Справа №370/2782/21 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/3266/2022 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
Іменем України

6 вересня 2022 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5 ,
за участю

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 серпня 2022 року, якою ОСОБА_6 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 310 КК України продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Київський СІЗО» на 60 днів, тобто до 9 жовтня 2022 року включно без альтернативи внесення застави,

В С Т А Н О В И Л А :

В провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебуває кримінальне провадження № 0000448 від 13 серпня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 310 КК України.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 серпня 2022 року обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 9 жовтня 2022 року включно без альтернативи внесення застави.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, обвинувачений ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11.08.2022 року, постановити нову, обравши йому більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ухвала суду є незаконною. Вважає, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України відсутні, а прокурором не надано жодних конкретних доказів щодо підтвердження їх існування. Зазначає, що судом не взято до уваги його сімейний стан, роботу та позитивну характеристику від старости громади та депутата. Вважає, що під час вирішення питання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою суддею було порушено його право на захист та принцип верховенства права. На думку апелянта, є підстави вважати, що більш м`який запобіжний захід забезпечить дотримання ним процесуальних обов`язків під час розгляду кримінального провадження.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 в апеляційній скарзі з доповненнями просить скасувати ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11.08.2022 року, постановити нову, якою обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю за місцем реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 .
Свої вимоги обґрунтовує тим, що ухвала суду є незаконною, необґрунтованою, невмотивованою та такою, яка винесена з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Вважає, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України відсутні, а прокурором не надано жодних конкретних доказів щодо підтвердження їх існування.
Заслухавши думки обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційні скарги, перевіривши матеріали та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, з наступних підстав.

Як встановлено ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у виді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, судом першої інстанції при розгляді питання доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 зазначених вимог кримінального процесуального закону дотримано та враховано всі обставини, за яких таке продовження можливе.

Так, судом першої інстанції були заслухані пояснення прокурора, обвинуваченого, його захисника та потерпілих для з`ясування обставин, що мають значення при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, які в подальшому були оцінені судом першої інстанції в сукупності та стали підставою для прийняття рішення.
Всупереч доводам апеляційних скарг, суд першої інстанції при розгляді питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 належним чином дослідив всі обставини, які мають значення для вирішення даного питання, врахував конкретні обставини кримінального провадження, дані, що характеризують особу обвинуваченого, характер та тяжкість злочинів, які йому інкриміновано, та правильно встановив, що продовжують існувати обґрунтовані ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема, переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, впливати на свідків та потерпілих, які ще недопитані в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що прокурором доведено продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які на час розгляду питання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою жодним чином не зменшились і в сукупності з даними про особу обвинуваченого, на даному етапі провадження, вказують на наявність підстав для продовження строку дії обраного йому запобіжного заходу.
Вирішуючи питання про можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, суд взяв до уваги особу обвинуваченого, тяжкість вчинених злочинів, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та правильно прийшов до переконання, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у ст.177 КПК України, та не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
Рішення суду першої інстанції прийнято на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, досліджено належним чином всі матеріали провадження та наведено в ухвалі мотиви, з яких прийнято відповідне рішення.
Посилання обвинуваченого в апеляційній скарзі на те, що при вирішенні питання про продовження йому строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою судом було порушено його право на захист та принцип верховенства права є безпідставними та не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.
Крім того, на переконання колегії суддів, наявність у обвинуваченого сім`ї та неповнолітню дитину, не може слугувати дійсною гарантією відсутності у обвинуваченого наміру переховування від суду та органів слідства та не виключає можливість продовження щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

На думку колегії суддів, обставини, які зазначені обвинуваченим та його захисником в апеляційних скаргах, не можуть бути підставою для скасування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки вони не виключають наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Доводів на спростування вищевказаних висновків суду першої інстанції обвинуваченим та його захисником не наведено, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг обвинуваченого і його захисника тавважає за необхідне залишити оскаржуване рішення суду без змін.

Керуючись положеннями ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 серпня 2022 року, якою ОСОБА_6 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 310 КК України продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Київський СІЗО» на 60 днів, тобто до 9 жовтня 2022 року включно без альтернативи внесення застави залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Суддя Суддя