Справа № 131/1804/17
Провадження №11-кп/801/1005/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 жовтня 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участі учасників провадження:
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження №0000257, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.09.2017 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на вирок Гайсинського районного суду Вінницької області від 26 липня 2022 року по обвинуваченню
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Іллінці Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, нікого на своєму утримані немає, раніше судимого:
1) 05.04.2016 року вироком Іллінецького районного суду Вінницької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців та на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки (ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 28.12.2017 року скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням із іспитовим строком два роки та направлено засудженого для відбування покарання у виді позбавлення волі; із 02.02.2018 року відбував покарання у виді позбавлення волі);
2) 21.05.2019 року вироком Немирівського районного суду Вінницької області за ч. 3 ст. 297, ч.1 ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 2 місяці (08.02.2021 року звільнений за ухвалою Вінницького міського суду від 29.01.2021 року умовно-достроково з не відбутим строком покарання 1 рік 2 місяці 24 дня позбавлення волі),
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України;
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Іллінці Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, нікого на своєму утримані немає, відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

Зміст судового рішення.
Вироком Гайсинського районного суду Вінницької області від 26 липня 2022 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ч.4 ст. 70, ст. 72 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень (злочинів), шляхом часткового складання призначених покарань, які призначені за цим вироком за ч.3 ст. 185 КК України і за попереднім вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 21.05.2019 року, призначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
У строк відбування покарання ОСОБА_8 на підставі ч.4 ст.70, ч. 5 ст. 72 КК України зараховано частково відбуте ним покарання у виді позбавлення волі за попереднім вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 21.05.2019 року, починаючи із 02.02.2018 року по 08.02.2021 року включно, тобто період часу відбування покарання у виді позбавлення волі за вказаним попереднім вироком.
Строк відбування покарання ОСОБА_8 вирішено рахувати з часу його затримання і приведення до виконання призначеного йому покарання у виді позбавлення волі в порядку, передбаченому розділом ІІІ КВК України, після набрання цим вироком суду законної сили і звернення його до виконання.
ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
Відповідно до ст.75, ст.104 КК України від призначеного покарання ОСОБА_9 звільнено, якщо в період іспитового строку 2 (два) роки він не скоїть нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього цим вироком обов`язки.
Згідно з п. 1), п. 2) ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_9 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирішено питання заходів забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, речових доказів та процесуальних витрат.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Судом установлено, що 25.09.2017 р. ОСОБА_8 та неповнолітній на той час ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 попередньо домовились за ініціативи ОСОБА_8 про вчинення спільно, групою осіб крадіжки продуктів харчування, належних ОСОБА_10 , які остання зберігала в приміщені колишнього магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », який розташований в АДРЕСА_2 , та з цього часу у них виник спільний злочинний умисел на вчинення крадіжки вказаного чужого майна.
Так, 25 вересня 2017 року приблизно о 23 год. 00 хв. ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з метою крадіжки чужого майна, а саме продуктів харчування, діючи умисно, з корисливим мотивом, прийшли до приміщення магазину, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 .
Після чого, перебуваючи біля приміщення колишнього магазину «Софія», приміщення якого використовувала потерпіла ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , скориставшись відсутністю частини огорожі, зайшли на територію домогосподарства та направились до веранди, в якій міститься запасний вихід до даного приміщення. В подальшому ОСОБА_8 , натиснувши плечем на двері відкрив їх, після чого разом із ОСОБА_9 проникли до приміщення магазину, де ОСОБА_8 ногою вибив вагонку, якою були обшиті двері у підсобному приміщені. Через отвір у проламаній вагонці, якою були обшиті двері у підсобному приміщені, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 направились до зали приміщення вказаного магазину, в якій містились належні ОСОБА_10 продукти харчування, де ОСОБА_8 та ОСОБА_9 таємно викрали належні ОСОБА_10 продукти харчування, загальна вартість яких відповідно до висновку експерта №5596/17-21 від 28.09.2017 року складає 286 грн. 10 коп., а саме ОСОБА_8 взяв два поліетиленових пакети із надписом «СОFFЕ», які дав ОСОБА_9 , а сам почав в них класти продукти харчування, - 1 (одну) палку ковбаси «Олів`є» вагою 1,082 кілограма; 1 (одну) палку ковбаси «Пікнік»; 2 (два) кільця ковбаси «Часникова»; 2 (дві) баночки йогурту «Ростишка» по 115 грам кожна; 1 (одну) банку «шпроти» вагою 230 грам; 1 (одну) банку «Кілька» вагою 230 грам; 1 (одну) пляшку згущеного молока «Полтавочка» вагою 0,33 грами; 1 (одну) пачку сметани «Моліка» вагою 400 г.; 2 (дві) пачки закуски «Пікнік» по 100 грам; 1 (одну) банку згущеного карамелізованого молока «Михалич» ємкістю 0,5 л.; 3 (три) пляшки води «Караван» об`ємом по 1,5 л.; 5 (п`ять) пляшок води «Караван» об`ємом по 0,5 л.; 1 (одну) пляшку води «Поляна Квасова» об`ємом 1,5 л.; дві сирних косички копчених вагою по 100 г.; 1 (одну) буханку хліба білого, 3 (три) пляшки енергетику «Блек» об`ємом 0,5л., після чого, взявши пакети із викраденими продуктами харчування, залишили приміщення. З викраденим майном ОСОБА_8 та ОСОБА_9 направились до свого домогосподарства, що в АДРЕСА_1 , де розпорядились викраденим на власний розсуд.
Дії обвинуваченого ОСОБА_8 кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб та з проникненням у приміщення.
Дії обвинуваченого ОСОБА_9 кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб та з проникненням у приміщення.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.
В апеляційній скарзі захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 ставиться питання про зміну вироку Гайсинського районного суду Вінницької області від 26 липня 2022 року.
Просить винести нове рішення, яким ОСОБА_8 визнати винним за ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.
На підставі ч.4 ст.70, ст.72 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень (злочинів), шляхом часткового складання призначених покарань, які призначені за цим вироком за ч.3 ст.185 КК України і за попереднім вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 21.05.2019 року, призначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.
Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк два роки.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд при призначенні покарання не в повній мірі врахував загальні підстави призначення покарання згідно ст.65 КК України ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані обвинуваченого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, і призначив обвинуваченому занадто суворе покарання, оскільки обвинувачений вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, за місцем проживання характеризується не задовільно, проте має стійкі соціальні зв`язки, а саме проживає з матір`ю, на обліку у лікарів не перебуває.

Позиції учасників судового провадження.
Прокурор ОСОБА_6 заперечив проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, вважаючи вирок суду законним та обґрунтованим.
Захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, викладених в ній та просив задовольнити її в повному об`ємі.

Мотиви суду.
Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника не підлягає до задоволення з огляду на наступне.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційних скарг.
Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.
Як убачається з вироку, суд правильно встановив фактичні обставини справи і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення. Даний висновок ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку та належним чином перевірених судом доказах, які в апеляційній скарзі не заперечуються і перевірці в апеляційній інстанції не підлягають.
Наведені в апеляційній скарзі захисника порушення судом закону України в частині призначеного покарання ОСОБА_8 , через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що потягло невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості, апеляційний суд вважає необґрунтованими з огляду на таке.
Відповідно до вимог ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, які пом`якшують i обтяжують покарання.
Виходячи з положень ст.65 КК України, а також роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003. №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суди повинні суворо додержуватись вимог даної норми закону стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та iндивiдуалiзацiї покарання.
Крім цього, відповідно до роз`яснень п.п.2, 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003, досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати, з-поміж іншого, i йога минуле, зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей (адміністративних стягнень).
При призначенні обвинуваченому покарання, суд дотримався вимог названого закону i роз`яснень постанови Пленуму та, вирішуючи питання щодо виду та розміру покарання в повній мірі врахував ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного i призначив ОСОБА_8 покарання, яке є достатнім для виправлення і перевиховання обвинуваченого.
Як убачається з вироку, при призначенні покарання суд врахував характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів проти власності, особу обвинуваченого, який є раніше неодноразово судимим, не перебуває на обліку в лікарів психіатра та нарколога, з базовою загальною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, нікого на своєму утримані немає, за місцем проживання характеризується негативно, а також відбував покарання за попереднім вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 21.05.2019 року за ч. 3 ст. 297 КК України та 08.02.2021 року звільнений за ухвалою Вінницького міського суду від 29.01.2021 року умовно-достроково з не відбутим строком покарання 1 рік 2 місяці 24 дня позбавлення волі, що свідчить про наявність у ОСОБА_8 стійких злочинних нахилів.
Посилання захисника про те, що призначене обвинуваченому ОСОБА_8 покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, у зв`язку з цим просить звільнити його від відбування призначеного судом покарання з іспитовим строком на підставі ст.75 КК України, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими.
Частиною першою статті 75 КК України визначено, якщо суд, при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільненні від відбування покарання з випробуванням.
Підстави звільнення особи від відбування покарання з випробуванням визначив також Верховний Суд в постанові від 19.07.2018 (справа №755/6254/17), де зазначив, що згідно з законом ст.75 КК України може бути застосована в тому разі, коли при призначенні покарання, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, суд дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, оскільки звільнення з випробуванням має на меті настання позитивних змін в особистості засудженого та створення в нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки в суспільстві.
Іншими словами, умовою звільнення від відбування покарання з випробуванням є наявність таких соціальних чинників, які б давали суду підставу дійти висновку про виправлення і перевиховання без відбування покарання.
Встановлені ж судом дані про особу обвинуваченого вказують на те, що він не оцінює критично свою поведінку, тому дають підстави вважати, що для виправлення і перевиховання обвинуваченого необхідний певний строк ізоляції від суспільства, а призначене покарання, передбачене санкцією ч.3 ст.185 КК України із застосуванням положень ч.4 ст.70, ст.72 КК України, яке обвинувачений має відбути реально відповідає вимогам ст.65 КК України.
Тому призначене судом покарання повністю відповідає вимогам закону, є справедливим і достатнім для виправлення і перевиховання обвинуваченого.
Таким чином, порушення вимог кримінального процесуального закону, які б тягнули скасування чи зміну судового рішення, під час апеляційного перегляду не встановлені, через що вирок суду слід залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Гайсинського районного суду Вінницької області від 26 липня 2022 року у кримінальному провадженні №0000257, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.09.2017 по обвинуваченню ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України -залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції (Касаційного кримінального Суду в складі Верховного Суду) протягом трьох місяців з дня проголошення.
Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України судове рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.

Судді: