печерський районний суд міста києва
Справа № 757/2499/21-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.10.2021 Печерський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000193 від 11.08.2014 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ., уродженця м. Києва, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, в силу ст.89 КК України не судимий, з вищою освітою, неодружений, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 , який перебуває у розпорядженні командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 », капітан, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 21.06.2014 о 20 год. 00 хв., будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, у порушення вимог ст. ст. 4, 65, 68 Конституції України, ст. ст. 1, 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 11, 16, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст. ст. 1, 2, 3, 6, 23, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», без поважних причин та дозволу командування військової частини, самовільно залишив військову частину - польова пошта НОМЕР_2 , що дислокувалась в АДРЕСА_2 , після чого проводив час на власний розсуд у м. Києві, не пов`язуючи його з проходженням військової служби та не вживаючи жодних заходів для повернення до місця служби, звернення до правоохоронних або інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього, допоки

30.04.2015 усвідомлюючи протиправність своїх дій, добровільно прибув до військової прокуратури Київського гарнізону, за адресою: м. Київ, вул. Петра Болбочана, 8А, та повідомив про себе.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого злочину, підтвердив обставини його вчинення, так як вони викладені у вироку вище. Пояснив, що покинув службу у зв`якзу із хворобою матері. Коштів щоб повернутися в частину не було. 30.04.2015 усвідомлюючи протиправність своїх дій, добровільно прибув до військової прокуратури Київського гарнізону, за адресою: м. Київ, вул. Петра Болбочана, 8А, та повідомив про себе, надавши пояснення щодо обставин самовільного залишення ним військової частини.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні злочину в межах висунутого обвинувачення, його показання в судовому засіданні відповідали фактичним обставинам справи, положення ч. 3 ст. 349 КПК України обвинуваченому та іншим учасникам судового розгляду роз`яснені, і вони не наполягали на досліджені інших доказів у справі, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд визнав недоцільним дослідження решти доказів щодо фактичних обставин справи, які сторонами кримінального провадження не оспорювались.

Визнавши показання обвинуваченого ОСОБА_4 допустимим доказом у справі, суд приходить до висновку про доведеність його вини у вчиненні інкримінованого злочину та кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 407 КК України як самовільне залишення місця служби тривалістю понад один місяць, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).

При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст. ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення злочину, дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність (відсутність) обставин, що пом`якшують покарання.

ОСОБА_4 вчинив злочин середнього ступеня тяжкості, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, проте в силу ст.89 КК України є не судимим, має вищу освіту, одружений, за місцем постійного проживання характеризується формально, займається суспільно корисною працею.

Обставинами, які пом`якшують покарання для ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України є з`явлення зі зізнанням та щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, передбачених ст. 67 КК України, судом під час розгляду справи не встановлено.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого, його вік, відсутність тяжких наслідків від вчиненого та наявність обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд вважає можливим призначити ОСОБА_4 покарання із застосуванням правил ст.ст. 75, 76 КК України, вважаючи, що його виправлення, а також досягнення інших цілей покарання, можливе без ізоляції від суспільства, однак в умовах здійснення контролю за його поведінкою в період строку звільнення від покарання.

Судові витрати, речові докази та заходи забезпечення кримінального провадження у справі відсутні.

Керуючись ст. 371, ч. 2 ст. 373, ст. 374, ст. 376 КПК України, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 . від відбування покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період іспитового строку:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя - ОСОБА_1