Номер провадження: 11-сс/813/621/22
Справа № 947/7282/22 1-кс/947/3027/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.05.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючий - суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , діючого в інтересах ТОВ "Екстра Лінк" на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 22.03.2022 року про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000460 від 21.03.2022 року,
установив
Зміст оскаржуваного судового рішення
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 22.03.2022 року було задоволено клопотання слідчого СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , яке погоджено прокурором Київської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_8 та накладено арешт на речі, що були вилучені під час проведення огляду приміщення закладу, що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Філатова, 1 та які перелічені в резолютивній частині ухвали.

Зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 , діючий в інтересах ТОВ «ЕКСТРА ЛІНК» вважає ухвалу слідчого судді про арешт майна незаконною та такою, яка підлягає скасуванню.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що:
-обшук приміщення проведено без достатніх правових підстав, а розгляд клопотання слідчого відбувався поза межами проведення досудового розслідування;
-у вказаному кримінальному провадженні здійснення досудового розслідування, у тому числі і звернення до суду із клопотанням про арешт майна, вчинено з порушенням правил підслідності;
-оскаржувана ухвала була постановлена без виклику та участі власника майна.
На підставі цього, просить ухвалу слідчого судді від 22.03.2022 року про арешт майна скасувати та постановити нову, якою відмовити слідчому у задоволенні клопотання про арешт майна.
Позиції учасників апеляційного розгляду.
Прокурор та представник ТОВ «ЕКСТРА ЛІНК» адвокат ОСОБА_6 у судове засідання апеляційного суду не з`явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином.
Прокурор надав письмові заперечення на апеляційну скаргу захисника та просив розглянути апеляційну скаргу без його участі.
Відповідно до ч.4 ст.405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.
Враховуючи належне сторін про день та час розгляду справи, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, апеляційний суд дійшов висновку про можливість розгляду справи, а тому у відповідності до положень ч.4 ст. 107, ч. 4 ст. 405 КПК України, апеляційний розгляд проведено без участі сторін та без технічних засобів фіксації.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку про таке.
Мотиви суду апеляційної інстанції
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Частиною 2 зазначеної норми права встановлено, що метою накладення арешту на майно є:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Положення даної норми КПК України узгоджуються зі ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.
Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, яка встановлює, які об`єкти, у відповідності до положень КПК України, можуть бути визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.
Так, положеннями ст.98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Крім того абзацом 2 ч.3 ст.170 КПК України передбачено, що арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 4 частини другою цієї статті, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.
Частиною 1 ст.203-2 КК України передбачено кримінальну відповідальність за організацію або проведення азартних ігор без ліцензії на провадження відповідного виду діяльності з організації та проведення азартних ігор, що видається відповідно до закону або випуск чи проведення лотерей особою, яка не має статусу оператора лотерей, або організація чи функціонування закладів з метою надання доступу до азартних ігор чи лотерей, які проводяться в мережі Інтернет.
З клопотання слідчого про арешт майна вбачається, що 20.03.2022 року о 11:34 годин надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , співробітником кримінальної поліції ОРУП №1 виявлено незаконні ігрові автомати. Заявник оперуповноважений ОРУП№1 лейтенант поліції ОСОБА_9 . В ході огляду місця події за вказаною адресою - вилучено грошові кошти у сумі 2000 гривень , системні блоки у кількості 24 штук за допомогою яких забезпечувалась діяльність закладу та які могли б вказувати на зайняття гральним бізнесом, тобто організовано гральний бізнес, який пов`язаний з проведенням та наданням можливості доступу до азартних ігор у онлайн-казино, де в порушення ст. 2 Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні» відбуваються азартні ігри, що дає змогу учаснику як отримати виграш так и не отримати його залежно від випадковості.
20.03.2022 слідчим СВ ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області у період часу з 13 год. 31 хв по 14 год. 06 хв., у зв`язку з реальною загрозою приховування, зміни та знищення речових доказів, керуючись п. 3 ст. 233 КПК України було проведено обшук у приміщенні закладу, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено майно перелік якого міститься в клопотанні.
В ході проведення огляду зазначених системних блоків та грошових коштів було встановлено, що вищезазначені речі, які були вилучені в ході проведення обшуку, є знаряддями скоєння кримінального правопорушення, а також те, що вказані речі, мають доказове значення та можуть бути використанні як доказ у кримінальному провадженні.
Постановою старшого слідчого СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 вилучене майно, грошові кошти та комп`ютерне обладнання були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000460 від 21 березня 2022 року.
За таких обставин апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що вилучене під час проведення огляд майно відповідає критеріям визначеним статтею 98 КПК України, на яке відповідно до положень ч.3 ст.170 КПК України може бути накладений арешт, оскільки вилучені грошові кошти та комп`ютерна техніка могли були знаряддям вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України та зберегти на собі його сліди.
З метою проведення всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування вилучена комп`ютерна техніка була направлена до Одеського НДЕКЦ МВС України для проведення комп`ютерно-технічної експертизи за експертною спеціальністю 10.9 «Дослідження комп`ютерної техніки та програмних продуктів».
На теперішній час досудове розслідування у кримінальному провадженні триває та проводяться всі необхідні слідчі (розшукові) дії направленні на встановлення та отримання достатніх доказів для пред`явлення причетним до протиправних дій особам обґрунтованих повідомлень про підозру за ч.1 ст.203-2 КК України.
Доводи адвоката ОСОБА_6 , про те, що ТОВ «ЕКСТРА ЛІНК» здійснює свою підприємницьку діяльність відкрито та публічно, що підтверджується відповідною державною реєстрацією в подальшому також будуть перевірені органом досудового розслідування.
Посилання адвоката ОСОБА_6 що накладений слідчим суддею арешт на майно, яке не має ідентифікаційних ознак, спростовується змістом клопотання про накладення арешту та змістом оскаржуваної ухвали слідчого судді, в яких наведенні ідентифікаційні номери вилучених системних блоків та грошових коштів.
При цьому апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи представника власника майна про те, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні здійснюється не уповноваженим на те органом.
Апеляційним судом встановлено, що первинно повідомлення про здійснення невстановленою особою незаконної гральної діяльності надійшло зі служби «102» про те, що за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Філатова, 1, співробітниками кримінальної поліції виявлено незаконні ігрові автомати, 21 березня 2022 року уповноваженою особою відомості за вказаним фактом були внесені до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0000460.
Абзацом 2 ч.2 ст.218 КПК України передбачено, що прокурор у разі самостійного встановлення обставин, що свідчать про необхідність визначення іншої підслідності, протягом десяти днів з дня встановлення таких обставин зобов`язаний прийняти постанову про визначення підслідності.
13 квітня 2022 року перший заступник Генерального прокурора ОСОБА_10 прийняв постанову, якою визначив підслідність кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України у кримінальному провадженні №0000460 від 13 квітня 2022 року за СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області в порядку ч.5 ст. 36 КПК України.

Доводи представника власника майна про те, що огляд приміщення за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Філатова, 1, був проведений незаконно без ухвали слідчого судді апеляційний суд також не приймає до уваги, оскільки в подальшому ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 21 березня 2022 року такий огляд був легалізований (а.п.37).
Що стосується посилання представника власника майна на порушення ст. 168 КПК України, оскільки власником майна не вчинялися перешкоди до його доступу та не було встановлено перешкод у копіюванні даних, апеляційний суд зауважує наступне.
Відповідно до ч. 3 ст. 168 КПК України забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.
Відповідно до ч.1, п.7) ч.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.
Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майно. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
Апеляційний суд вважає, що у даному кримінальному провадженні потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника арештованого майна з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, а також з метою забезпечення схоронності слідів злочину, які можуть на собі арештована комп`ютерна техніка.
Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження апеляційний суд не вбачає.
Враховуючи викладене апеляційний суд дійшов висновку, що слідчий суддя, задовольняючи клопотання слідчого про арешт майна, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 стосовно незаконності ухвали слідчого судді є необґрунтованими і не можуть бути підставою для скасування ухвали слідчого судді.
Пунктом 1) ч.3 ст.407 КПК України встановлено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.
Керуючись ст. ст. 170-173, 309, 376, 404, 405, 407, 409, 419, 422, 532 КПК України, Одеський апеляційний суд,
постановив
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , діючого в інтересах ТОВ "Екстра Лінк" - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 22.03.2022 року про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000460 від 21.03.2022 року - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4