Справа № 750/7850/21 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/167/22
Категорія - арешт майна Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

представника власника майна адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора Чернігівської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 червня 2022 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 червня 2022 року клопотання старшого слідчого СВ Чернігівського РУП ГУПН в Чернігівській області ОСОБА_8 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000042 від 29.04.2021 повернуто особі, яка його подала старшому слідчому СВ ЧРУП ГУПН в Чернігівській області ОСОБА_8 .

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що слідчий просить накласти арешт на майно ТОВ ВКФ «Промкомплект», яке у кримінальному провадженні №0000042 від 29.04.2021 не має процесуального статусу підозрюваного, обвинуваченого або засудженого, а відповідно є третьою особою, що майна якої вирішується питання про арешт.

Враховуючи положення ст. 64-2 КПК України, слідчий суддя прийшов до висновку, що оскільки дана норма є спеціальною, а відтак до слідчого судді має право звернутися лише прокурор, а не слідчий, який у даному випадку є не уповноваженою особою, а тому його клопотання підлягає поверненню.

Вказана ухвала слідчого судді оскаржена в апеляційному порядку прокурором у кримінальному провадженні з вимогою скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 червня 2022 року, як таку, що постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, та постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Апелянт переконаний, що застосуванню підлягають положення ч.1 ст. 171 КПК України, яка вказує коло суб`єктів, що мають право звернутися до слідчого судді з клопотанням, в той час як ст. 64-2 КПК України є нормою-дефініцією, яка визначає лише права та обов`язки третьої особи, що майна якої вирішується питання про арешт, та її завданням не є встановлення диференційованого порядку звернення з клопотанням про накладення арешту на майно в порівнянні з приписами ч.1 ст. 171 КПК України.

Крім того, транспортний засіб з піском, про які йде мова у клопотанні слідчого, є речовими доказами, які відповідають критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, оскільки зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, є знаряддям вчинення злочину та потребують детального дослідження і необхідні для проведення ряду експертиз. Дані обставини залишились без належної ували слідчого судді, який на переконання прокурора, дійшов передчасного висновку про повернення клопотання органу досудового розслідування.

Автор скарги підкреслює, що незважаючи на те, що кримінально процесуальними нормами не передбачено оскарження цієї ухвали слідчого судді, проте у даному випадку має бути забезпечено можливість реалізувати право на оскарження судового рішення, з урахуванням положень ч.1 ст. 9, ч.1 ст. 7 КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щоб була забезпечена належна правова процедура до кожного учасника кримінального провадження.

Заслухавши доповідь головуючого судді за обставинами справи, позицію учасників судового провадження, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Так, згідно ч.3 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування, визначено частинами 1 та 2 ст.309 КПК України.

Як встановлено зі змісту апеляційної скарги, прокурор порушив питання щодо можливості апеляційного оскарження ухвали слідчого судді про повернення слідчому клопотання про арешт майна. І хоча суд вирішуючи питання про повернення клопотання фактично виходив із положень ст. 64-2, ст. 171 та ч.6 ст. 9 КПК України, тобто діяв в межах передбаченої КПК України процедури із застосуванням положень ч.6 ст. 9 КПК України та загальних засад кримінального провадження, визначених ч.1 ст. 7 цього Кодексу, проте формально зазначив про повернення скарги через застосування положень п.1 ч.2 ст. 304 КПК України, що хоча і не впливає на законність судового рішення, проте створює двояке тлумачення в питанні апеляційного оскарження, оскільки таке повернення підлягає оскарженню в апеляційному порядку, з обов`язковою умовою, що предметом розгляду була скарга на рішення, дію чи бездіяльність дізнавача чи прокурора.

Вирішуючи першочергове питання про можливість апеляційного перегляду вказаної ухвали слідчого судді, колегія суддів, зокрема, виходить з позиції викладеної в ухвалі Верховного суду від 31.05.2021 у справі №646/3986/19 (Провадження №51-3335 кмо 20). Так, Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду дійшла висновку, що, при вирішенні зазначеного питання слід виходити насамперед із сутнісного критерію, визначально закладеного законодавцем при визначенні кола ухвал слідчого судді, що підлягають оскарженню.

Аналіз ст. 309 КПК, якою на рівні загальних норм закріплено перелік ухвал слідчого судді, які підлягають оскарженню в апеляційному порядку під час досудового розслідування, надає підстави стверджувати, що законодавцем віднесені до предмета оскарження рішення слідчого судді, які або вирішують питання щодо обмеження конституційних прав особи (застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою; застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту; застосування запобіжного заходу у вигляді застави; відсторонення від посади і т.д.), або якими вирішується питання, які мають істотне значення для здійснення ефективного досудового розслідування (відмова у наданні дозволу на затримання; відмову у здійсненні спеціального досудового розслідування; відмова у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, домашнього арешту та застави), або якими вирішується доля досудового розслідування чи кримінального провадження в цілому (закриття кримінального провадження на підставі ч. 9 ст. 284 КПК і т.д.).

З наведеного вбачається, що перевірці в апеляційній інстанції підлягають лише ухвали слідчого судді, які пов`язані з можливістю істотного обмеження прав, свобод та інтересів особи або мають вирішальне значення для руху досудового розслідування чи кримінального провадження в цілому.

У зв`язку з цим обмеження права на апеляційне оскарження є виправданим і воно може бути пов`язане, зокрема, із забороною оскарження рішень слідчого судді, які не призводять ні до встановлення обмежень конституційних прав особи, ні до неможливості оскарження вже встановлених правообмежень та які не перешкоджатимуть здійсненню ефективного досудового розслідування чи кримінального провадження в цілому.

Враховуючи проведений Об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду системний аналіз чинного законодавства та правозастосовної практики судів, колегія суддів приходить до однозначного висновку, що рішення слідчого судді про повернення слідчому клопотання про арешт майна, ухвалене слідчим суддею в межах механізму, передбаченого ч. 6 ст. 9 КПК, у зв`язку, в нашому випадку - з недотриманням при подачі такого клопотання суб`єкта звернення, не підлягає оскарженню в апеляційному порядку під час досудового розслідування.

Згідно висновку об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, якщо після призначення судового засідання буде встановлено, що апеляційний розгляд здійснюється за апеляційною скаргою на судове рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню, апеляційний суд має постановити ухвалу про закриття апеляційного провадження.

Аналогічний підхід застосований і Великою Палатою Верховного Суду, яка вважала за необхідне закрити касаційне провадження, відкрите за скаргою на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню (постанова від 23 січня 2019 року у справі № 738/1482/16-к).

У зв`язку з цим, колегія суддів вважає за необхідне закрити дане апеляційне провадження.

Керуючись ст.ст. 309, 404, 406, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора Чернігівської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 червня 2022 року про повернення клопотання старшого слідчого СВ Чернігівського РУП ГУПН в Чернігівській області ОСОБА_8 про арешт майна у кримінальному провадженні закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і подальшому оскарженню не підлягає

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4