Справа № 296/4547/22
Вирок
Іменем України

17 серпня 2022 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000069 від 04.05.2022 за обвинуваченням :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполь Донецької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 260 КК України,-
встановив:

Керівниками терористичних груп, що діяли на території окремих районів Донецької області, 7 квітня 2014 року, з метою продовження здійснення терористичної діяльності шляхом об`єднання даних груп у стійке об`єднання трьох і більше осіб з чітким розподілом функцій, встановленням правил поведінки, обов`язкових для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів, утворено злочинну організацію «Донецька Народна Республіка», яка відповідно до абз. 19 ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом», є терористичною, та видано «Акт про проголошення державної самостійності «Донецької Народної Республіки».
Для реалізації загального злочинного умислу, спрямованого на зміну меж території та державного кордону України шляхом відокремлення від України території Донецької області на порушення порядку, встановленого Конституцією України, у складі терористичної організації «ДНР» утворено так звані «політичний» та «силовий» блоки. Терористична організація «ДНР» має стабільний склад лідерів, які підтримують між собою тісні стосунки, централізоване підпорядкування учасників «політичного» та «силового» блоку лідерам організації, а також план злочинної діяльності та чіткий розподіл функцій учасників щодо його досягнення. Учасники «ДНР» займаються вчиненням терористичних актів, залякуванням населення, вбивством громадян та інших тяжких і особливо тяжких злочинів.
На виконання загального злочинного умислу учасники терористичної організації «ДНР» на території окремих районів Донецької області вчинили збройні напади на установи органів місцевого самоврядування, будівлі правоохоронних та інших державних органів, захопивши їх, та взяли під контроль зазначені території.
Чисельні злочини, вчинені представниками терористичної організації «ДНР» або за їх участі, відображені у зверненнях Верховної Ради України до міжнародних організацій та іноземних держав щодо визнання «ДНР» терористичною організацією. Зокрема, у зверненні до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу про визнання Російської Федерації державою-агресором, затвердженому Постановою Верховної Ради України від 27 січня 2015 року за № 129-VIII, та зверненні до Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, національних парламентів держав-членів ЄС, США, Канади, Японії та Австралії щодо масового розстрілу людей під Волновахою в Україні, затвердженому Постановою Верховної Ради України від 14 січня 2015 року за №106-VIII, Постанові Верховної Ради України «Про Заяву Верховної Ради України «Щодо протидії поширенню підтриманого Російською Федерацією міжнародного тероризму» від 22 липня 2014 року за №1597-VII, Постанові Верховної Ради України «Про Заяву Верховної Ради України «Про відсіч збройній агресії Російської Федерації та подолання її наслідків» від 21 квітня 2015 року за №337-VIII, Постанові Верховної Ради України «Про Заяву Верховної Ради України «Про трагічну загибель людей внаслідок терористичного акту над територією України» від 22 липня 2014 року за №1596-VII, Постанові Верховної Ради України «Про Заяву Верховної Ради України «Про визнання Україною юрисдикції Міжнародного кримінального суду щодо скоєння злочинів проти людяності та воєнних злочинів вищими посадовими особами Російської Федерації та керівниками терористичних організації «ДНР» та «ЛНР», які призвели до особливо тяжких наслідків та масового вбивства українських громадян» від 4 лютого 2015 року за №145-VIIІ, Законі України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» від 18 січня 2018 року за №2268-VIIІ.
У невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше 05 жовтня 2019 року, ОСОБА_4 будучи достовірно обізнаним про злочинну діяльність терористичної організації «ДНР», добровільно став її учасником, вступивши до її підрозділу «Академії Міністерства внутрішніх справ Донецької Народної Республіки імені Ф.Е. Дзержинського», що входить до складу «Міністерства внутрішніх справ ДНР» (далі «Академія МВС ДНР»).
У складі «Академії МВС ДНР» ОСОБА_4 діяв на посаді курсанта 201 взводу факультету кримінальної поліції у спеціальному званні «рядовий поліції».
Водночас встановлено, що «Академія МВС ДНР» має організовану структуру військового типу з притаманними їй ознаками, а саме: єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну; у ній проводиться військова, стройова та фізична підготовка; незаконно має на озброєнні придатну для використання вогнепальну зброю, бойові припаси.
Учасникам цього збройного формування присвоюються спеціальні звання та вони призначаються на посади у так званих правоохоронних органах «ДНР». За «Академією МВС ДНР» закріплено окремі знаки розрізнення, прапор, бланки, печатки.
До складу «Академії МВС ДНР» входять, зокрема, наступні підрозділи: військовий факультет внутрішніх військ, слідчо-криміналістичний факультет, факультет поліції громадської безпеки, факультет кримінальної поліції, медико-санітарна частина, відділ матеріально-технічного забезпечення, відділ організації служби, які підпорядковуються ректору.
Керівниками «Академії МВС ДНР» визначено механізм вступу до неї, порядок проходження служби, в кожному структурному підрозділі ставляться завдання щоденної діяльності.
Створення «Академії МВС ДНР» не передбачено жодними нормативно-правовими актами України.
Згідно ч. 6 ст. 17 Конституції України, на території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом.
З огляду на вищевикладені обставини, «Академія МВС ДНР» є не передбаченим законом збройним формуванням.
При цьому, ОСОБА_4 , будучи учасником не передбаченого законом збройного формування «Академія МВС ДНР», у невстановлений досудовим розслідуванням період часу, однак не пізніше ніж з 05 жовтня 2019 року до 01 серпня 2020 року, перебуваючи на території Донецької області, брав участь у його діяльності відповідно до визначених за ним обов`язків, а саме: забезпечував боєздатність підрозділу та брав участь у проведенні військової, стройової та фізичної підготовки вказаного не передбаченого законом збройного формування.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 258-3 КК України як участь у терористичній організації та за ч. 2 ст. 260 КК України як участь у діяльності не передбаченого законом збройного формування.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю, щиро розкаявся, фактичні обставини справи не оспорював та показав, що влітку 2014 року поступив у Донецький ліцей з посиленою військово-фізичною підготовкою імені Г.Т. Берегового.
Після закінчення ліцею, у 2016 році, поступив до «Академії Міністерства внутрішніх справ Донецької Народної Республіки імені Ф.Е. Дзержинського». Фактично поступити до академії спонукали батьки, з метою здобуття вищої освіти. Послухався батьків, оскільки перебував у підлітковому віці. Розумів, що цей навчальний заклад опинився на території, непідконтрольній Україні. Однак сподівався, що у недалекому майбутньому непідконтрольна територія буде повернута до складу України.
Під час навчання у академії не приховував свої проукраїнські погляди. У 2019 році звільнився з навчального закладу за власним бажанням та повернувся додому у м. Маріуполь, оскільки вважає себе українцем та не підтримує створення квазідержавного утворення ДНР.
Перебуваючи у м. Маріуполь мав намір влаштуватися на військову службу у підрозділ морської піхоти. При цьому не приховував, що навчався у академії МВС ДНР.
У підрозділі порадили спочатку пройти строкову військову службу у Збройних Силах України. Скориставшись порадою добровільно звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 та в грудні 2021 року був призваний на строкову військову службу до Збройних Сил України, яку проходить на даний час.
Беручи до уваги, що фактичні обставини справи ніким з учасників судового провадження не оспорюються, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, обмежившись допитом обвинуваченого.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає, а також роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Дослідивши матеріали провадження, враховуючи показання обвинуваченого, які відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, виходячи з того, що судовий розгляд проводиться в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд вважає винність обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень доведеною та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 258-3 КК України як участь у терористичній організації та за ч. 2 ст. 260 КК України як участь у діяльності не передбаченого законом збройного формування.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд виходить з наступного.
У відповідності до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
Згідно з вимогами ст. 65 КК України суд при призначенні покарання повинен урахувати ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особі, яка скоїла злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції статті Особливої частини цього кодексу.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Призначаючи покарання обвинуваченому, судом враховано ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно з ст. 12 КК України відносяться до тяжкого та особливо тяжкого злочину.
Водночас суд бере до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_4 є особою молодого віку, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, тяжкі наслідки від його неправомірних дій не настали, за місцем проживання характеризується позитивно, за місцем проходження військової служби посередньо, при цьому під час проходження служби виявляє повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, дотримується правил військової ввічливості та поведінки.
Наведені обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого та дані про його особу в своїй сукупності та співвідношенні, на думку суду, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України та свідчать про можливість призначення ОСОБА_4 у відповідності до ст. 69 КК України покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції цієї кримінально-правової норми, у виді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна.
Також суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 мінімальне покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, у виді трьох років позбавлення волі без конфіскації майна.
При визначенні остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень суд враховує дані про особу винного, обставини, що пом`якшують його покарання, відсутність тяжких наслідків від його неправомірних дій, та застосовує принцип, визначений у ст. 70 КК України, у виді поглинення менш суворого покарання більш суворим.
У відповідності до ст. 75 КК України, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, особу винного та інші обставини справи, суд доходить висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.
Так, суд бере до уваги, що ОСОБА_4 рішення про навчання (участь) у не передбаченому законом збройному формуванні «Академія МВС ДНР» прийняв будучи у підлітковому віці, під впливом батьків.
Також суд враховує позицію прокурора, який просив призначити обвинуваченому більш м`яке покарання, ніж передбачено законом, та звільнити від відбування покарання з випробуванням.
Крім того, обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд додатково визнає свідоме добровільне припинення обвинуваченим участі у діяльності не передбаченого законом збройного формування, а також проходження в даний час на добровільних засадах військової служби у Збройних Силах України.
На думку суду виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства. Суд вважає, що саме таке покарання є необхідним й достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
Звільняючи від відбування покарання з випробуванням суд покладає на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п.1, п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави 2745 грн 92 коп витрат на залучення експерта під час проведення судової портретної експертизи.
Підстави для застосування запобіжного заходу відсутні.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 13.06.2022 на мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 5A» сірого кольору, IMEI: НОМЕР_1 , з сім-карткою з номером НОМЕР_2 , та залишки мобільного телефону марки «iPhone», чорного кольору, підлягає скасуванню.
На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-376 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 260 КК України, та призначити йому покарання:
за ч. 1 ст. 258-3 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна;
за ч. 2 ст. 260 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно, за сукупністю злочинів, призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна;
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк три роки.
Відповідно до п.1, п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Речові докази: мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 5A» сірого кольору, IMEI: НОМЕР_1 , з сім-карткою з номером НОМЕР_2 , та залишки мобільного телефону марки «iPhone» чорного кольору повернути ОСОБА_4 .
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта під час проведення судової портретної експертизи в сумі 2745 (дві тисячі сімсот сорок п`ять) гривень 92 копійки.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо ОСОБА_4 не застосовувати.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 13.06.2022 на мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 5A» сірого кольору, IMEI: НОМЕР_1 , з сім-карткою з номером НОМЕР_2 , та залишки мобільного телефону марки «iPhone» чорного кольору, - скасувати.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися, і дослідження яких визнано судом недоцільним.
Вирок набирає законної сили після закінчення вказаного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1