Справа №295/5977/22
УХВАЛА
Іменем України
08.08.2022 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Житомирського РУП ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_3 ,
погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_4 ,
про накладення арешту на майно,
подане у кримінальному провадженні №0000557 від 06.04.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.146, ч.2 ст.190 КК України,

в с т а н о в и в:

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, яке обґрунтоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що група невстановлених осіб під приводом надання роботи незаконно позбавляють волі мешканців Житомирської області.
Крім того, в червні 2020 року, за адресою: м. Житомир, вул. Київська, 77, в приміщенні магазину "Ельдорадо", двоє невідомих осіб, шляхом обману, оформили кредит на побутову техніку на ім`я ОСОБА_5 , на суму близько 40000 (сорока тисяч) гривень.
Під час досудового розслідування 29.06.2022 на підставі ухвали слідчого судді проведено обшук у приміщенні житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлені та вилучені об`єкти, які можуть мати значення для кримінального провадження, а саме: примірник клієнта №3 від 09.06.2022; договір №541-22001502 від 27.06.2022 від ломбарду «Скарбниця»; квитанція від покупки телефону і акустики; телефон білого кольору марки «Samsung», IMEI: НОМЕР_1 із сім-карткою з номером НОМЕР_2 ; телефон марки «Xiaomi» моделі BN4A чорного кольору.
Вищевказані речі постановою від 29.06.2022 визнані речовими доказами та відповідно до ч.7 ст. 237 КПК України вилучені речі вважаються тимчасово вилученим майном.
У клопотанні вказано, що зазначені предмети та документи вилучені за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відповідно до здобутих в ході проведення негласних слідчих (розшукових) дій може бути причетний до вчинення шахрайських дій та незаконного утримання осіб, а саме займався підшукуванням осіб, які мають скрутне матеріальне становище та можуть отримати кошти або техніку в кредит.
Розслідуванням вчиненого кримінального правопорушення встановлено, що вищеперераховані речі, тобто майно, яке вилучено під час обшуку, може бути доказом злочину, засобами та знаряддям його вчинення, оскільки за допомогою вилучених телефонів, сім-карток мобільного зв`язку ОСОБА_6 міг спілкуватись з іншими співучасниками у кримінальних правопорушеннях, з метою підшукування осіб для подальших шахрайських дій з їх участю; у вилучених документах наявні записи, які можуть підтверджувати вчинення протиправних дій ОСОБА_6 чи іншими особами. Крім того, з метою збереження речових доказів та недопущення їх втрати, забезпечення можливої конфіскації майна, у слідства виникла необхідність у накладенні арешту на вищеперераховане майно.
Посилаючись на зазначене, з метою збереження речових доказів, слідчий просить накласти арешт на вказане у клопотанні майно.
Слідчий у судове засідання не з`явився, про розгляд клопотання повідомлявся належним чином, до клопотання долучив заяву про проведення судового засідання без участі слідчого.
Власник майна у судове засідання не з`явився, про розгляд клопотання повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.
Згідно з приписами ч.1 ст.172 КПК України, неявка слідчого та власника майна не перешкоджає розгляду клопотання слідчим суддею.
Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось у зв`язку з неприбуттям учасників провадження.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя доходить наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Частина перша ст. 170 КПК України визначає, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з ч.11 ст. 170 ЦПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою.
Слідчим суддею встановлено, що у провадженні Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирський області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесено 06.04.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000557, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.146, ч.2 ст.190 КК України.
Відповідно до копії протоколу обшуку, 29.06.2022, на підставі ухвали слідчого судді, проведено обшук у приміщенні житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлені та вилучені об`єкти, які можуть мати значення для кримінального провадження, а саме: примірник клієнта №3 від 09.06.2022; договір №541-22001502 від 27.06.2022 від ломбарду «Скарбниця»; квитанція від покупки телефону і акустики; телефон білого кольору марки «Samsung», IMEI: НОМЕР_1 із сім-карткою з номером НОМЕР_2 ; телефон марки «Xiaomi» моделі BN4A чорного кольору.
Відповідно до змісту постанови слідчого Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області від 29.06.2022 про визнання предметів речовим доказом, майно, на яке слідчий просить накласти арешт, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000557.
Відповідно до ст. 167, 168 КПК України речі, які були вилучені під час огляду місця події, є тимчасово вилученим майном.
Під час вирішення клопотання слідчий суддя враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, що вбачаються зі змісту доданих до клопотання наступних документів: витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань; копії ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку №295/5491/22 від 17.06.2022; копії протоколу обшуку від 29.06.2022; копії витягу з протоколу НСРД 2 за січень-лютий 2022 року; копії постанови слідчого про визнання предметів речовим доказом від 29.06.2022, які підтверджують, що зазначене в клопотанні майно може бути речовими доказами вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.146, ч.2 ст.190 КК України, оскільки може містити сліди вчинення злочину та може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження; метою застосування даного виду забезпечення кримінального провадження є необхідність збереження речових доказів, недопущення їх втрати.
Враховуючи викладене, оскільки майно, на яке слідчий просить накласти арешт, є речовим доказом у кримінальному провадженні, з метою уникнення можливості його втрати, оцінивши розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя вважає за доцільне задовольнити подане клопотання.
Керуючись статтями 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на майно, вилучене 29.06.2022 в ході проведення обшуку будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:
примірник клієнта №3 від 09.06.2022;
договір №541-22001502 від 27.06.2022 від ломбарду «Скарбниця»;
квитанція від покупки телефону і акустики;
телефон білого кольору марки «Samsung», IMEI: НОМЕР_1 із сім-карткою з номером НОМЕР_2 ;
телефон марки «Xiaomi» моделі BN4A чорного кольору;
які належать ОСОБА_6 .

Тимчасово, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавити власника майна і третіх осіб права відчужувати, розпоряджатися та використовувати вищевказане майно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1