Справа № 202/2509/22
Провадження № 1-кс/202/2028/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Індустріального районного суду м. Дніпропетровська клопотання слідчого СВ ВП №2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та додані до клопотання матеріали кримінального провадження, внесеного 06.06.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000282 у відношенні:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ковпаківка Магдалинівського району Дніпропетровської області, громадянина України, який має середньо-технічну освіту, не одружений, не працюючий, на утриманні неповнолітніх дітей та інших непрацездатних осіб не має, групи інвалідності не має, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, статусу учасника бойових дій та державних нагород не має, депутатом не являється, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , без фактичного місця мешкання, раніше не судимого

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло зазначене клопотання..

В обґрунтування вказаного клопотання слідчий посилається на те, що ОСОБА_7 , 06.06.2022 приблизно о 10 годині 45 хвилин, знаходячись біля будинку № 47 по проспекту Петра Калнишевського в м. Дніпро, зайшов у приміщення магазину «Продукти № 47», розташованого за вказаною адресою, де на підлозі біля холодильнику магазину побачив рюкзак, який належить ОСОБА_8 . В цей момент у ОСОБА_7 раптово виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , того ж дня, а саме 06.06.2022, перебуваючи у вказаному місці та у зазначений час, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, розуміючи, що на усій території України, відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.05.2022 (зі змінами) введено воєнний стан у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, переконавшись, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, шляхом вільного доступу взяв з підлоги рюкзак, який належить ОСОБА_8 , та в якому знаходились: грошові кошти в розмірі 1500 гривень та ID-паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_8 . Після чого, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_7 діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння та свідомо бажаючи їх настання, тримаючи в руці викрадений рюкзак із вказаними речами, вийшов з приміщення магазину, тим самим таємно викрав чуже майно, отримавши реальну можливість ним розпорядитись, спричинивши при цьому ОСОБА_8 майнову шкоду.
Таким чином, умисні дії ОСОБА_7 кваліфікуються за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.
06.06.2022 слідчим СВ ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 затримано ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку ст. 208 КПК України.
07.06.2022 слідчим СВ ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_3 вручено ОСОБА_7 письмове повідомлення про підозру, у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
У вчиненні вказаного кримінального правопорушення підозрюється: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Ковпаківка Магдалинівського району Дніпропетровської області, українець, громадянин України, маючий середньо-технічну освіту, не одружений, не працюючий, на утриманні неповнолітніх дітей та інших непрацездатних осіб не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , без фактичного місця мешкання, раніше не судимий.
При цьому обґрунтованість підозри ОСОБА_7 обґрунтовано підтверджується зібраними під час досудового слідства доказами.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України, однією з обставин, що враховується судом при обранні запобіжного заходу є вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину. На теперішній час зібрані докази, які мають суттєве значення для доказування вини ОСОБА_7 , що підтверджується матеріалами кримінального провадження, тому вказана обставина може бути врахована судом при обранні підозрюваному запобіжного заходу.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України, однією з обставин, що враховується судом при обранні запобіжного заходу є тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчинені злочину, в якому він підозрюється. Вказана обставина може бути врахована судом при обранні відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу, оскільки останній підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.
Також, враховуючи п. п. 4, 5, 7, 8 ч. 1 ст. 178 КПК України, однією з обставин, що враховується судом при обранні запобіжного заходу є міцність соціальних зав`язків підозрюваного, майновий стан підозрюваного, наявність постійного місця роботи та судимостей. В ході проведення досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_7 неодружений, на утриманні малолітніх дітей та непрацездатних осіб немає, постійного офіційного місця роботи та джерела доходу немає, міцні соціальні зв`язки відсутні.
При обранні запобіжного заходу також враховується вік та стан здоров`я підозрюваного. Встановлено, що у сторони обвинувачення відсутні будь-які документи, які б свідчили, що до підозрюваного ОСОБА_7 не може бути застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 3 ч. 1 ст.177 КПК України.
Ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, так як останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за який законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, тобто у вчиненні тяжкого злочину. Також останній не має постійного місця мешкання, з його слів вже 27 років проживає на вулиці. Крім того, на сьогоднішній день в країні війна у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введений воєнний стан. Ці обставини, у свою чергу, можуть зашкодити вирішенню завдань кримінального судочинства.
Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_7 розуміє факт того, що підозра у вчиненні кримінального правопорушення базується на показаннях потерпілої та свідків, тому він може одноосібно або за допомогою інших осіб, незаконно впливати на них, та шляхом погроз або умовлянь із застосуванням фізичного або психологічного впливу примусити останніх до зміни своїх показів.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, а ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.
При заявлені клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному, ураховано та не порушено вимоги ст. 29 Конституції України, ст. 9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ст. 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.
Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в провадженні існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Отже, саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_7 процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.
Запобігання вищевказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, неможливо, оскільки:
- застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, фактично не зможе забезпечити реальне запобігання спробам вчинити ним дії, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України;
- у разі обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання до ОСОБА_7 , останній може впливати на потерпілу та свідків, його задокументованої злочинної діяльності з метою зміни ними своїх показань та неповідомлення про свій незаконний вплив слідчому, прокурору та судді та покинути відомі слідству його можливі місця перебування, внаслідок чого прокурор не зможе фактично контролювати його виконання;
- під час досудового розслідування не надійшло жодних звернень про передачу ОСОБА_7 комусь на поруки, що виключає передачу його на поруки;
- обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, є не можливим, оскільки останній має місце реєстрації за межами міста Дніпро, а саме у Магдалинівському районі Дніпропетровської області, та на теперішній час мешкає на вулиці (безхатько), фактичного місця мешкання не має.
Тобто є обґрунтовані підстави вважати, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам під час судового розгляду кримінального провадження, у зв`язку з чим стосовно ОСОБА_7 , з метою запобігання ризикам, передбаченим п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, доцільно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

На підставі викладеного слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до суду із відповідним клопотанням.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та доводи викладені в ньому та пояснив, що підозра, пред`явлена ОСОБА_7 та ризики, викладені у клопотанні обґрунтовані і підтверджується належними доказами. Просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_10 в судовому засіданні визнав обставини, викладені у клопотанні, не заперечував проти задоволення клопотання.

Захисник в судовому засіданні просив прийняти рішення на розсуд суду.

Заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали досудового розслідування та копії матеріалів, якими слідчий та прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя вважає його таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Метою застосування запобіжних заходів відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріали зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення, а також наявність доказів, яким обґрунтовуються відповідні обставини.

В судовому засіданні встановлено, що подане прокурором клопотання відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України, а вручення письмового повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення та копії клопотання і матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу здійснено з дотриманням строків, передбачених ч. 2 ст. 278 КПК України та ч. 2 ст. 184 КПК України відповідно.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

06.06.2022 о 14 годині 35 хвилин ОСОБА_7 затримано в порядку ст.208 КПК України.
28.05.2022, відповідно до вимог ст. ст. 276-278 КПК України, ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується наданими слідчому судді копіями матеріалів кримінального провадження, а саме:
-протоколом прийняття заяви про вчинене правопорушення від ОСОБА_8 ;

-протоколом огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , приміщення магазину № 47;

-протоколом огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , на подвір`ї;

-протоколом допиту потерпілої - ОСОБА_8 ;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілої ОСОБА_8 ;

-протоколом допиту свідка - ОСОБА_11 ;

-7 Протоколом допиту свідка - ОСОБА_12 ;

-протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину;

-протоколом огляду компакт-диску з відеозаписом камери спостереження магазину №47, в якому було вчинено злочин;

Слідчий суддя вважає, що за обставин, викладених у клопотанні про застосування запобіжного заходу, слідчим та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри щодо причетності ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення та існування фактів, які в контексті практики Європейського суду з прав людини можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити даний злочин.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що в судовому засіданні стороною обвинувачення надано достатньо доказів щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненої в умовах воєнного стану.
При цьому слідчий суддя враховує, що на даній стадії кримінального провадження судом лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання відповідного запобіжного заходу, а тому докази, які є достатніми для висновку про наявність обґрунтованої підозри, не обов`язково мають бути настілки ж переконливими та повними, як докази на стадії висунення особі обвинувачення у вчиненні злочину або на стадії судового розгляду такого обвинувачення.

Крім того, стороною обвинувачення доведено існування ризику, передбаченого п.п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливості ОСОБА_7 переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.
Так, про наявність ризику переховуватись від органів досудового розслідування, відповідно до ч.1 ст.178 КПК України, свідчить тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів та за який передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років та характер інкримінованого злочину, який вчинено в умовах воєнного стану. Крім того,
Разом з тим, слідчий суддя вважає не доведеним існування ризиків, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки вказаний ризик належним чином не обґрунтований у клопотанні, не знайшов об`єктивного підтвердження у судовому засіданні та ґрунтується на припущеннях слідчого та прокурора.

Слідчий суддя також враховує доводи сторони захисту, викладені на користь підозрюваного ОСОБА_7 , але вважає, що у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому досудовому розслідуванні кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення запобіганню процесуальних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Отже, слідчий суддя, на підставі наданих матеріалів, оцінивши в сукупності всі обставини, зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, також враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_7 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, особу підозрюваного та його репутацію, вік, стан здоров`я, а також те, що підозрюваний є не працює, не має на утриманні неповнолітніх дітей, не має постійного місця мешкання, раніше не судимий.

Таким чином, враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність усіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, що застосування запобіжного заходу у відношенні підозрюваного ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою відповідає конкретній меті, визначеній у КПК України, та застосовується за наявності підстав, передбачених КПК України, є необхідним та достатнім для запобігання існуючому ризику і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, у зв`язку з чим вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.
Разом з цим, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину визначається від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами 3 або 4 ст. 183 цього Кодексу підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя повинен, врахувавши положення ст. 177, 178 КПК України, та раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю вчиненого злочину.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» встановлено, що прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2022 року для працездатних осіб складає 2481 гривня.
За таких обставин, враховуючи майновий та сімейний стан підозрюваного та встановлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 визначити заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 49 620 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) гривень 00 копійок, яку підозрюваний має право у будь-який момент внести на спеціальний рахунок у порядку, визначеному КМУ, після чого може бути звільнений з-під варти та на нього можуть бути покладені обов`язки, передбачені в ст. 194 КПК України і буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
На переконання слідчого судді, застава у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб здатна забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 369-372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів по 04 серпня 2022 року включно.

Встановити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заставу у розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 49 620 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) грн. 00 коп., які необхідно внести у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому КМУ, отримувач коштів: ТУ ДСА України в Дніпропетровській області, банк отримувача: Держказначейська служба України м. Київ, рахунок отримувача: UA0017442, призначення платежу: застава, № ухвали суду, П.І.Б. платника застави, , Код банку отримувача (МФО) 820172.

У разі внесення застави, уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_7 з-під варти та повідомити про це слідчого, прокурора, слідчого суддю або суд.

З моменту звільнення ОСОБА_7 з-під варти у зв`язку з внесенням застави він буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_7 , наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, яким здійснюється досудове розслідування, прокурора або суду;

- не відлучатися із м. Дніпро без письмового дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Вказані обов`язки в разі внесення застави покладаються на ОСОБА_7 строком на 2 місяці, який починається з моменту звільнення з-під варти після внесення застави.

У разі невиконання вище перелічених обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовуються у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

Ухвала слідчого судді діє по 04 серпня 2022 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1