Справа № 461/728/22
Провадження № 1-кс/461/483/22
УХВАЛА

28.01.2022 року місто Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду міста Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СУ Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 про надання тимчасового доступу до речей та документів,

встановив:

Слідчим управлінням ГУ Національної поліції у Львівській області проводиться досудове розслідування про кримінальне правопорушення, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000031 від 22.10.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Слідчий СУ Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 , за погодженням прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону, звернувся до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу на тимчасовий доступ до технічної документації Навчально-спортивної бази зимових видів спорту « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що перебувають у володінні ДП « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), юридична адреса: АДРЕСА_1 .

Клопотання обґрунтовує тим, що вказані документи (інформація) самі по собі та в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження мають суттєве значення для встановлення істини у справі та можуть бути використані як докази у ній.

Згідно клопотання, слідчий просить провести його розгляд за його та прокурора відсутності.

Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до наступного висновку.

Статтею 9 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ст.160 КПК України, у клопотанні зазначаються: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; 4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; 6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; 7) обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження. До клопотання також мають додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими прокурор, слідчий обґрунтовує доводи клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 99 КПК України, документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Як наведено вище, згідно ч. 2 ст. 160 КПК України, у клопотанні про тимчасовий доступ зазначаються:

1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання;

2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати;

4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;

5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні;

6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю;

7) обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Всупереч наведеним положенням, клопотання не містить належного обґрунтування. Зокрема, клопотання не містить належного обґрунтування значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; можливості використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливості іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, належного обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Окрім цього, матеріали клопотання не містять жодних відомостей про вжиття органом досудового розслідування заходів передбачених ст. 93 КПК України, відповідно до яких сторона обвинувачення здійснює збирання доказів, серед іншого, шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Також, незважаючи на те, що кримінальне провадження розслідується понад три місяці, до нього, окрім витягу з ЄРДР, долучено лише один документ на підтвердження його обґрунтованості, а саме повідомлення слідчому за результатами виконання доручення. Отже, клопотання не містить ні самого доручення, ні документів які стали підставою для внесення відомостей до ЄРДР, а також жодного іншого доказу на підтвердження обставин наведених у ньому.

Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Наведені положення накладають заборону на необґрунтоване втручання і зобов`язують до надання захисту від втручання інших за відсутності на це достатніх обґрунтованих підстав. Держава, повинна не тільки обмежувати власне втручання межами статті 8, але від держави може також вимагатися захист можливості користуватися цими правами і забезпечення поваги до цих прав і свобод у внутрішньому законодавстві.

Згідно положень ст.3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду. Слідчий суддя (слідчі судді) у суді першої інстанції обирається зборами суддів зі складу суддів цього суду.

Таким чином, держава покладає на слідчого суддю обов`язок судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Так, матеріали клопотання містять дані які вказують на те, що можливо було вчинене кримінальне правопорушення. Разом з тим, матеріали клопотання свідчать про те, що орган досудового розслідування клопоче про надання дозволу на отримання документів без належного обґрунтування. Тобто, клопотання не містить даних про те, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у ньому.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що матеріалами клопотання та долученими до нього документами не підтверджено, що існують законні підстави для надання тимчасового доступу до речей і документів, а потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться в клопотанні, а тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.159-165,222 КПК України, -

постановив:

У задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1