ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/1541/22 Номер провадження 11-кп/814/1371/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
представника колонії ОСОБА_7
засудженого ОСОБА_8
розглянувши у режимі відеоконференції з Державною установою «Крюковська виправна колонія (№29)» провадження за апеляційною скаргою заступника керівника Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області 27.05.2022 відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого; засудженого : 24.07.2015 року Шосткинським міськрайонним судом Сумської області за ст. 187 ч.2, 198, 263 ч.1, 263-1 ч.1, 357 ч.3, 72 ч.1, 70 ч.1 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено подання державної установи «Крюковська виправна колонія (№ 29)» та спостережної комісії при Полтавській райдержадміністрації та замінено ОСОБА_8 невідбуту частину основного покарання у вигляді 01 року 07 місяців 07 днів позбавлення волі за вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 24.07.2015 року на більш м`яке покарання у вигляді виправних робіт на строк 01 року 07 місяців 07 днів з відрахуванням щомісячно 20 % заробітку в доход держави.

Ухвалюючи дане рішення, місцевий суд зазначив, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення і заслуговує на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

У поданій апеляційній скарзі заступник керівника обласної прокуратури просить ухвалу суду відносно ОСОБА_8 скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні подання про застосування до нього ст.82 КК України.

Необхідність ухвалення даного рішення прокурор мотивує тим, що, ураховуючи тяжкість вчиненого злочину та його суспільну небезпечність, поведінку засудженого протягом усього строку відбування покарання, під час якого засуджений мав як стягнення так і заохочення, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про необхідність застосування до засудженого пільги у виді заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_6 на підтримку поданої апеляційної скарги, засудженого ОСОБА_8 , який просив залиши ухвалу місцевого суду без змін, перевіривши матеріали провадження та особової справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає що вона підлягає до задоволення виходячи з наступного.
Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі дотримався зазначених вимог закону, що потягло ухвалення помилкового судового рішення.
Так, згідно ч.3 ст.82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
У відповідності до ч. 4 вказаної статті, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим необхідного строку покарання.
За змістом п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, при цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.
Під час апеляційного перегляду справи встановлено, що ОСОБА_8 засуджений вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 24.07.2015 за ч.2 ст.187, ч.1 ст.263, ч.1 ст.263-1, ч.3 ст.357, ч.1 ст.72, ч.1 ст.70 КК України на 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Початок строку відбування покарання 04.01.2016, кінець 04.01.2024.
Таким чином, на час звернення з поданням до суду ОСОБА_8 формально мав право на розгляд питання про застосування до нього заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.
Місцевий суд, розглядаючи спільне подання установи виконання покарань та голови спостережної комісії райдержадміністрації, дійшов до висновку, що засуджений ОСОБА_8 став на шлях виправлення та заслуговує на застосування до нього зазначеної вище пільги.
Проте колегія суддів не може погодитись із вказаним висновком суду першої інстанції.
Так, згідно з даними матеріалів особової справи засуджений з 05.01.2016 перебував у ДУ «Львівська установа виконання покарань (№19)», з 21 лютого цього ж року - у ДУ "Сумський слідчий ізолятор", де характеризувався посередньо, режим утримання не порушував, стягнень та заохочень не мав.
З 20.04.2016 засуджений відбував покарання у ДУ "Менська виправна колонія (№91)", де був працевлаштований, мав два заохочення у вигляді подяк 19.10.2017 та 23.04.2018 за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та Правилами внутрішнього розпорядку, а також дотримання трудового розпорядку та вимог безпеки праці; 30.11.2018 притягувався до дисциплінарної відповідальності за зберігання заборонених предметів, за що отримував стягнення у вигляді догани.
З 10.01.2019 ОСОБА_8 відбуває покарання у ДУ "Крюковська виправна колонія (№29)", де був працевлаштований нічним опалювачем котельні на твердому паливі, на даний час не працевлаштований у зв`язку з відсутністю виробничих потужностей. За час відбування покарання мав два стягнення: 22.10.2019 у вигляді попередження за порушення встановленого режиму відбування покарання, а саме повернення із відпустки із залишками алкогольного сп`яніння, а також догани від 29.01.2020 за зберігання заборонених предметів, одинадцять заохочень за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та Правилами внутрішнього розпорядку, а також дотримання трудового розпорядку та вимог безпеки праці.
Колегією суддів враховуються такі дані про особу засудженого ОСОБА_8 , однак слід зауважити, що при визначенні того факту, що засуджений дійсно став на шлях виправлення, необхідно проаналізувати поведінку засудженого не лише за період, що безпосередньо передує поданню про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, а за весь час відбування ним покарання. Поведінка повинна бути стабільною, лінійною, такою що безумовно переконає об`єктивного спостерігача в тому, що засуджений став на шлях виправлення.
Аналізуючи матеріали провадження щодо ОСОБА_8 , колегія суддів не вважає доведеним, що останній став на шлях виправлення, оскільки хоча він і має 11 заохочень, проте вони отримані в проміжок часу, що передував зверненню з поданням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, працює не постійно.
Крім того, як вбачається із змісту вироку, засуджений ОСОБА_8 вчинив умисні злочини у стані алкогольного сп`яніння, протягом строку відбування покарання притягувався до дисциплінарної відповідальності, між іншого, за повернення із відпуски із залишками алкогольного сп`яніння, що свідчить про відсутність у засудженого бажання не пов`язувати у майбутньому своє життя із шкідливими звичками, які, у даному конкретному випадку, сприяли вчинення ним кримінальних правопорушень, за які ОСОБА_10 відбуває покарання.
З огляду на це, неможливо переконливо стверджувати, що ОСОБА_8 став на шлях виправлення, а тому апеляційна скарга заступника керівника обласної прокуратури підлягає задоволенню, а рішення районного суду скасуванню.
Керуючись ст.ст.404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу заступника керівника Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 27.05.2022 відносно ОСОБА_8 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні спільного подання адміністрації державної установи «Крюковська виправна колонія (№29)» та спостережної комісії при Полтавській райдержадміністрації про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_8 відмовити.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4