Справа № 761/8103/22
Провадження № 1-кс/761/4549/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2022 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши матеріали клопотання слідчого ГСУ СБ України ОСОБА_6 , погоджене прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , внесеного у кримінальному провадженні №0000193 від 04.05.2022 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у місті Новоград-Волинський Житомирської області, громадянина України, не судимого, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні ГСУ СБ України знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000193 від 04 травня 2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

05 травня 2022 року о 07 год. 56 хв. ОСОБА_5 , затримано в порядку ст. 208 КПК України.

05 травня 2022 року ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, у якому зазначено, що ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та їх наслідки, з мотивів непогодження з політикою представників української державної влади, підтримуючи ідеї проросійської спрямованості, у тому числі щодо подальшого розвитку України, виходячи з геополітичних інтересів Російської Федерації, які передбачають перебування України у сфері її впливу, будучи обізнаним про факт ведення вказаною державою агресивної війни проти України та проведення у зв`язку з цим з боку Російської Федерації підривної діяльності проти України, з метою завдати шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, став на шлях вчинення особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки державної зради, що виразилося у переході на бік ворога в період збройного конфлікту, ведення збройної агресії Російської Федерації проти України та наданні іноземній державі Російській Федерації і представникам іноземної організації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, в умовах воєнного стану, за наступних обставин.

ОСОБА_5 у невстановлений досудовим слідством час, у період з середини березня 2022 року по 28 березня 2022 року та при невстановлених досудовим слідством обставинах вступив на службу до військового формування ЗС Російської Федерації (точна назва військового формування досудовим розслідуванням не встановлена), почавши використовувати розпізнавальні знаки військових формувань Збройних сил Російської Федерації, а саме пов`язки (позначки) білого кольору, одягнуті на правій руці та лівій нозі, (зазначені позначки використовуються військовослужбовцями військових формувань ЗС Російської Федерації з метою ідентифікації приналежності до вказаних військових формувань).

В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що територія с. Михайлівка-Рубежівка Бучанського району Київської області та сам цей район є невід`ємною частиною, суверенної та незалежної України, маючи на меті виконувати в інтересах військових формувань Збройних сил Російської Федерації будь-які дії на шкоду України, перебуваючи в с. Михайлівка-Рубежівка Бучанського району Київської області та у вказаному районі, діючи умисно, з метою надання останнім допомоги під час збройного конфлікту, збройної агресії проти України, починаючи з середини березня 2022 року по 28 березня 2022 року, точна дата органом досудового розслідування не встановлена, будучи місцевим жителем с. Михайлівка-Рубежівка Бучанського району Київської області та добре орієнтуючись на місцевості, маючи на собі розпізнавальні знаки військових формувань Збройних сил Російської Федерації, спільно із військовослужбовцями Збройних сил Російської Федерації, здійснював патрулювання території та населеного пункту с. Михайлівка-Рубежівка, його околиць та Бучанського району Київської області, допомагав визначати «найзручніші» позиції для встановлення артилерійських установок, важкої броньованої та іншої техніки, блокпостів, пунктів спостереження тощо Збройних сил Російської Федерації.

При цьому, приблизно у період із 20 березня 2022 року по 25 березня 2022 року, точна дата органом досудового розслідування не встановлена, ОСОБА_5 , реалізуючи злочинний умисел на виконання злочинних завдань, наданих військовослужбовцями ЗС Російської Федерації та свідомо надаючи останнім допомогу в проведенні збройного конфлікту та підривної діяльності проти України, здійснював спільно з ними пошук поранених внаслідок бойових дій військовослужбовців ЗС України, а також цивільних осіб у приміщеннях, що розташовані у житловому комплексі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у с. Михайлівка-Рубежівка Бучанського району Київської області.

Крім того, ОСОБА_5 , діючи умисно в період з середини березня 2022 року по 28 березня 2022 року, точна дата органом досудового розслідування не встановлена, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, які були спрямовані на встановлення та утвердження окупаційної адміністрації на території с. Михайлівка-Рубежівка Бучанського району Київської області, та продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел на виконання злочинних завдань, поставлених військовослужбовцями ЗС Російської Федерації, проводив підривну діяльність проти України, яка виражалась у переконанні ним із застосуванням психологічного примусу місцевих мешканців житлового комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованому в с. Михайлівка-Рубежівка Бучанського району Київської області, у тому, що українське законодавство, нібито, більше не діє на території вказаного села і всім місцевим мешканцям необхідно допомагати військовослужбовцям ЗС Російської Федерації та виконувати їхні незаконні вказівки, а також протиправні вказівки самого ОСОБА_5 , як представника нової окупаційної влади.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_5 підозрюється в тому, що за викладених вище обставин, діючи умисно на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності, недоторканості, обороноздатності та державній безпеці України, вчинив державну зраду у формі переходу на бік ворога та наданні іноземній державі Російській Федерації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України в умовах воєнного стану, тобто скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 111 КК України.

Наявність підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого правопорушення обґрунтована процесуальними документами та письмовими доказами, долученими до клопотання.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити з підстав у ньому наведених.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_4 заперечували проти клопотання та застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на недоведеність ризиків позапроцесуальної поведінки підозрюваного, а також щодо необґрунтованості підозри, оскільки висунута ОСОБА_5 підозра ґрунтується лише на показаннях свідків, а тому просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали справи, вислухавши прокурора, захисника та підозрюваного приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Суд враховує вимоги ст. 177 КПК України, а саме те, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Згідно ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється є однією з обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

Також суд враховує вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, фактичні обставини справи, особу підозрюваного та характер висунутого обвинувачення, тяжкість можливого покарання в їх взаємозв`язку з можливими ризиками у справі.

Дослідивши надані матеріали слідчий суддя бере до уваги документи, що підтверджують причетність ОСОБА_5 до злочинної діяльності, яка полягає у державній зраді у формі переходу на бік ворога та наданні іноземній державі Російській Федерації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України в умовах воєнного стану.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вказана позиція відображена, зокрема й в рішенні Суду від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства».

У матеріалах клопотання достатньо наявних даних, які указують на факти, що ОСОБА_5 міг вчинити указане правопорушення і такі є переконливим для суду.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначає, що причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього такого обмежувального заходу, як тримання під вартою.

На стадії досудового розслідування слідчий суддя наділений лише повноваженнями на перевірку обґрунтованості підозри, яка за своїм змістом до процедури висунення обвинувачення в порядку, передбаченому КПК України, на стадії досудового розслідування є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення, повідомлення про яке складається на певному етапі досудового розслідування, коли є підстави для формулювання підозри (ч. 1 ст. 276 КПК України). Повідомлення про підозру персоніфікує кримінальне провадження, є юридичним фактом, що породжує виникнення кримінальних процесуальних правовідносин, та етапом, з якого починає реалізовуватися кримінальна відповідальність.

З наведених обставин, проводячи оцінку наданих суду матеріалів, доводів учасників процесу, слідчий суддя вважає, що підозра є обґрунтованою, і доводи сторони захисту такої обґрунтованості не спростовують.

При вирішенні питання про ризики, слідчий суддя враховує те, що підозрюваний раніше не судимий, постійного місця роботи не має, розлучений, має на утриманні двох малолітніх дітей.

В той же час, ОСОБА_5 , як зазначено вище, інкримінуються вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, тобто останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який санкцією статті передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна, тому, з урахуванням його характеризуючих обставин слідчий суддя вважає, що застосувавши до ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, він може вчинити спроби щодо переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Також ґрунтуються на матеріалах клопотання і доводи сторони обвинувачення про наявність ризику знищення, сховання або спотворення речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на даний час досудове розслідування у даному кримінальному провадженні перебуває на початковій стадії, а відтак ОСОБА_5 може знищити, сховати, або спотворити речі та документи, які на даній стадії органом досудового розслідування не встановлені.

Слідчий суддя також вважає, про високу ймовірність існування ризику незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки більшість свідків у даному кримінальному провадженні, є односельчанами підозрюваного і йому відомі всі їх анкетні дані, а відтак ОСОБА_7 з метою безпідставної зміни, або відмови їх від раніше наданих показань може здійснювати позапроцесуальний вплив на них.

Також на переконання слідчого судді існує ризик того, що ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, про реальне існування вищезазначеного ризику свідчить характер інкримінованого підозрюваному злочину, який вчинено зі співпрацею останнього з представниками іноземної держави, діяльність яких спрямована на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, а відтак ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Крім того, слідчий суддя також приходить до переконання про існування на даний час ризику, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у зв`язку з тим, що останній офіційно не працює, суспільно корисною працею не займається, а також те, що на даний час вторгнення Російської Федерації на територію України триває, останній може продовжити вчинення інкримінованого йому правопорушення.

Відтак, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Також слідчим суддею враховано і високий ступінь небезпеки злочину, який вчинений під час воєнного стану, а тому такі обставини з урахуванням положень ч. 4 ст. 183 КПК України дають підстави не визначати розмір застави, оскільки такий запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 177, 178, 183 КПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, в межах строку досудового розслідування, тобто по 03 липня 2022 року, включно, без визначення розміру застави.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1