ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 вересня 2022 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду в складі
Головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю секретаря ОСОБА_4
учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого: 05.10.2020 р. Кіцманським районним судом за ст.185 ч.1 КК України до покарання у виді 100 годин громадський робіт, 08.02.2021 р. Кіцманським районним судом Чернівецької області за ст.389 ч.2 КК України на 1 місяць арешту; вироком Чернівецького апеляційного суду від 17.03.2021 р. за сукупністю вироків призначено покарання у виді 1 місяць 10 днів арешту; 03.02.2022 року Кіцманським районним судом за ст.185 ч.1 КК України засуджений до покарання 1 рік обмеження волі та звільнений від відбуття покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на 1 рік, на вирок Кіцманського районного суду чернівецької області від 13.07.2022 року по обвинуваченню його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.4 КК України,

У С Т А Н О В И Л А :

Вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 13.07.2022 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчинення злочину, передбаченого ст.185 ч.4 КК України і йому призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 03.02.2022 року остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 5 років 1 місяць позбавлення волі.

Вирішено долю речових доказів.

Згідно вироку суду, 31.05.2022 року, приблизно о 17:00 год. ОСОБА_7 , перебуваючи по місцю свого проживання в літній кухні у господарстві, що розташоване

ЄУНСС 718/1251/22 провадження №11кп/822/348/22 головуючий у 1 інстанції ОСОБА_8
за адресою: АДРЕСА_1 , під час проведення дозвілля з ОСОБА_9 , переслідуючи корисливу мету особистого збагачення, направлену на таємне викрадення чужого майна, зайшов до будинку та підійшов до ліжка, на якого знаходився ОСОБА_10 і скориставшись тим, що останній спав, переконавшись в тому, що його дії залишаються непоміченими, діючи умисно, повторно, протиправно підняв з підлоги мобільний телефон марки «Тесno BIF», який належить малолітньому ОСОБА_11 та яким на той час користувався ОСОБА_10 , поклав собі в кишеню штанів і тим самим викрав його, заподіявши малолітньому потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 1031 грн.

На цей вирок ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив змінити оскаржуваний вирок та призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді 3 місяці арешту.

На обґрунтування своїх вимог вказував, що він повністю визнав свою вину, щиро кається у вчиненому, добровільно відшкодував завдані потерпілому збитки, в період 2014-2018 років приймав участь в АТО в Донецькій та Луганській областях, є ветераном війни та учасником бойових дій.

Заслухавши доповідь судді, захисника ОСОБА_12 , який просив задовольнити подану апеляційну скаргу, посилаючись на обставини, що наведені в ній, прокурора, який просив відмовити в задоволенні вимог обвинуваченого, перевіривши матеріали провадження та доводи апелянта, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_7 необхідно задовольнити частково.

Відповідно до вимог ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки в поданій апеляційній скарзі не оспорюються фактичні обставини вчиненого злочину та правильність кваліфікації дій обвинуваченого, колегія суддів не наводить в цій ухвалі доказів на обґрунтування тих висновків суду першої інстанції, які ніким не оспорено.

Що стосується вимог апелянта про необхідність призначення йому за вчинений злочин покарання із застосуванням ст.69 КК України, колегія суддів вважає їх обґрунтованими.

Відповідно до вимог ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Згідно ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд врахував, що він вчинив злочин, який відноситься до категорії тяжких, що вказаний злочин вчинено в період воєнного стану, а також суд врахував, що останній раніше неодноразово судимий, посередньо характеризується по місцю проживання.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнав його щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
Разом з тим, вчинення обвинуваченим крадіжки чужого майна в період воєнного стану є кваліфікуючою ознакою злочину, передбаченого ст.185 ч.4 КК України. А тому врахування цієї обставини при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 є зайвим.
Крім того, як вбачається з характеристики на ОСОБА_7 за місцем його проживання, останній брав участь в антитерористичній операції на сході України (т.1 а.с.30). Вказана обставина судом першої інстанції не була врахована при призначені покарання обвинуваченому. Також колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі врахував вартість викраденого мобільного телефона, яка становить 1031 грн.
А тому колегія суддів визнає обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, його участь в антитерористичній операції.
Також колегія суддів враховує те, що ОСОБА_7 засуджувався виключно за вчинення кримінальних проступків.
В справі відсутні дані про те, що обвинуваченим відшкодована потерпілому завдана шкода, як про те вказує в скарзі апелянт.
З урахуванням пом`якшуючих покарання обставин, встановлених судом першої та апеляційної інстанції, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу винного та вартості викраденого, колегія суддів вважає, що при призначенні покарання ОСОБА_7 за ст.185 ч.4 КК України необхідно застосувати правила ст.69 КК України і призначити йому покарання нижче від найнижчої межі, встановленою санкцією цієї норми.
Також колегія суддів вважає, що відсутні підстави для призначення обвинуваченому іншого, більш м`якого виду покарання, яке не передбачено санкцією ст.185 ч.4 КК України, як про те просить обвинувачений. А тому апеляційні вимоги обвинуваченого необхідно задовольнити частково.
На підставі наведеного та керуючись ст.404, 405, 407, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,-
У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.
Вирок Кіцманського районного суду Чернівецької області від 13 липня 2022 року щодо ОСОБА_7 в частині призначення покарання змінити.
Призначити ОСОБА_7 за ст.185 ч.4 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді 2 роки позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 03.02.2022 року і остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 2 роки 1 місяць позбавлення волі.
В іншій частині оскаржуваний вирок залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_7 в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

Копія. Згідно з оригіналом: суддя