Справа № 461/3974/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_3
Провадження № 11-сс/811/382/22 Доповідач: ОСОБА_4
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_4,

суддів: ОСОБА_5, ОСОБА_6,

секретаря ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 3 березня 2022 року про накладення арешту на вилучене в ході невідкладного обшуку майно, яке належить ОСОБА_1 ,

з участю прокурора ОСОБА_9,

власника майна ОСОБА_1 ,

адвоката ОСОБА_8,

в с т а н о в и л а :

вищезазначеною ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого слідчого відділу УСБУ у Львівській області ОСОБА_10, погодженого із прокурором Львівської обласної прокуратури ОСОБА_9, та накладено арешт на вилучені в ході невідкладного обшуку в автомобілі «Toyota RAV 4» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 , речі та предмети, а саме: сумку чорного кольору; предмет схожий на ЖМД чорного кольору у коричневому чохлі; мобільний телефон марки «Samsung» чорного кольору SM-G935FD, який знаходиться в чохлі чорного кольору; портмоне чорного кольору із документацією, кредитними картками та грошима: смарт годинник «IN Watch» чорного кольору; флеш носій «pgi» 1 Gb; флеш картку синього кольору; флеш носій Micro SD об`ємом 32 Gb; мобільний телефон марки «Samsung» s/n НОМЕР_2 без батареї; зарядний пристрій типу повербанк чорного кольору; предмет схожий на ЖМД чорного кольору; флеш носій чорного кольору; карту пам`яті «Ridata 233Х» 8 Gb; електронний пристрій «Kucoda».

Не погоджуючись із рішенням слідчого судді, адвокат ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, у якій просить ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 3 березня 2022 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в частині накладення арешту на сумку чорного кольору, портмоне чорного кольору та їх вміст (ключі від квартири, ключі від авто RAV-4 з брелком сигналізації Шериф 1050, грошові кошти: 3000 грн, 302 долари США, технічний паспорт на авто Toyota RAV, д.н.з. НОМЕР_1 , банківська картка (пенсійна), посвідчення водія, картка магазину «Метро», електронна сигарета, три змінних картриджі до неї, два елементи живлення, зарядний кабель міксоюсб, магнітний зарядний шнур до смарт годинника, військовий білет, паспорт громадянина України, авторучка (васерман), посвідчення УБД, посвідчення ветерана СБУ.

Подану апеляційну скаргу мотивує тим, що зазначене майно не відповідає критеріям та завданням арешту майна в розумінні ст. 170 КК України, а тому ухвала слідчого судді в цій частині підлягає скасуванню, а майно - поверненню власнику.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його адвокат ОСОБА_8 подану апеляційну скаргу підтримали та просили таку задовольнити.

Прокурор ОСОБА_9 проти зазначених вимог заперечив, покликавшись на їх необґрунтованість.

Заслухавши доповідь судді, позицію учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали судової справи та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла до такого висновку.

Враховуючи ті обставини, що розгляд клопотання сторони обвинувачення про арешт майна відбувся без повідомлення власника майна або його представника, колегія суддів, виходячи з положень ст. 395 КПК України, погоджується з доводами апелянта щодо своєчасного оскарження ухвали слідчого судді.

Як слідує з наявних матеріалів справи, слідчим відділом УСБУ у Львівській області, за процесуального керівництва Львівської обласної прокуратури, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000073 від 4 жовтня 2016 року за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 7 жовтня 2014 року самопроголошеним Головою «Луганської Народної Республіки» ОСОБА_2 видано указ № 15, яким створено незаконне військове формування, - так звану «Народну міліцію ЛНР», до складу якої входять підрозділи («бригади», «батальйони», «корпуси» тощо), покликані вирішувати завдання по протидії антитерористичній операції та Операції об`єднаних сил, збору і опрацюванню інформації про сили та засоби, які використовують правоохоронні та військові органи України в ході її проведення (далі сили та засоби АТО та ООС), а також вербуванню нових членів «ЛНР» та підшуканню пособників терористичної діяльності. До складу «2 армійського корпусу» «Народної міліції ЛНР» входить «2 окрема гвардійська мотострілецька бригада імені Героя Радянського Союзу К.С. Ворошилова» (далі «2 ОГМСБр 2 АК НМ ЛНР»), яка є тактичним з`єднанням сухопутних військ, що здатне вирішувати тактичні завдання керівництва терористичної організації «ЛНР» з протидії силами антитерористичної операції. Діяльність вказаного незаконного збройного формування призводить до загибелі військовослужбовців сил АТО, мирного населення, ураження об`єктів життєзабезпечення на території Луганської області, а також до інших тяжких наслідків.

Згідно з відповіддю на доручення слідчого, яке надійшло з ГВ КР УСБУ у Львівській області, громадянин України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснює сприяння незаконним збройним формуванням терористичним організаціям (далі - т.о.) «ЛНР/ДНР». Зокрема, лочинна діяльність вказаної особи, полягала у збиранні і передачі представникам незаконним збройних формувань т.о. «ЛНР/ДНР» інформаційних матеріалів стосовно підрозділів, сил і засобів, залучених до проведення АТО та ООС.

1 березня 2022 року було проведено невідкладний обшук в автомобілі «Toyota RAV 4» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 , за результатом якого виявлено та вилучено: сумку чорного кольору; предмет схожий на ЖМД чорного кольору у коричневому чохлі; мобільний телефон марки «Samsung» чорного кольору SM-G935PD., який знаходиться в чохлі чорного кольору; портмоне чорного кольору із документацією, кредитними картками та грошима; смарт годинник «IN Watch» чорного кольору; флеш носій «pgi» 1 Gb; флеш картку синього кольору; флеш носій Micro SD об`ємом 32 Gb; мобільний телефон марки «Samsung» s/n НОМЕР_2 без батареї; зарядний пристрій типу повербанк чорного кольору; предмет схожий на ЖМД чорного кольору, флеш носій чорного кольору; карту пам`яті «Ridata 233Х» 8 Gb; електронний пристрій «Kucoda» (а.с. 11-15).

Постановою старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_10 від 1 березня 2022 року вилучені в ході зазначеного вище обшуку речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000073 (а.с. 16).

2 березня 2022 року слідчий ОСОБА_10, за погодженням з прокурором ОСОБА_9, звернувся до слідчого судді Галицького районного суду м. Львова з клопотанням про накладення арешту на речі, вилучені в ході обшуку 1 березня 2022 року. Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 3 березня 2022 року подане клопотання було задоволено та накладено арешт на зазначені у клопотанні речі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Частиною 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним уст. 98 КПК України.

Відповідно до статті 100 КПК України, на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя, суд накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Згідно зі ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

При цьому, на думку колегії суддів, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою, визначеною в п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, тобто задля збереження речових доказів.

Поряд з тим, дійшовши обґрунтованого висновку про відповідність арештованого майна ознакам, зазначеним у ст. 98 КПК України, а відтак наявності правової підстави, передбаченої ч. 3 ст. 170 КПК України для арешту цього майна, слідчий суддя не в повній мірі врахував розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для його власника в частині арешту, зокрема: сумки чорного кольору; предмету схожого на ЖМД чорного кольору у коричневому чохлі; портмоне чорного кольору із документацією, кредитними картками та грошима: смарт годинника «IN Watch» чорного кольору; зарядного пристрою типу повербанк чорного кольору та предмету схожого на ЖМД чорного кольору.

Так, згідно ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до положень ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як вбачається з наданих матеріалів справи, зокрема клопотання сторони обвинувачення та витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000073 від 4 жовтня 2016 року здійснюється за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Водночас, клопотання слідчого не містить жодного доказу про вчинення власником майна ОСОБА_1 будь-яких кримінальних правопорушень. Підозра останньому в рамках вказаного кримінального провадження також не повідомлялась.

Крім того, слідчим не наведено жодного підтвердження, що вилучені в ході обшуку з автомобіля «Toyota RAV 4» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 , речі та майно, а саме: сумка чорного кольору; предмет схожий на ЖМД чорного кольору у коричневому чохлі; портмоне чорного кольору із документацією, кредитними картками та грошима: смарт годинник «IN Watch» чорного кольору; зарядний пристрій типу повербанк чорного кольору та предмет схожого на ЖМД чорного кольору, мають відношення до вчиненого кримінального правопорушення, зокрема, що такі були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди, або були об`єктом кримінально протиправних дій.

Тобто стороною обвинувачення не доведено, що зазначені речі та майно відповідають ознакам речових доказів, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «АГОСІ» проти Сполученого Королівства» (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_8 підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді - скасуванню, з постановленням нової ухвали, якою клопотання слідчого слід задовольнити частково та накласти арешт на вилучені в ході невідкладного обшуку речі, а саме: мобільний телефон марки «Samsung» чорного кольору SM-G935FD, який знаходиться в чохлі чорного кольору; флеш носій «pgi» 1 Gb; флеш картку синього кольору; флеш носій Micro SD об`ємом 32 Gb; мобільний телефон марки «Samsung» s/n НОМЕР_2 без батареї; флеш носій чорного кольору; карту пам`яті «Ridata 233Х» 8 Gb; електронний пристрій «Kucoda», оскільки такі відповідають критеріям речових доказів, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Керуючись ст. ст. 404. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 3 березня 2022 року про накладення арешту на вилучене в ході невідкладного обшуку майно, яке належить ОСОБА_1 , - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_10 задовольнити частково.

Накласти арешт на вилучені в ході невідкладного обшуку речі, які належить ОСОБА_1 , а саме: мобільний телефон марки «Samsung» чорного кольору SM-G935FD, який знаходиться в чохлі чорного кольору; флеш носій «pgi» 1 Gb; флеш картку синього кольору; флеш носій Micro SD об`ємом 32 Gb; мобільний телефон марки «Samsung» s/n НОМЕР_2 без батареї; флеш носій чорного кольору; карту пам`яті «Ridata 233Х» 8 Gb; електронний пристрій «Kucoda».

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_10

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6