УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.04.2022 Справа №607/4039/22

Номер провадження: 1-кс/607/1365/2022
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_4 від 13 жовтня 2021 року про закриття кримінального провадження № 0000047 від 02 березня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із скаргою на постанову слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_4 від 13 жовтня 2021 року про закриття кримінального провадження № 0000047 від 02 березня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 Кримінального кодексу України (далі КК України).

Подана скарга обґрунтована тим, що слідчим Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань (з дислокацією у м. Тернополі), розташованого у м. Львові ОСОБА_4 винесено постанову від 13 жовтня 2021 року про закриття кримінального провадження № 0000047 від 02 березня 2018 року у зв`язку з встановленням відсутності в діях ОСОБА_5 та ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України).

Скаржник вказав, що вперше постанову про закриття кримінального провадження він отримав 28 лютого 2022 року звичайним поштовим відправленням, а відтак строк на подачу скарги закінчується 09 березня 2022 року. В межах строків, визначених КПК України ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою 03 березня 2022 року на зазначену вище постанову слідчого ОСОБА_4 вважаючи, що її оскарження територіально підлягає по підсудності до Личаківського районного суду м. Львова. Однак ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_7 від 10 березня 2022 року № 463/1755/22, яку скаржник отримав 23 березня 2022 року, прийнято рішення повернути вказану скаргу для подачі до належного суду.

ОСОБА_3 вказав, що ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 січня 2018 року у кримінальній справі № 607/5700/15-к, (кримінальне провадження №0000012 від 31 січня 2015 року) на прокурора прокуратури Тернопільської області ОСОБА_8 було покладено обов`язок повернути належні ОСОБА_3 мобільний телефон марки «Кселомі мі 3» сріблястого кольору, з сім-картою, дві візитні картки лікаря стоматолога, два аркуші паперу з рукописним текстом, гаманець чорного кольору (шкіряний), грошові кошти в сумі 109 грн, які були вилучені у скаржника слідчим прокуратури Тернопільської області ОСОБА_6 під час проведення ним огляду місця події кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_1 » 02 лютого 2015 року. Листом № 17/7-336-16 від 09 лютого 2018 року. Прокурором ОСОБА_9 ОСОБА_3 було повідомлено, що в слідчому відділі прокуратури Тернопільської області відсутня інформація про поміщення в камеру зберігання речових доказів прокуратури області гаманця чорного кольору (шкіряного) та двох аркушів паперу з рукописним текстом, які вилучені у ОСОБА_3 02 лютого 2015 року в ході огляду місця події в кафе-барі « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та про те, що слідчі слідчого відділу прокуратури області ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , якими проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000012 від 31 січня 2015 року у прокуратурі області не працюють. В наступному гаманець чорного кольору (шкіряний) та два аркуші паперу з рукописним текстом скаржнику повернуто не було. 20 лютого 2018 року за результатами розгляду його скарги Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області винесено ухвалу № 607/2579/18, якою зобов`язано прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих прокуратури Тернопільської області ОСОБА_10 внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) відомості про вчинене кримінальне правопорушення із заяви ОСОБА_3 від 12 лютого 2018 року про кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 191 КК України.

В обґрунтування необхідності скасування постанови слідчого скаржник покликався на те, що: 1) слідчим ОСОБА_11 , якою розпочато та проводилось досудове розслідування даного кримінального провадження проведено допити слідчих ОСОБА_6 та ОСОБА_5 без присутності потерпілого ОСОБА_3 та його захисника, без фіксації цих допитів з застосуванням технічних засобів, шляхом здійснення аудіо-відеозапису з одночасним складанням протоколів про їх хід і виконання. ОСОБА_3 вважає, що допити ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у даному випадку проведені з порушеннями встановленого порядку та без дотримання вимог КПК України в частині забезпечення реалізації прав наданих потерпілому, що тягне за собою недійсність відповідних процесуальних дій та отриманих внаслідок їх вчинення результатів та, як наслідок, на них не може посилатися слідчий при обґрунтуванні закриття кримінального провадження в оскаржуваній постанові. Скаржник просив звернути увагу, що до проведення цих допитів ним 16 березня 2018 року було подане клопотання, в якому він просив здійснювати фіксацію допитів слідчих ОСОБА_12 , ОСОБА_5 та інших працівників прокуратури Тернопільської області, відповідальних за збереження його майна, в його присутності та його захисника із застосуванням технічних засобів, шляхом здійснення аудіо-відеозапису з одночасним складанням протоколів про їх хід і виконання. Дане клопотання було задоволено слідчим ОСОБА_11 у повному обсязі. Слідчими ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_4 , яким в наступному було доручено здійснювати досудове розслідування у даному кримінальному проваджені порушення вимог ч 1 ст. 107 КПК України не усунуто; 2) під час проведення досудового розслідування не проведено одночасні допити осіб, свідчення яких не узгоджуються один з одним, а саме слідчих ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , та працівника/працівників прокуратури Тернопільської області, на яких було покладено обов`язки зі зберігання речових доказів в камері схову речових доказів даної прокуратури; 3) не проведено допит працівника/працівників прокуратури Тернопільської області, на якого/яких згідно з наказом керівника даної прокуратури був визначеним відповідальним за зберігання речових доказів, цінностей та іншого майна, вилученого у зв`язку з розслідуванням кримінальної справи; про проведення вказаного допиту скаржник просив у своєму клопотанні від 16 березня 2018 року, яке в повному обсязі було задоволено слідчим І.П`єх; 4) слідчими ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 не встановлено, хто з працівників прокуратури Тернопільської області ніс відповідальність за збереження вилученого у скаржника та арештованого судом майна; 5) слідчим не враховано вимоги «Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду» затвердженої наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства Внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України, Служби безпеки України, Верховного суду України, Державної судової адміністрації України від 27 серпня 2010 року № 51/401/649/471/23/125, в якій визначено коло відповідальних осіб за зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства та облік і порядок їх зберігання; 6) у зв`язку з непроведенням слідчим дій, вказаних у п. 2, слідчий ОСОБА_15 в обґрунтування закриття кримінального провадження не міг посилатися на покази слідчих ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , як на такі вказують про відсутність в їх діях ознак злочину, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України; 7) не проведено допит дружини, сина та матері ОСОБА_3 , які б могли підтвердити відомості, що містяться в його заяві про вчинення працівниками прокуратури Тернопільської області кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КПК України; 8) слідчими ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та слідчим ОСОБА_15 не встановлено, чи було взагалі кимось вчинено діяння, формальна наявність злочину в якому була присутня і містила в собі всі ознаки складу даного злочину; 9) скаржник не погоджується із висновком слідчого про те, що у даному випадку мають місце відносини, які мають ознаки цивільно-правового характеру.

Також ОСОБА_16 просив звернути увагу на те, що вищевказане кримінальне провадження раніше вже неодноразово було закрито слідчими ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 у зв`язку з встановленням відсутності в діях ОСОБА_5 та ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КПК України, про що зазначеними слідчими було прийняті відповідні постанови від 28 червня 2018 року, від 29 грудня 2018 року та від 24 січня 2020 року. При цьому зазначені вище постанови були скасовані слідчими суддями. Після відновлення та проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000047 від 02 березня 2018 року слідчим ОСОБА_4 в оскаржуваній зараз постанові фактично продубльовано зміст раніше скасованих судом постанов слідчих, при цьому слідчим не проведено жодних слідчих та розшукових дій з метою встановлення осіб прокуратури Тернопільської області, причетних до вчинення даного кримінального правопорушення, а саме привласнення майна: коштовного гаманця та двох аркушів рукописного тексту та встановлення і дослідження всіх обставин даного кримінального провадження з метою забезпечення проведення швидкого, всебічного, повного і неупередженого розслідування, як це визначено вимогами ст. 2 та ч. 2 ст. 9 КПК України.

З огляду на вказане, скаржник просив суд скасувати постанову слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань (з дислокацією у м. Тернополі), розташованого у м. Львові ОСОБА_4 від 13 жовтня 2021 року про закриття кримінального провадження № 0000047 від 02 березня 2018 року.

Скаржник ОСОБА_3 у судовому засіданні вимоги, викладені у скарзі підтримав та просив задовольнити з підстав, викладених у ній.

Слідчий Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, звернувся до слідчого судді з листом в якому просив розгляд скарги проводити без його участі, відмовити ОСОБА_3 у задоволенні скарги.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржуються, не є перешкодою для розгляду скарги, якщо вони належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання. З огляду на це, слідчий суддя вважає за можливе розглядати скаргу за відсутності слідчого, оскільки останній була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду скарги.

Водночас, на вимогу слідчого судді Третій слідчий відділ (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові надані матеріали кримінального провадження № 0000047 від 02 березня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України.

Заслухавши пояснення скаржника щодо поданої скарги, дослідивши долучені до скарги документи, оглянувши матеріали кримінального провадження за №0000003 від 08 квітня 2021 року, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Частиною 3 ст. 8 Конституції України гарантується звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України.

Відповідно до положень ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді як судді суду першої інстанції належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

В ході судового розгляду слідчим суддею встановлено, що групою слідчих Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000047 від 02 березня 2018 року за фактом привласнення службовими особами слідчого відділу прокуратури Тернопільської області шляхом зловживання службовим становищем гаманця чорного кольору Calvin Klein вартістю 59,99 Євро, двох аркушів з рукописним текстом та двох карток лікаря стоматолога, які належали ОСОБА_3 та визнані речовими доказами.

Постановою слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_4 від 13 жовтня 2021 року вказане провадження закрито у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_6 та ОСОБА_17 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України, тобто на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Постанова слідчого мотивована тим, що в даному випадку мають місце відносини, які мають ознаки цивільно-правового характеру.

За змістом ст. 284 КПК України, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

При вирішенні зазначеної скарги слідчий суддя враховує положення ч. 2 ст. 9 КПК України, яка встановлює, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій (ч. 1 ст. 40 КПК України).

Положеннями п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 91 КПК України встановлено, що у кримінальному провадженні, окрім іншого, підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 5 ст. 38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Аналіз вищенаведених положень КПК України дає підстави для висновку, що рішенню про закриття кримінального провадження за будьякою із підстав, що визначені у ч. 1 ст. 284 КПК України, має передувати повне, всебічне та неупереджене дослідження усіх обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Крім того, за змістом ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Аналізом матеріалів кримінального провадження № 0000047 від 02 березня 2018 року встановлено, що останнє тричі закривалося постановами слідчих: слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_18 від 28 червня 2018 року, старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_19 від 29 грудня 2018 року та слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_20 від 24 січня 2020 року.

Усі три постанови були предметами розглядів слідчими суддями та за наслідками таких були скасовані, а проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжувалось.

Зокрема, постановою слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_20 від 24 січня 2020 року кримінальне провадження закрито з підстав п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, оскільки під час досудового розслідування доказів у вчиненні кримінального правопорушення не встановлено.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова у справі №463/4846/20 від 04 серпня 2020 року вказану постанову скасовано, оскільки слідчий суддя прийшов до висновку про те, що з врахуванням наявності об`єктивних даних про вилучення майна ОСОБА_3 та

відсутності даних про його повернення власнику, досудове розслідування кримінального провадження № 0000047 від 02 березня 2018 року проведено формально та поверхнево, а висновки слідчого про відсутність в діянні складу кримінального правопорушення є передчасними. Так, слідством не встановлено місце перебування майна скаржника, так і його вартість. Слідчий суддя враховує, що у заяві про вчинення злочину ОСОБА_3 зазначав вартість викраденого гаманця, окрім того, в ході проведення розслідування, зокрема, в ході проведення допиту, останній повідомляв, що дані про вартість гаманця може бути підтверджено його матір`ю, сином та дружиною, проте такі особи не допитані. Зокрема він пояснив, що гаманець купляла дружина, може вказати його місце, назву фірми та вартість і після цього можна призначити експертизу для визначення його вартості. Отже, слідчий суддя погодився із доводами скаржника щодо того, що слідчим не перевірено та не встановлено всі обставини провадження, оцінку вже одержаним доказам не надано, жодної слідчої дії, спрямованої на всебічне і повне дослідження обставини кримінального провадження, встановлення обставин та перевірки доводів заявника не проведено.

У матеріалах кримінального провадження після постановлення вказаної вище ухвали слідчого судді наявні: повістка про виклик № 12-03/1-31957-вих.20 від 14 грудня 2020 року, адресована слідчим Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_21 про виклик його для допиту на 11 год. 00 хв. 21 грудня 2020 року; повістка про виклик № 12-03/1-31958-вих.20 від 14 грудня 2020 року, адресована слідчим Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_21 про виклик його для допиту на 11 год. 00 хв. 18 грудня 2020 року; повістка про виклик № 12-03/1-1287-вих.21 від 20 січня 2021 року, адресована слідчим Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_21 про виклик його для допиту на 11 год. 00 хв. 18 січня 2021 року із рекомендованим повідомленням про вручення; постанова про визначення територіальної підслідності старшого прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_22 від 10 березня 2021 року, якою підслідність у кримінальному провадженні № 0000047 від 02 березня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України визначено за Третім слідчим відділом (із дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові; постанова заступника керівника Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_23 про визначення групи прокурорів у кримінальному провадженні від 15 березня 2021 року; доручення про проведення досудового розслідування начальника третього слідчого відділу з дислокацією у м. Тернополі ОСОБА_24 від 23 березня 2021 року; витяг з ЄРДР, сформований слідчим 24 березня 2021 року; постанова заступника керівника Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_23 про визначення (заміну) групи прокурорів у кримінальному провадженні від 06 жовтня 2021 року; клопотання потерпілого ОСОБА_3 від 17 травня 2021 року, у якому він просив повідомити його на захисника про перебіг досудового розслідування у кримінальному провадженні; повідомлення слідчого ОСОБА_25 № 12-31-8959вих-21 від 25 травня 2021 року, адресоване ОСОБА_3 про те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, проводиться комплекс слідчих (розшукових) дій, необхідних для встановлення всіх обставин кримінальних правопорушень; супровідний лист слідчого ОСОБА_25 № 12-31-19398вих-21 від 02 листопада 2021 року про направлення ОСОБА_3 постанови про закриття кримінального провадження від 13 жовтня 2021 року; супровідний лист слідчого ОСОБА_25 № 12-31-19399вих-21 від 02 листопада 2021 року про направлення прокурору ОСОБА_26 постанови про закриття кримінального провадження від 13 жовтня 2021 року; постанова про закриття кримінального провадження від 13 жовтня 2021 року, яка оскаржується ОСОБА_3 .

Дослідженням змісту спірної постанови слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_4 від 13 жовтня 2021 року про закриття кримінального провадження № 0000047 від 02 березня 2018 року установлено, що вона ідентична за змістом постанові слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_20 від 24 січня 2020 року про закриття кримінального провадження, яка скасована ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова у справі №463/4846/20 від 04 серпня 2020 року.

Таким чином, оглядом матеріалів кримінального провадження встановлено, що після скасування слідчим суддею попередньої постанови слідчого про закриття кримінального провадження № 0000047 від 02 березня 2018 року слідчим не було вчинено жодної слідчої дії, спрямованої на всебічне і повне дослідження обставини кримінального провадження, з метою встановлення обставин події кримінального правопорушення, якщо така мала місце, та перевірки доводів заявника для того, щоб їх підтвердити або ж спростувати у встановлений законом спосіб.

Отож, з матеріалів кримінального провадження № 0000047 від 02 березня 2018 року вбачається, що в процесі проведення досудового розслідування слідчим не були належним чином досліджені всі обставини кримінального провадження та не зібрані докази відповідно до ст. 93 КПК України, на підставі яких слідчий мав би встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

На думку слідчого судді такий підхід до виконання своїх професійних обов`язків свідчить про формальний характер досудового розслідування та невжиття заходів для виконання завдань кримінального провадження, що безумовно не відповідає вимогам ч. 5 ст. 38 КПК України щодо обов`язку органу досудового розслідування застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування. У зв`язку з цим, слідчий суддя вважає, що рішення слідчого про закриття кримінального провадження слід оцінювати як невмотивоване.

Відтак, оскаржувана постанова не відповідає ч. 5 ст. 110 КПК України, є невмотивованою, необґрунтованою, доводи скарги про неповноту досудового розслідування є підставними.

В ході досудового розслідування належить виконати необхідні слідчі дії щодо з`ясування обставин про наявність чи відсутність події та складу кримінального правопорушення, виконати вказівки процесуального керівника, та, в залежності від встановленого, прийняти законне та обґрунтоване рішення, яке у будьякому випадку має бути належним чином мотивованим.

Згідно з ч. 3 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 91 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що матеріали кримінального провадження свідчать про те, що оскаржувана постанова слідчого є невмотивованою, необґрунтованою та передчасною, у зв`язку з чим скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_4 від 13 жовтня 2021 року про закриття кримінального провадження № 0000047 від 02 березня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України, підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова скасуванню.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 306, 307, 376 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_4 від 13 жовтня 2021 року про закриття кримінального провадження № 0000047 від 02 березня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 Кримінального кодексу України - задовольнити.

Скасувати постанову слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_4 від 13 жовтня 2021 року про закриття кримінального провадження № 0000047 від 02 березня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 Кримінального кодексу України.

Матеріали кримінального провадження № 0000047 від 02 березня 2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191 Кримінального кодексу України, направити до Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові для подальшого проведення досудового розслідування.
Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та проголошено 25 квітня 2022 року о 10 год. 00 хв.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області ОСОБА_1