УХВАЛА

25 липня 2022 року
м. Київ
провадження № 51-1551 ск 22

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Кагарлицького районного суду Київської області від 18 травня 2021 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 10 лютого 2022 року щодо нього,

встановив:
Ухвалою колегії суддів Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 04 липня 2022 року касаційну скаргу засудженого, у зв`язку з недотриманням вимог статті 427 КПК України, залишено без руху та надано п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення зазначених в ній недоліків.

При цьому, даною ухвалою ОСОБА_4 було роз`яснено, що у разі неусунення в установлений строк недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, така скарга повертається особі, яка її подала.

У межах наданого судом строку на усунення недоліків касаційної скарги залишеної без руху засуджений надав заяву, яка за змістом є касаційною скаргою, проте жодного із недоліків, зазначених у вказаній ухвалі не усунув.

Зокрема, ОСОБА_4 не усунув порушення п. 1 ч. 2 ст. 427 КПК України, відповідно до якого у касаційній скарзі зазначається найменування суду касаційної інстанції. В порушення цієї норми, засуджений повторно адресує касаційну скаргу Верховному Суду України, що суперечить вимогам ч. 3 ст. 33 КПК України, оскільки кримінальне провадження у касаційній інстанції здійснює Верховний Суд.
Також, ОСОБА_4 не усунув порушення вимог п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України, відповідно до якого у касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка її подає, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи обґрунтувавши їх.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Суд касаційної інстанції є судом права, а не факту, тому при розгляді касаційної скарги виходить із фактичних обставин, установлених судами першої та апеляційної інстанцій.

Водночас, обґрунтування вимог засудженого за своїм змістом повторно стосуються незгоди з оцінкою певних доказів, наявних у матеріалах провадження, яким він надає власну оцінку, відмінну від оцінки наданої судами, при цьому вказує на неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, що є підставами для зміни чи скасування вироку судом апеляційної інстанції, проте в силу статей 433, 438 КПК України не є предметом касаційного розгляду.

Разом з тим, ОСОБА_4 знову таки не зазначає жодної підстави для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції, передбаченої

ч. 1 ст. 438 КПК України та не наводить, за відповідною підставою, конкретних доводів та аргументів, з огляду на положення статей 412-414 вказаного Кодексу, з посиланням на матеріали кримінального провадження.

Також, надана на усунення недоліків касаційна скарга не містить сформульованої вимоги до суду касаційної інстанції щодо того, яке рішення має ухвалити суд за наслідками розгляду його касаційної скарги, тобто не усунув порушення вимог

п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України.

Окрім цього, засудженим не додано до касаційної скарги копії вироку місцевого суду, що свідчить про неусунення порушення вимог ч. 5 ст. 427 КПК України.

Разом з цим, залишаючи без руху касаційну скаргу, суд роз`яснив засудженому строки касаційного оскарження, передбачені ст. 426 КПК України, однак з метою перевірки дотримання ним строку на касаційне оскарження, ОСОБА_4 не надав докази на підтвердження дати отримання ним копії ухвали Київського апеляційного суду від 10 лютого 2022 року.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Враховуючи наведене, Верховний Суд вважає за необхідне повернути засудженому ОСОБА_4 касаційну скаргу з усіма доданими до неї матеріалами.
На підставі викладеного та керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Кагарлицького районного суду Київської області від 18 травня 2021 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 10 лютого 2022 року щодо нього повернути разом з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3