Справа №: 343/753/22
Провадження №: 1-кп/0343/95/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 вересня 2022 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду в м. Долина, матеріали кримінального провадження №1-КП/0343/95/22 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000042 від 09.04.2022, про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, який має середньо-технічну освіту, працюючого різноробочим ТОВ "Мілвуд", розлученого, на утриманні четверо неповнолітніх дітей, раніше несудимого

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

з участю : прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

представника потерпілої - адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_3 заподіяв потерпілій ОСОБА_5 , умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Кримінальний проступок вчинено за наступних обставинах:

08 квітня 2022 року близкьо 05.00 год. за місцем спільного проживання в будинку за адресою: АДРЕСА_1 між ОСОБА_3 та його дружиною ОСОБА_5 , виник словесний конфлікт.

В ході словесного конфлікту, ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання шкідливих наслідків щодо здоров`я ОСОБА_5 , наніс їй удар головою в область обличчя, а саме в ділянку носа, в результаті чого спричинив потерпілій тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, перелому кісток носа зі зміщенням і без порушення функції носового дихання, синців з травматичним набряком м`яких тканин в ділянці обличчя, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні своєї вини не визнав, суду дав показання, що потерпіла по справі ОСОБА_5 є його колишньою дружиною, шлюб з якою розірвано 08.06.2022. Колишня дружина на протязі 17 років подружнього життя - взагалі не працювала. В 2021 році, потерпіла виявила бажання піти на роботу та влаштувалась продавцем у магазин до ПП ОСОБА_8 . За вісім місяців роботи, вона зробила недостачу в магазині на 104 000 грн. В березні 2022 року він взяв телефон, яким користувалась дружина, але який належить йому, та побачив смс повідомлення про необхідність сплати кредиту в сумі 50 000 грн. На його запитання, що це за повідомлення про кредит, ОСОБА_5 відповіла, що будь-якого кредиту вона на оформляла, що це якась помилка. Через певний період часу потерпіла поїхала в м.Івано-Франківськ, та повернувшись, повідомила, що все вияснила, кредиту у неї немає. В квітні 2022 року, він побачив чергове смс повідомлення про необхідність погашення кредиту. Зателефонувавши на "гарячу лінію" банку, він встановив , що ОСОБА_5 оформила кредит на 50 000 грн., для того, щоб погасити попередній кредит в сумі 45 000 грн. 08.04.2022 біля 05.00 год. він розбудив свою дружину,яка спала в іншій кімнаті на другому поверсі їх будинку , маючи намір поговорити з нею з приводу отриманих кредитів. ОСОБА_5 прокинулась та прийшла до нього в кімнату, в якій він ночував, та яка знаходиться також на другому поверсі будинку. На його запитання, куди вона поділа отримані в кредит кошти, потерпіла відповіла, що на придбання продуктів харчування для сім`ї. Між ними виникла недовготривала сварка. Вся розмови між ними тривала не більше 5 хв. Він сказав дружині дати йому їсти, а сам пішов на вулицю покурити. Повернувши, він побачив, що дружина уже знаходиться на першому поверсі будинку в кімнаті-кухні. Сніданку вона не приготовила. Біля 06.15 год., він, не поснідавши, пішов на роботу, звідки повернувся додому приблизно в 14.00 год. Повернувши додому він сказав потерпілій, їхати до своєї матері та взяти у неї 25 000 грн. на погашення кредиту, на що ОСОБА_5 - відмовилась. Біля 18.00 год. , цього ж числа, до них приїхала ОСОБА_9 , яка забрала потерпілу ОСОБА_5 та дітей і відвезли їх до тещі в с.Кропивник, Калуського району. Крові, саден, та взагалі будь-яких тілесних ушкоджень на дружині, ні зранку, ні вечором, коли вона з дітьми їхала до своєї мами, він не бачив. Водою ОСОБА_5 , він зранку не обливав. Взагалі він ніколи не бив свою дружину ОСОБА_5 , хоча сварки між ними були. Коли потерпіла перебувала в Долинській ЦРЛ, він приїжджав до неї, однак через присутність ОСОБА_9 , не мав можливості з нею поговорити, та добре її навіть не бачив. Оскільки потерпілу ОСОБА_5 він не бив, тому своєї вини не визнає, як і не визнає заявлений цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Просив його виправдати.

Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_3 своєї вини не визнав, його вина в умисному заподіянні легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілій ОСОБА_5 , повнiстю доведена показами потерпілої, свiдкiв, висновками експертизи, та iншими доказами зiбраними по справі та дослідженими в судовому засiданнi, а саме:

Потерпіла-цивільний позивач ОСОБА_5 суду пояснила, що обвинувачений по справі ОСОБА_3 являється її колишнім чоловіком, шлюб з яким розірвано рішенням Долинського районного суду від 08.06.2022. 07 квітня 2022 року вечором у неї з ОСОБА_3 відбувся словесний конфлікт, через те що вона оформила кредит в сумі 50 000 грн. Після того, як вона пояснила чому брала кредит і зобов`язалась самостійно його погасити, чоловік заспокоївся та вони пішли спати. 08 квітня 2022 року біля 05.00 год., ОСОБА_3 розбудив її та покликав з кімнати будинку, який розташований по АДРЕСА_1 , та в якій вона спала разом з дітьми, поговорити, на що вона погодилась. Після того , як вона зайшла в кімнату, де ночував обвинувачений, у них знову почалась розмова за кредит. Вона ще раз розповіла ОСОБА_3 , чому та нащо брала даний кредит. Обвинувачений кинувся на неї та наніс удар своєю головою їй у ніс. Від удару у неї зразу ж почала текти кров з носа. Вона почала проситись, щоб він її відпустив. ОСОБА_3 відпустив подушку, якою притиснув її, та сказав " ОСОБА_10 я тебе припечатаю." Звільнившись від обвинуваченого, вона зійшла на перший поверх будинку, де з холодильника взяла щось заморожене, та приклала до носа. Після цього вона пішла у ванну кімнату. ОСОБА_3 зійшов також на перший поверх і продовжував кричати, сваритись з нею нецензурними словами , виганяв її з хати. Також він вилив на неї з склянки воду. Вона, оскільки була перелякана, мала намір зателефонувавти до свого брата. Однак обвинувачений вихопив у неї телефон, забрав його, повідомивши , що телефона у неї більше немає. Після цього він вийшов з будинку та пішов на роботу. Вона, прийнявши заспокійливі ліки, та одягнувшись, пішли на роботу. Після обіду вона повернулась додому в с.Старий Мізунь. Через деякий час з роботи повернувся і ОСОБА_3 , який знову почав сваритись з нею. Її братова ОСОБА_11 , яка приїхала до них, забрала її та дітей, та відвезли всіх біля 20.00 год. 08.04.2022 до її мами в с.Кропивник. Того ж дня вона звернулась у поліцію, працівники якої приїхали в с.Кропивник, та відібрали пояснення. Після цього ОСОБА_11 відвезла її в Долинську ЦРЛ, де їй зробили рентген, та оскільки була п`ятниця, лікарі відпустили її додому. 11.04.2022, вона знову звернулась в Долинську ЦРЛ, де пробула на лікуванні 5 днів. Після цього, вона лікувалась ще амбулаторно. При нанесенні їй удару обвинуваченим, дітей не було. Діти бачили на ній кров, синяки уже коли вона піднялась до них на другий поверх, після закінчення конфлікту. До 08.04.2022 у неї з чоловіком також були конфлікти, останній навіть два рази її побив, за те, що вона взяла в магазині в борг продукти харчування. Просила карати обвинуваченого строго. Заявлений нею цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопрушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України,підтримує, та просить його задоволити в повному об`ємі.

Допитана в якості свідка ОСОБА_11 , суду пояснила, що потерпіла по справі ОСОБА_5 являється рідною сестрою її чоловіка.08.04.2022 біля 17.00 год. вона на своєму автомобілі поїхала в м.Долина по своїх потребах. Зателефонувавши до потерпілої, вона почула , що в останньої якись дивний голос. Потерпіла попросила відвезти її до матері в с.Кропивник, після чого зв`язок обірвався. Зрозумівши, що щось сталось, вона поїхала в с.Старий Мізунь Калуського району, до будинку в якому проживає сім`я Бобошів. По дорозі, в с.Старий Мізунь, вона зустріла дочку Бобошів - Світлану, яка плачучи розповіла їй, що тато побив маму. Біля 18.00 год. зайшовши в будинок, та піднявшись на другий поверх, вона побачила, що потерпіла ОСОБА_5 збирає одяг, а обвинувачений ОСОБА_3 сидів на дивані. Потерпіла розповіла, що біля 05.00 год. обвинувачений вдарив її. На її запитання "Нащо ти це зробив?", ОСОБА_3 відповів "Чим ти це доведеш?". Забравши потерпілу та дітей, вона поїхала в с.Кропивник Калуського району, де проживає мама потерпілої. По дорозі ОСОБА_5 розказала , що зранку ОСОБА_3 наніс їй удар головою в ділянку носа, погрожував, що задушить її подушкою. На обличчі в потерпілої вона бачила синець на правому оці, а також в неї був припухлий ніс. Крім цього ОСОБА_5 жалілась на болі в голові і в правому плечі. По дорозі вони також зателефонували в поліцію на лінію "102". Біля 19.30 год. 08.04.2022 в с.Кропивник приїхали працівники поліції, які відібрали заяву в ОСОБА_5 . Після цього вона відвезла потерпілу в Долинську ЦРЛ, де їй було зроблено рентген. Оскільки це була п`ятниця, ОСОБА_5 відпустили додому. 11.04.2022 потерпіла знову звернулась в лікарню, де перебувала на лікуванні п`ять днів, а потім лікувалась амбулаторно. Їй відомо, зі слів ОСОБА_5 що і до цього дня обвинувачений "піднімав руку" на потерпілу.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що вона являється дочкою ОСОБА_3 та ОСОБА_5 08.04.2022 біля 05.00 год., вона прокинулась від стукіту в двері кімнати , в якій вони (діти) разом з мамою спали. Батько покликав маму до себе в кімнату. Потів вона почула крик, спочатку крик батька, а потів крик матері. Виглянувши з кімнати, вона побачила, як мама бігла на перший поверх будинку. На обличчі матері вона побачила кров, а також синець. Через деякий час мама повернулась на другий поверх будинку, та зайшовши до них в кімнату розповіла, що тато вдарив її головою в ніс. Перед виходом на роботу, батько сказав, що коли він повернеться з роботи, щоб їх в будинку не було. Після обіду, біля 18.00 год. цього ж числа, в с.Старий Мізунь, вона зустріла тітку ОСОБА_11 , якій все розповіла. Вечером ОСОБА_11 відвезла їх до бабусі в с.Кропивник Калуського району.

Допитана в судовому засіданні в присутності представника Служби у справах дітей Вигодської селищної ради ОСОБА_13 , неповнолітній свідок ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , суду пояснила , що 08.04.2022 біля 05.00 год., вона почула, що тато покликав маму, яка спала з ними, до себе в кімнату. Приблизно через три хвилина, вона почула крик батька, який виражався нецензурними словами. Потім вона почула голос матері, яка просилась, щоб тато її відпустив та не чіпався до неї. Також вона чула, що мама пішла на перший поверх будинку, а батько побіг за нею. На першому поверсі знову був шум. З кімнати вона не виходила, оскільки боялась. Через деякий час мама повернулась до них в кімнату і вона побачила на ній тілесні ушкодження - з носа текла кров, під оком був синець. Кров також була і на кофті, в яку була одягнута мама. Дана кофта була мокрою . Біля 07.00 год., батько пішов на роботу, заявивши перед цим, щоб їх не було в будинку, коли він повернеться з роботи. Біля 18.00 год. до них приїхала тітка ОСОБА_9 , яка забрала їх та відвезла до бабусі в с.Кропивник Калуського району.

Свідок ОСОБА_15 суду пояснив, що він займає посаду лікаря ЛОРа в КНП "Долинська багатопрофальна лікарня" Долинської міської ради- консультативна поліклініка. 11.04.2022 до них звернулась потерпіла ОСОБА_5 , зі скаргами на болі в ділянці голови та носа Було проведено відповідне обстеження та виставлено діагноз - закритий перелом кісток носа. Після цього

ОСОБА_5 була надана медична допомога -репозиція кісток носа, та призначено відповідне лікування. При огляді потерпілої, він побачив гематому на спинці носа, набряк спинки носа. Зі слів хворої, дані травми вона отримала вналідок ударів - побиття чоловіком. У зв`язку з болями в голові хвору було направлено на огляд до невропатолога.

Допитана в судовому засідання свідок ОСОБА_16 суду пояснила, що вона працює лікарем-невропатологом в КНП "Долинська БПЛ", Долинської міської ради. Потерпіла ОСОБА_5 , як вона пригадує , поступила в квітні 2022 року в неврологічне відділення з діагнозом - ЗЧМТ, струс головного мозку, перелом кісток носа. Хвору було поміщено на стаціонарне лікування та надано відповідну медичну допомогу. При огляді потерпілої вона бачила на обличчі останньої синці навколо носа, очей. Зі слів хворої - її побив чоловік. Приблизно через тиждень , ОСОБА_17 було виписано з лікарні, та призначено амбулаторне лікування.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, відповідальність за який передбачено ч.2 ст.125 КК України також доводиться дослідженими письмовими доказами, а саме:
Протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 08.04.2022, згідно якого , ОСОБА_5 08.04.2022 звернулись у Відділення поліції №1 ( м.Долина) Калуського РВП з заявою про вчинення кримінального правопорушення, в якій зазначила, що "08.04.2022 близько 05.00 год. її чоловік ОСОБА_3 наніс їй декілька ударів в область обличчя та тулуба, чим спричинив їй тілесні ушкодження, у зв`язку з чим просить притягнути його до кримінальної відповідальності (а.с.49).

Дана заява внесена в ЄРДР . Остаточна правова кваліфікація - ч.2 ст. 125 КК України, про що свідчить витяг з кримінального провадження №0000042 від 19.05.2022 (а.с.50).

Згідно висновку експерта №12 від 17.05.2022, проведеної на підставі постанови про призначення судово-медичної експертизи дізнавача сектору дізнання Відділення поліції №1 (м.Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_18 по КП №0000042 від 02.05.2022 (а.с.54-58) - на підставі даних судово-медичної експертизи гром. ОСОБА_5 , 1983 р.н., медичної картки №1185 стаціонарного хворого КНП "Долинська БЛ", медичної картки амбулаторного хворого № 183 Вигодської поліклініки, двох оптичних носіїв з результатом комп`ютерної томографії головного мозку та одного оптичного носія з рентгенограмами, консультативного запису лікаря-рентгенолога Долинської БЛ, експерт прийшла до наступних підсумків:

1-3. У гром. ОСОБА_5 була закрита черепно-мозкова травма зі струсом головного мозку, перелом кісток носа зі зміщенням і без порушення функції носового дихання, синцями з травматичним набряком м`яких тканин в ділянці обличчя.

Описана травма спричинена дією тупих твердих предметів, могла утворитись як при нанесенні ударів тупими твердими предметами в ділянку голови, так і при ударах ділянкою голови до таких, можливо в термін, вказаний в постанові, і відноситься до ушкоджень легких, як таких, що викликали короткочасний розлад здоров`я.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 16.05.2022 з потерпілою ОСОБА_5 , (а.с.61-65) в ході якого остання детально розповіла про конфлікт між нею і обвинуваченим ОСОБА_3 , обставини скоєння кримінального правопорушення та продемонструвала механізм спричинення їй тілесних ушкоджень, що підтверджується доданим до протоколу та дослідженого в судовому засіданні диску відеозапису слідчого експерименту із потерпілою

ОСОБА_5 в судовому засіданні речовими доказами - медичної картки №ІХ-220101/3082 від 11.04.2022, догоспітального протоколу №1368 від 08.04.2022, амбулаторної картки хворого №183, Вигодської поліклініки, три СД-R диски з томограмою та рентгенівськими знімками.

Згідно зі ст. 85 КПК належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Чинний КПК не містить заборони щодо встановлення тих чи інших обставин на підставі сукупності непрямих (стосовно конкретного факту) доказів, які хоча й безпосередньо не вказують на відповідну обставину, але підтверджують її поза розумним сумнівом на основі логічного аналізу їх сукупності та взаємозв`язку. Навпаки, ст. 94 КПК визначає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює не тільки кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, але й сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Суд, вважає покази дані в судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_3 , в частині не визнання своєї вини в нанесенні легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілій ОСОБА_5 неправдивими, розцінює їх як намагання уникнути відповідальності за вчинення ним кримінального правопорушення. Дані покази спростовані дослідженими в судовому засіданні доказами - показами потерпілої , свідків, які є узгодженими та послідовними, результатом експертизи, дані якої узгоджуються з показаннями потерпілої. Дані докази суд бере за основу обвинувального вироку.

Що стосується доводів захисника адвоката ОСОБА_7 , про визнання недопустимими доказів, а саме:

постанови про перекваліфікацію кримінального правопорушення , оскільки дана постанова винесена дізнавачем сектору дізнання Відділення поліції №1 (м.Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області 19 травня 2021 року, тобто ще до настання самої події, в ній в резолютивній частині вказано, "що кримінальне правопорушення внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000042 від 09.05.2022 року за ч.1 ст.125", що не відповідає дійсності , а також те, що в ній вказано , що "Згідно висновку експерта №12 від 03.05.2022 за результатами проведення судово-медичної експертизи(обстеження) ОСОБА_5 , 1983 р.н.", тобто вказано висновок експерта, якого немає, натомість в матеріалах справи є висновок експерта №12 від 02.05.2022;

диску з відеозаписом слідчого експерименту , оскільки вказаний диск є копією,а не оригіналом носія інформації, що не дозволяє встановити його технологічні властивості (ознаки монтажу, порушення безперервності запису, стирання, обрізання, тощо), суд зазначає наступне:

представником державного обвинувачення в судовому засіданні долучено постанову про перекваліфікацію кримінального правопорушення, яка винесена дізнавачем сектору дізнання Відділення поліції №1 ( м.Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, старшим лейтенантом поліції ОСОБА_19 19 травня 2021 року (а.с.52). Однак проаналізувавши текст постанови, зокрема викладені в ній відомості щодо номеру кримінального провадження 0000042 від 09.04.2022 , викладені обставини справи, суд приходить до висновку, що в даному випадку є описка в написанні року винесення постанови про перекваліфікацію , вказано "19 травня 2021 року", замість - " 19 травня 2022 року", а також є описка в резолютивній частині, щодо дати внесення відомостей в ЄРДР вказано "09.05.2022 року", замість "09.04.2022 року", що не може слугувати підставою для визнання вказаної постанови недопустимим доказом.

В тексті постанови дізнавачем правильно вказано, що "Згідно висновку експерта №12 від 03.05.2022 за результатами проведення судово-медичної експертизи(обстеження) ОСОБА_5 , 1983 р.н. в останньої було діагностовано наступні тілесні ушкодження: черепно-мозкова травма зі струсом головного мозку, перелом кісток носа зі зміщенням і без порушення функції носового дихання, синцями з травматичним набряком м`яких тканин в ділянці обличчя, що відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я", оскільки з дослідженого в судовому засіданні висновку експерта №12, встановлено, що вказана експертиза проведена на підставі постанови про призначення судово-медичної експертизи дізнавача сектору дізнання Відділення поліції №1 (м.Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_18 по КП №0000042 від 02.05.2022, вона розпочата 03 травня 2022 року та закінчена 17 травня 2022 року (а.с.54-58).

Згідно із ч. 1 ст. 99 КПК документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. До документів, за умови наявності в них відомостей, передбачених частиною першою цієї статті, можуть належати, зокрема, й матеріали фотозйомки, звукозапису, відеозапису та інші носії інформації (у тому числі електронні). Сторона кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, зобов`язані надати суду оригінал документа. Оригіналом документа є сам документ, а оригіналом електронного документа - його відображення, якому надається таке ж значення, як документу.
Відповідно до ст. 7 Закону України від 22 травня 2003 року № 851-IV «Про електронні документи та електронний документообіг» у випадку зберігання інформації на кількох електронних носіях кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа.
Матеріальний носій - лише спосіб збереження інформації, який має значення тільки коли електронний документ виступає речовим доказом. Головною особливістю електронного документа є відсутність жорсткої прив`язки до конкретного матеріального носія. Один і той же електронний документ (відеозапис) може існувати на різних носіях. Усі ідентичні за своїм змістом примірники електронного документа можуть розглядатися як оригінали та відрізнятися один від одного тільки часом та датою створення.
Долучений до матеріалів провадження CDR-диск з відеозаписом протоколу слідчого експеримету від 16.05.2022 (а.с.65) був виготовлений у зв`язку з необхідністю надання інформації, яка має значення у кримінальному провадженні та є самостійним джерелом доказу, похідним від інформації, що зберігається на відеокамері марки "Canon", яка використовувалась у ході проведення вказаного експерименту, тому підстав для визнання даного диску недопустимим доказом - немає.
Така позиція узгоджується із судовою практикою, де аналогічна правова позиції викладена в постанові Касаційного кримінального суду від 22 жовтня 2020 року у справі № 677/2040/16-к (провадження № 51-5738км19), в постанові Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 19 серпня 2021 року справа № 756/8124/19(провадження № 51-601км21).
Оцінюючи здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість ОСОБА_3 в умисному заподіянні потерпілій ОСОБА_5 легких тілесних ушкоджень , що спричинило короткочасний розлад здоров`я , доведена повністю поза розумним сумнівом, тому його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст. 125 КК України .

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_3 , встановлено, що він ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.70-71), зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.66), раніше несудимий (а.с.68), посередньо характеризується за місця проживання (а.с.67), на обліку в психоневрологічному та наркологічному кабінеті Долинської ЦРЛ не знаходиться (а.с. 69), розлучений (а.с.85-87), має на утриманні чотирьох дітей (а.с.96-97), працює з 01.04.2022 на посаді укладальник пиломатеріалів, деталей та виробів з деревини ТОВ "Мілвуд (а.с.93), позитивно характеризується з місця роботи (а.с.94).
Ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».
У справі «Ізмайлов проти росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
У відповідності до ст. 65 КК України - особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Згідно з ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
Суд, призначаючи покарання , необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
Обставин, що пом`якшують покарання в судовому засіданні не здобуто.

Обставиною, що обтяжує покарання , суд у відповідності до п.6-1 ч.1 ст. 67 КК України - відносить вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя.

Суд вважає, що в судовому засіданні не здобуто доказів щодо вміненою органом досудового розслідування обтяжуючої обставини - вчинення кримінального правопорушення у присутності дітей, оскільки допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , суду підтвердили, що вона не були безпосередньо присутні під час нанесення батьком ОСОБА_3

тілесних ушкоджень матері ОСОБА_5 , а вже бачили наслідки вчиненого коримінального проступку.

Таким чином, суд, враховуючи особу винного, обставини вчинення кримінального проступку, приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід обрати покарання в межах санкції ч.2 ст. 125 КК України у вигляді виправних робіт, із відрахуванням в дохід держави 20% від суми заробітку ОСОБА_3 .
На думку суду саме таке покарання буде справедливим та законним з врахуванням всіх фактичних обставин по кримінальному провадженню у їх сукупності, що відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого ОСОБА_3 , та буде необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень ним та іншими особами, буде відповідати принципу співрозмірності конкретного кримінально- протиправного діяння, вчиненого обвинуваченим з призначеним йому покаранням .
Ст. 128 КПК України встановлено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред?явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України, за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Ч.1 ст. 129 КПК України передбачено, що ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру , суд залежно від доведеності підстав та розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

У відповідності до вимог ч. 1 ст.1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода , завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч.2 цієї статті.

Суд, дослідивши заявлений цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди завданої вчиненням кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 125 КК України (а.с.18-24), дослідивши долучені потерпілою докази, вважає, що він підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного:

Позов в частині стягнення матеріальної шкоди в сумі 2961.64 грн. (вартість проходження обстеження та лікування)підлягає до задоволення. Потерпілою-цивільною позивачкою ОСОБА_5 на підтвердження позовних вимог в частині стягнення матеріальної шкоди надано: виписка з медичної картки стаціонарного хворого №1185 (а.с.25), товарні чеки на придбання необхідних для лікування медикаментів (а.с.32-33) , квитанцію до прибуткового касового ордеру від 15.04.2022 на суму 1400 грн. за проведення комп`ютерної томографії головного мозку (а.с.33), результат комп`ютерної томографії мозку від 15.04.2022 (а.с.26).

Суд вивчивши всі надані підтверджуючі документи, вважає, що з обвинуваченого на користь потерпілої слід стягнути 2961.64 грн. заподіяної матеріальної шкоди, оскільки саме такий розмір понесеної матеріальної шкоди на лікування та обстеження потерпілої ОСОБА_5 , знайшов своє підтвердження в судовому засіданні.

З приводу позовних вимог про стягнення моральної (немайнової) шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, то суд вважає, що цивільний позов потерпілої в частині стягнення моральної шкоди підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного:

Згідно з вимогами ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних

страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: в моральних переживаннях в зв`язку з ушкодженням здоров`я, в порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року (зі змінами та доповненнями) розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до п. 4 зазначеної Постанови, у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

В судовому засіданні встановлено, що потерпілій ОСОБА_5 , кримінально-протиправними діями обвинуваченого заподіяно моральні страждання, які полягають в тому, що потерпіла під час і після вчинення кримінального правопорушення щодо неї зазнала фізичних і душевних страждань, що виразились у тривалому переживанні з приводу спричинення їй легких тілесних ушкоджень, перебуванні у зв`язку з отриманими травмами на лікуванні , як стаціонарному (5 днів) так і амбулаторному, порушенні нормального та сталого режиму життєдіяльності викликаних вказаною подією, подальшими слідчими діями та судовими засіданнями.

Однак суд вважає, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди у визначеному потерпілою розмірі - 50 000 грн., є неспівмірними завданій моральній шкоді, окрім того потерпіла та її представник не надали суду достатніх даних з яких міркувань вони виходили визначаючи розмір завданої моральної шкоди, яку вони просять задоволити.

Тому, визначаючи суму заподіяної моральної шкоди, суд бере до уваги вищенаведене, одночасно враховує ступінь вини обвинуваченого і виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості визначає розмір заподіяної моральної шкоди у сумі 10 000, 00 грн.

Зазначений розмір відшкодування є не більш, ніж достатнім для розумного задоволення позовних вимог потерпілої-цивільної позивачки щодо відшкодування моральної шкоди і не призводить до її збагачення.
Щодо витрат на правову допомогу то суд вважає, що в цій частині позов слід задоволити, з огляду на наступне:

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 118 КПК України, витрати на правову допомогу входять до складу процесуальних витрат.

Ч. 1 ст. 124 КПК України передбачено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує

з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

На підтвердження понесених витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката ОСОБА_6 ( ордер серії ІФ №3010651 а.с.14), позивачкою до позовної заяви додано: договір про надання правової допомоги від 11.04.2022 (а.с.98), згідно п.4 якого за надання послуг адвокатом, клієнт сплачує гонорар в сумі 10 000 грн., розрахунок судових витрат, які позивачка понесла і очікує понести у зв`язку з розглядом даної справи від 30.05.2022 (а.с.35) , згідно якого орієнтовний розмір витрат становить 10 000 грн., квитанцію №30 від 30.05.2022 (а.с.36),у відповідності до якої ОСОБА_5 оплатила адвокату ОСОБА_6 гонорар в сумі 10 000 грн., згідно договору про надання правової допомоги від 11.04.2022.

Отже, з обвинуваченого на користь потерпілої слід стягнути 10 000 грн. витрат на правову допомогу.

Запобіжний захід в даному кримінальному провадженні щодо обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.
Витрати на залучення експерта у даному провадженні відсутні.
Питання речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог статті 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 100, 118, 124, 128,129, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.125 КК України призначивши покарання у вигляді виправних робіт на строк 6 (шість) місяці з відрахуванням щомісячно із суми заробітку в доход держави 20 (двадцяти) відсотків.
Запобіжний захід, не обирався.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди завданої вчиненням кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 2 961 (дві тисячі дев`ятсот шістдесять одну) гривню , 64 копійки заподіяної матеріальної шкоди, 10 000 (десять тисяч) гривень 00коп. заподіяної моральної шкоди та 10 000 (десять тисяч) гривень 00коп., витрат на правову допомогу.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Речові докази по справі після набрання вироком законної сили :
медичну картку №ІХ-220101/3082 від 11.04.2022, догоспітальний протоколу №1368 від 08.04.2022 - повернути Комунальному некомерційному підприємству " Долинська багатопрофільна лікарня" Долинської міської ради.

амбулаторну картку хворого №183, Вигодської поліклініки, три СД-R диски з томограмою та рентгенівськими знімками - повернути ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: