Справа № 203/986/22
Провадження № 1-кп/0203/550/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2022 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро обвинувальні акти у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000222 від 14.10.2021 року, №0000185 від 05.02.2022 відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого за ч.2 ст.186, ч.1 ст.357, ч.2 ст.185 КК України, ОСОБА_5 , обвинуваченого за ч.2 ст.186, ч.1 ст.357, ч.2 ст.185, ч.1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Кіровського районного суду м.Дніпропетровська перебуває вищезазначене об`єднане кримінальне провадження.
Прокурором в підготовчому судовому засіданні заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що обвинуваченим вчинено кримінальні правопорушення, за одне з яких передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від чотирьох до шести років, у зв`язку з чим останній може переховуватися від суду. Крім того, ОСОБА_4 не має міцних соціальних зв`язків, офіційно не працевлаштований, тобто не має постійного офіційного джерела доходів, що підтверджує ризик вчинення інших кримінальних правопорушень задля прибутку. Прокурор наголосив, що передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, що існували на момент обрання запобіжного заходу, не зменшилися.
Обвинувачений заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив змінити запобіжний захід на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою.
Вислухавши думку учасників провадження та ознайомившись із матеріалами обвинувального акту, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Судом встановлено, що ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 31.05.2022 року ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 29 липня 2022 рокуз можливістю звільнення під заставу 49620 гривень.

Ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість обвинуваченого переховуватись від суду існує, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочинів, за одне з яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, тому у суду є достатні підстави вважати, що обвинувачений, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання винуватим у інкримінованому злочині, може переховуватися від суду.
При вирішенні питання про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1ст.177КПК України враховано позицію Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», у якій зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Щодо ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, суд вважає його доведеним, оскільки ОСОБА_4 неодноразово судимий, в тому числі за корисливі злочині, востаннє 02.02.2010 року Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська за ч.1 ст.115, ч.2 ст.187, ч.2 ст.152 КК України до 14 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 30 грудня 2020 року по відбуттю строку покарання, знову обвинувачується у вчиненні злочинів, які мали місце в перший рік після звільнення -14.10.2021 року. Також судом враховано, що ОСОБА_4 не має міцних соціальних зв`язків, в нього відсутня родина, з дружиною шлюб розірвано, неповнолітніх дітей на утриманні немає, що було підтверджено обвинуваченим в судовому засіданні. Зазначене дає підстави суду вважати, що перелічене свідчить про відсутність обставин, які б утримували його за місцем проживання та від вчинення нових кримінальних правопорушень задля прибутку.

Крім того, суд при вирішенні питання про наявність заявлених прокурором ризиків враховує введення в Україні воєнного стану, що полегшує обвинуваченому можливість переховуватись від суду в разі обрання більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, оскільки військова агресія проти України суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Зважаючи на суспільний інтерес, який превалює над принципом поваги до свободи обвинуваченого, суд вважає, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою забезпечить виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, а менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і застосування саме такого запобіжного заходу буде виправданим з точки зору наявності відповідного суспільного інтересу, а отже не суперечитиме вимогам ст. 5 Конвенції та практиці ЄСПЛ.
Відповідно до ч.3ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Згідно п.2 ч.5ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що у відповідності до абз.4 ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» складає з 01 січня 2022 року від 49620 до 198480 гривень.
Суд вважає необхідним визначити заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 49620 гривень, що буде достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не буде завідомо непомірним для нього.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 182, 183, 199, 315, 369-372 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто по 15 вересня 2022 року включно.
Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення обвинуваченим процесуальних обов`язків - 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 49620 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок № UA0017442, відкритий Територіальному управлінню Державної судової адміністрації в Дніпропетровській області () в ДКСУ, м.Київ (МФО 820172), в разі внесення якої звільнити ОСОБА_4 з-під варти.

З моменту звільнення з-під варти в зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, що до нього застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Обвинувачений або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

-прибувати за кожною вимогою до суду;

-не відлучатися із місця проживання, без дозволу суду;

-повідомляти суд про зміну місця проживання.

Застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді застави вважати з моменту його звільнення з-під варти.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1