Справа № 514/865/22
Провадження № 1-кс/513/15/22
Саратський районний суд Одеської області

У Х В А Л А
про арешт майна

11 серпня 2022 року Саратський районний суд Одеської області

Слідчий суддя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Болградської окружної прокуратури Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Болградської окружної прокуратури Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Саратського районного суду Одеської області з клопотанням про накладення арешту на майно, яке було виявлено та вилучено 27.07.2022 року, на підставі заяви ОСОБА_4 , та в подальшому визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000036 від 22.07.2022 року.

Клопотання обґрунтовано тим, що відділенням поліції №2 Болградського РВП ГУНП в Одеській області, розташованого у смт. Тарутине Болградського району Одеської області, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні N 0000036 від 22.07.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 22.07.2022 року, приблизно о 10:10 годині, мешканцю смт. Тарутине Болградського району Одеської області ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спричинено тілесні ушкодження.

За даним фактом 22.07.2022 року відомості було внесено до Єдиного судового реєстру досудових розслідувань за №0000036 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

27.07.2022 року, на підставі заяви ОСОБА_4 , вилучено дерев`яний предмет зовні схожий на биту, жовтого кольору із нанесеними барвником жовтими та блакитними смугами.

Вилучений предмет, постановою дізнавача від 27.07.2022 року, визнаний та залучений до матеріалів кримінального провадження в якості речового доказу та передано на зберігання до камери зберігання речових доказів відділення поліції №2 Болградського РВП ГУНП в Одеській області, який розташований за адресою: Одеська область смт.Тарутине, вул. Красна, 237.

Вищевказаний предмет має суттєве значення для встановлення важливих обставин вчинення даного кримінального правопорушення, так як міг зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, може бути забороненими у вільному обігу, у зв`язку з чим є необхідність у накладенні на них арешту, як заходу забезпечення кримінального провадження, та доведення вини особи, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Окрім того, відповідно до ч.4 ст.168 КПК України, після тимчасового вилучення майна уповноважена особа зобов`язана забезпечити схоронність такого майна в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України. Підставою для арешту вищезазначеного майна зазначено запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, передачі, відчуження.

Дане майно має значення у кримінальному провадженні як предмет вчинення злочину і служе доказом у справі.

З урахуванням ст.170 КПК України прокурор просить задовольнити клопотання. В судове засідання прокурор та дізнавач не з`явилися, разом з тим направили до суду клопотання у якому просять клопотання про арешт майна задовольнити розгляд клопотання проводити без їх участі.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання. Клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна. Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя на підставі наданих матеріалів кримінального провадження, оцінивши в сукупності всі обставини, дійшов висновку про задоволення клопотання з наступних мотивів. Так, допитаний 22.07.2022 року в якості потерпілого ОСОБА_5 показав, що 22.07.2022 року приблизно о 10:00 годині, в смт. Серпневе Болградського району Одеської області, в ході виниклого конфлікту з ОСОБА_4 , останній наніс йому удар предметом схожим на бейсбольну биту в ліву частину обличчя. Згідно протоколу допиту в якості свідка від 26.07.2022 року, ОСОБА_4 підтвердив що 22.07.2022 року в ході сварки, наніс удар битою в ліву частину обличчя ОСОБА_5 . Крім того в матеріалах долучених до клопотання про арешт майна, в наявності копія протоколу тимчасового вилучення майна від 27.07.2022 року, згідно якого було тимчасово вилучено дерев`яний предмет схожий на бейсбольну биту, копія заяви ОСОБА_4 від 27.07.2022 року де він добровільно видає вказаний предмет, копія протоколу огляду вилученого предмету від 27.07.2022 року та копія постанови про залучення до кримінального провадження речового доказу.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. В такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Відповідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За змістом положень ч.1 ст.173 КПК України, обов`язок надання доказів необхідності арешту покладений на особу, яка подає клопотання про арешт майна, а слідчий суддя зобов`язаний відмовляти у задоволенні цього клопотання в разі, якщо доказів про необхідність арешту майна не буде надано автором клопотання.

Враховуючи вищенаведене, оскільки вказане у клопотанні майно потребує проведення експертних досліджень, є речовим доказом по справі, є майном процесуальний статус якого відповідає статті 98 КПК України, з метою припинення протиправної діяльності, забезпечення речових доказів, проведення всебічного та повного досудового розслідування, суд вважає за необхідне клопотання задовольнити, забезпечити накладення арешту на вилученні матеріальні об`єкти, з метою повного, всебічного та неупередженого дослідження обставин у кримінальному провадженні.

Керуючись вимогами ст. ст. 170-173, 309, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно яке було видано 27.07.2022 року ОСОБА_4 виявлено та вилучено протоколом тимчасового вилучення майна, а саме дерев`яний предмет, зовні схожий на бейсбольну биту, жовтого кольору із нанесеними барвником жовтими та блакитними смугами, встановивши місцем його зберігання відділення поліції №2 Болградського РВП ГУНП в Одеській області.

Ухвала про арешт майна виконується негайно сектором дізнання відділення поліції №2 Болградського РВП ГУНП в Одеській області з письмовим повідомленням заінтересованих осіб.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду, шляхом подачі її до Саратського районного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Суддя ОСОБА_1