Справа № 175/1596/22
Провадження № 1-кп/175/72/22
Вирок
Іменем України

07 липня 2022 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретареві ОСОБА_2

розглянувши в смт. Слобожанське в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 червня 2022 року №0000125, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Маріуполь Донецької області, громадянина України, зареєстрованого АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 17 липня 2017 року Ілічивський РС м. Маріуполь, Донецької області за ч. 3, ст. 185, ч. 1 ст. 304, ст.70 КК україни до 4 років позбавлення волі. Відповідно до ст. 71 КК України частково приєднати не відбуте покарання за вироком Ілічивського РС м. Маріуполь, Донецької області від 16 червня 2017 року, яким він був засуджений за ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185, ст. 70, ст. 75, ст. 76, ст. 104 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим терміном 2 роки. До відбуття 5 років 1 місяць позбавлення волі. Звільнений по відбуттю строку покарання 07 січня 2022 року,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України -

встановив:

ОСОБА_3 03 червня 2022 року приблизно об 13 годині 10 хвилин рухаючись на автомобілі по автомобільній дорозі Н-08 поблизу будинку № 20 розташованого по вул. Запорізьке Шосе, с. Братське Дніпровськго району Дніпропетровської області, був зупинений працівниками управління патрульної поліції в Дніпропетровській області. Після чого на законну вимогу працівників поліції надати для перевірки документи, які надають право на керування транспортним засобом, ОСОБА_3 , маючи при собі підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , достовірно знаючи, що він жодного разу не отримував посвідчення на право керування транспортним засобом в порядку визначеному «Положенням про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 року та він не має права керування транспортними засобами, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на використання завідомо підробленого документа, пред`явив працівникам поліції, завідомо підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 заповнене на ім`я ОСОБА_3 , бланк якого не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам посвідчень водія, які знаходяться в офіційному обігу на території України. Посвідчення водія виготовлено способом термосублімаційного друку із використанням знакосинтезуючого пристрою типу термосублімаційного принтера. Тим самим ОСОБА_3 використав завідомо підроблений документ.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.4 ст. 358 КК України, а саме: використання завідомо підробленого документу.

Положеннями ч. 2 та 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Прокурором долучено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст.302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акта додано письмову заяву підозрюваного ОСОБА_3 , яка складена за участі захисника ОСОБА_4 в якій ОСОБА_3 зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, він беззаперечно визнає; згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами; йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставинами, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини; згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному проваджені без проведення судового розгляду в судовому засіданні без його участі.

У вказаній заяві захисником ОСОБА_4 підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст. 381-382 КПК України.

Вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.4 ст. 358 КК України, а саме: використання завідомо підробленого документу.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.

Обвинувачений ОСОБА_3 інтереси якого представляє захисник ОСОБА_4 обставини вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

Також при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком; його ставлення до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що раніше судимий.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у межах, установлених у санкції ч.4 ст. 358 КК України, а саме у виді штрафу.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст.ст. 122, 124 КПК України судові витрати по справі за проведення судово технічної експертизи слід покласти на обвинуваченого та стягнути в дохід держави.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності зі ст.100 КПК України.

З огляду на вимоги ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту з цього майна.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 369-371, 373, 374, 376, 381-382 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України та піддати кримінальному покаранню у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Скасувати арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді від 10 червня 2022 року на посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 після набрання вироком законної сили знищити.

У рахунок відшкодування витрат на проведення судово технічної експертизи №СЕ-19/104-22/15221-ДД від 14 червня 2022 року стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 (ІПН невідомий) у розмірі 1 321,46 грн. на користь держави.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1