Номер провадження 1-кп/754/907/22
Справа№754/7291/22
Вирок
Іменем України

26 вересня 2022 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого - ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві угоду про визнання винуватості в кримінальному провадженні №0000491 від 13.08.2022 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Студениця Коростишівського району Житомирської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей 2009 та 2021 року народження, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, водія стрілецького відділення взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу статті 89 КК України раніше не судимого:
- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

за участю сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_4 ,

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_3 , захисників адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:
24.02.2022 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 7, відповідно до Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» № 69/2022 та Мобілізаційної директиви Головнокомандувача Збройних Сил України від 24.02.2022 року № 32/321/501/13т, з метою комплектування військової частини НОМЕР_1 , сержанта запасу ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , поставлено на всі види забезпечення, призначено на посаду стрільця стрілецького відділення військової частини НОМЕР_1 .

Відтак, з 24.02.2022 року, тобто з моменту зарахування ОСОБА_3 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , він набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу, та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

01.04.2022 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 11 сержанта ОСОБА_7 призначено на посаду водія стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до ст. 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про оборону України» № 1932-ХІІ від 06.12.1991 року та ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» №389-VІІІ від 12.05.2015 року воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України 2102-ІХ, у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 26.03.2022 року, строком на 30 діб. Даний Указ затверджено Законом України № 2119-ІХ від 15.03.2022 року.

Указом Президента України № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 18 квітня 2022 року, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17 травня 2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 року «Про загальну мобілізацію» було оголошено про проведення загальної мобілізації на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва. Даний Указ затверджено Законом України № 2105-ІХ від 03.03.2022 року.

Під час проходження військової служби сержант ОСОБА_3 , як військовослужбовець Збройних Сил України, відповідно до вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 11, 16, 124-1, 124-2 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст. ст. 1, 2, 3, 6, 23, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, оберігати як святиню Бойовий прапор своєї частини, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, які визначаються Статутами, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями, зразково виконувати свої службові обов`язки, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, знаходитися на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять).

Відповідно до статей 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місці служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Сержант ОСОБА_3 з 13.06.2022 року по 29.06.2022 року перебував на стаціонарному лікуванні в Комунальному некомерційному підприємстві «Київська міська клінічна лікарня № 11» Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 1799/91.

30.06.2022 року сержант ОСОБА_3 був зобов`язаний прибути до військової частини НОМЕР_1 на ранкове шикування особового складу.

Однак, напередодні 30.06.2022 року у сержанта ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на тимчасове ухилення від проходження військової служби, який він реалізував за наступних обставин.

Так, на виконання свого злочинного умислу, сержант ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, обіймаючи посаду водія стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, у порушення вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст. ст. 1, 2, 3, 23, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах воєнного стану, 30.06.2022 о 08 год. 00 хв. не з`явився вчасно з лікувального закладу на службу до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , та до 10.08.2022 проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням службових обов`язків та не вживаючи жодних заходів для повернення до місця служби, звернення до правоохоронних або інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього.

У подальшому, 10.08.2022 року сержант ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, побоюючись кримінальної відповідальності за вчинений злочин, добровільно та з власної ініціативи прибув до розташування військової частини НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .

Дії сержанта ОСОБА_3 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України - нез`явлення з лікувального закладу вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах воєнного стану військовослужбовцем (крім строкової служби).
26 вересня 2022 року між прокурором Дарницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_4 , яка здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000491 від 13.08.2022 року на підставі постанови керівника Дарницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.
Згідно даної угоди прокурор Дарницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 5 ст. 407 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні.
Враховуючи ступінь тяжкості вичиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який приймає безпосередню участь в забезпеченні, проведені і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України шляхом відсічі збройної агресії з боку Російської Федерації проти України, є учасником бойових дій, має на утриманні двох малолітніх дітей 2009 та 2021 року народження, наявність визначений ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання, а саме: з`явлення із зізнанням, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також беззастережне визнання ним винуватості, тобто декілька обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, сторони дійшли згоди про можливість призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за ч. 5 ст. 407 КК України, із застосуванняv ст. 69 КК України у виді 1 /одного/ місяця арешту на гауптвахті.
В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України та ст. 389-1 КК України.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена в провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, який згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права визначені абз. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінально-процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Дарницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
З матеріалів кримінального провадження не вбачається необхідності вирішення долі речових доказів.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду від 26.09.2022 року про визнання винуватості між прокурором Дарницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 5 ст. 407 КК України і призначити йому покарання у виді 1 /одного/ місяця арешту на гауптвахті.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1