Справа № 624/265/22
провадження № 1-кп/624/35/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2022 року Кегичівський районний суд Харківської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Кегичівського районного суду Харківської області (смт. Кегичівка, Харківської області) кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000208 на підставі обвинувального акту з угодою про визнання винуватості стосовно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Кегичівка, Кегичівського району, Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, неповнолітніх дітей на утриманні немаючого, військовозобов`язаний, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого: Московським районним судом м. Харкова 15.03.2021 за ч 1 ст. 309, ч. 3 ст. 15, ч.3 ст. 185 та ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 3 роки,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:
- обвинувачення: прокурора Кегичівського відділу Красноградської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_4
- захисту: обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , маючи не зняту та не погашену судимість за ч 1 ст. 309, ч. 3 ст. 15, ч.3 ст. 185 та ч. 2 ст. 185 КК України, в період іспитового строку, повторно вчинив новий умисний злочин, а саме: 20.04.2022, близько 10:00 години, маючи намір на викрадення чужого майна, діючи таємно, умисно, з корисних мотивів, переліз через огорожу та таким чином проник на територію ТОВ «Равінда», розташованого за адресою: Харківська область, Красноградський район, смт. Кегичівка, вул. Б. Хмельницького 18-Б, звідки викрав 7 метрів мідного електропроводу ПВС 4x4 виробництва «Одеса Каблекс», що належить ОСОБА_6 , вартість якого, згідно висновку товарознавчої експертизи № 1199/22 від 18.05.2022 становить 83,60 грн за 1 метр, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 585,20 грн. Після цього ОСОБА_3 розпорядився викраденим на власний розсуд.
Ці дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в період дії воєнного стану та поєднана з проникненням у сховище.
23 червня 2022 року між прокурором у кримінальному провадженні начальником Кегичівського відділу Красноградської окружної прокуратури ОСОБА_4 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000208 від 027.04.2022 з одного боку, обвинуваченого у кримінальному провадженні ОСОБА_3 з іншого боку, в присутності захисника ОСОБА_5 (свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №002285 від 14.11.2018) на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України в приміщенні Кегичівського відділу Красноградської окружної прокуратури за адресою: вул. Волошина, 23, смт. Кегичівка, Харківської області, за добровільною ініціативою між сторонами, була укладена угода про визнання винуватості.
Згідно даної угоди ОСОБА_3 визнав свою вину у скоєнні вищевказаного злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні та співпрацювати з правоохоронними органами та судом у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою. Кримінальним правопорушенням завдана матеріальна шкода потерпілому ОСОБА_6 у розмірі 585,20 грн, яка повністю відшкодована під час досудового розслідування. Цивільний позов не заявлено.
Сторони, враховуючи щире розкаяння у вчиненому, активне сприяння обвинуваченого органу досудового розслідування, погодились на призначення покарання ОСОБА_3 за ч.4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України необхідно частково приєднати до цього покарання невідбуту частину покарання за вироком Московського районного суду м. Харкова від 15.03.2021, і остаточно до відбування призначити 5 років 1 місяць позбавлення волі.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у скоєнні інкримінованого йому злочину та пояснив, що щиро кається у скоєному. Вказав, що дійсно скоїв крадіжку при зазначених обставинах. Пояснив суду, що угоду він укладав добровільно і наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі. Просив затвердити зазначену угоду, запевнив про можливість виконання взятих на себе зобов`язань згідно угоди.
Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні також просила затвердити угоду, пояснила, що її укладення було добровільним, з додержанням встановлених законом вимог до її укладення.
Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні укладену угоду підтримала та просила її затвердити.
Потерпілий ОСОБА_6 подав заяву в якій просив розглянути кримінальне провадження без його участі, як у підготовчому судовому засіданні так і під час усього судового розгляду обвинувального акту по суті. Повідомив, що ним надана добровільна згода на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, погоджується на міру та вид покарання, визначений угодою. Просив розглянути угоду без його участі, претензій морального та матеріального характеру не має.
Суд, заслухавши учасників справи, які підтримали укладену ними угоду та просили її затвердити, наслідки укладення та затвердження угоди їм зрозумілі, приходить до наступного.
Відповідно ч. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно до п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, який згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином.
Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч. 4 ст. 185 КК України.
При цьому судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.
В підготовчому судовому засіданні встановлено, що дана угода відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та може бути затверджена і на підставі цієї угоди може бути ухвалено вирок, оскільки умови угоди не суперечать її вимогам, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін або інших осіб, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості. Крім того судом береться до уваги те, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають вчиненому злочину та особі обвинуваченого.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Суд враховує, що обвинувачений погодився на призначення узгодженої з прокурором міри та виду покарання.
Також судом встановлено, що зміст, умови та порядок укладення угод відповідають вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України, міра покарання, узгоджена між сторонами, визначена у межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, а тому не суперечить інтересам суспільства. Підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, не встановлено.
За таких обставин, виходячи з позиції обвинуваченого, висловленої в підготовчому судовому засіданні щодо погодження із призначенням узгодженої сторонами міри покарання, враховуючи вимоги діючого законодавства, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості від 23.06.2022, укладеної між прокурором та обвинуваченим у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він раніше судимий, в тому числі і за корисливі злочині, судимість не знята та не погашена, перебуває на обліку органу пробації, військовозобов`язаний, офіційно непрацевлаштований, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має.
Відповідно до вимог ст. 66 КК України обставиною, пом`якшуючою покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття в скоєному, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Відповідно до вимог ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає рецидив злочинів.
Із врахуванням тяжкості вчиненого злочину, особи обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, обставин скоєння злочину та відношення до скоєного, суд призначає покарання ОСОБА_3 , узгоджене сторонами угодами про визнання винуватості від 23.06.2022.
Запобіжний захід до обвинуваченого в ході досудового розслідування не обирався.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Арешт на майно не накладався. Цивільні позови не заявлялись. Судові витрати відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором у кримінальному провадженні начальником Кегичівського відділу Красноградської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладену 23 червня 2022 року.
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України частково приєднати до покарання за цим вироком невідбуту частину покарання призначеного вироком Московського районного суду м. Харкова від 15 березня 2021 року, остаточно призначивши ОСОБА_3 покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Запобіжний захід до обвинуваченого до набрання вироку законної сили не обирати.
Речовий доказ: 7 (сім) метрів обпаленого чотирьохжильного електропроводу, який знаходиться на зберіганні ОСОБА_6 , повернути йому як законному володільцю.
Долю речових доказів вирішити після набрання вироком законної сили.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Кегичівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1