Справа № 761/9689/22
Провадження № 1-кс/761/5487/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2022 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
власника майна ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва

ОСОБА_3 про накладення арешту на вилучене майно у кримінальному провадженні №0000984, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.05.2022, за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на вилучене майно у кримінальному провадженні №0000984, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.05.2022, за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.
Клопотання мотивоване тим, що у провадженні СД ВП №1 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000984 від 29.05.2022 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 28.05.2022, за адресою: м. Київ, пр-т Перемоги, 1, працівниками УПП у м. Києві ДПП був зупинений транспортний засіб марки «KAWASAKI», моделі «250», державний номерний знак НОМЕР_1 за порушення правил дорожнього руху, під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який пред`явив свідоцтво про реєстрацію вищевказаного транспортного засобу з ознаками підробки.

Згідно рапорту інспектора 2 взводу 2 роти 1 батальйону полку № 1 УПП у м. Києві ДПП (з ОПБ) старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками УПП у м. Києві ДПП був зупинений транспортний засіб марки «KAWASAKI», моделі «250», державний номерний знак НОМЕР_1 , синього кольору, за порушення ПДР. У ході перевірки транспортного засобу водій вищевказаного транспортного засобу, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пред`явив свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , з ознаками підробки, а саме: не рівні края свідоцтва, відсутність деяких захисних елементів, друкований шрифт, якість пластику.

28.05.2022 під час огляду місця події за адресою:
АДРЕСА_1 , було вилучено: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , на мотоцикл марки «KAWASAKI», моделі «250», державний номерний знак НОМЕР_1 , синього кольору, номер шасі НОМЕР_3 , яке поміщено до спеціального пакету «Національна поліція України» SUD2105170, мотоцикл марки «KAWASAKI», моделі «250», державний номерний знак НОМЕР_1 , синього кольору, номер шасі НОМЕР_3 , який в подальшому поміщено на відповідальне зберігання до спеціального майданчикудля зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів ГУНП у м. Києві, що за адресою: АДРЕСА_2 , та ключ від нього, які поміщено до спеціального пакету «Національна поліція України» 7018682.

28.05.2022 речі вилучені в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000984 від 29.05.2022, про що дізнавачем винесено відповідну постанову.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав у ньому наведених. Крім того, зазначив, що тимчасово вилучене майно визнано постановою дізнавача речовими доказами у кримінальному провадженні та існують ризики знищення майна, на яке прокурор просить накласти арешт.

Так, наразі виникла необхідність у застосуванні з метою досягнення дієвості кримінального провадження, заходу забезпечення провадження у вигляді арешту майна.
Враховуючи та узагальнюючи вищевикладене, з метою збереження речових доказів, до моменту з`ясування всіх подій та обставин розслідуваного кримінального провадження виникла необхідність у накладенні арешту на майно, тимчасово вилучене 28.05.2022.
Власник майна ОСОБА_4 зазначив, що купив вищевказаний транспортний засіб у ОСОБА_6 , який як йому відомо на даний момент перебуває за кордоном, та не встиг ще перереєструвати транспортний засіб на своє ім`я.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши доводи щодо підстав накладення арешту на майно, копії матеріалів кримінального провадження, надані в обґрунтування доводів клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.
Так, у провадженні СД ВП №1 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000984 від 29.05.2022 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Звернення прокурора з клопотанням про арешт на вказане тимчасово вилучене майно зумовлено необхідністю збереження речових доказів, оскільки вилучені предмети мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).
Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та конфіскації майна як виду покарання.
Крім того, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.
Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови.
Постановою дізнавача у кримінальному провадженні від 29 травня 2022 року майно, на яке сторона обвинувачення просить накласти арешт, визнано речовим доказом.
Згідно ч 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Крім того, при вирішенні клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.
За викладених обставин та відповідних норм кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя приходить до переконання, що матеріалами клопотання обґрунтовано та в судовому засіданні встановлено необхідність застосування на даній стадії досудового розслідування, такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, тимчасово вилученого під час проведення обшуку, з метою уникнення можливості його відчуження, забезпечення збереження речових доказів, що залишили на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку, що у випадку його незастосування, це може призвести до наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню, а тому це є необхідною умовою досягнення дієвості даного кримінального провадження.
Вирішуючи питання про накладення арешту, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.
Так, приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні постановою дізнавача від 29 травня 2022 року, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 98, 170-173, 309, 395, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на вилучене майно у кримінальному провадженні №0000984, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.05.2022, за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України - задовольнити.
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, 28.05.2022 в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 ,

- мотоцикл марки «KAWASAKI», моделі «250», державний номерний знак НОМЕР_1 , синього кольору, номер шасі НОМЕР_3 та ключ від нього.

Ухвала підлягає негайному виконанню.
На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1