Провадження: № 1-кп/484/356/22
Справа: № 484/2983/22
Вирок

іменем України

21.09.2022 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Первомайську кримінальне провадження № 0000526 від 05.08.2022 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Царедарівка Доманівського району Миколаївської області, громадянина України, не працюючого, маючого середньо спеціальну освіту, одружений, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

16.05.2000 Первомайським районним судом Миколаївської області ч. 2 ст. 140 КК України 2 роки обмеження волі з додатковим покаранням штраф у розмірі 340 грн. На підставі ст. 45 КК України звільнений з іспитовим строком 1 рік;

10.05.2001 Первомайським районним судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 141 КК України 8 років позбавлення волі, з додатковим покарання конфіскація майна. Звільнений умовно-достроково на підставі постанови Петровського районного суду Кіровоградської області 23.10.2007 з не відбутою частиною покарання 1 рік 2 місяця 22 дні;

04.06.2010 Первомайським міськрайонним районним судом за ч.2 ст.185 КК України 2 роки позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік.

17.06.2011 Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України, 3 роки 1 місяць позбавлення волі;

13.09.2017 Івановським районним судом Одеської області за ч. 1 ст. 185 КК України, до покарання у виді штрафу у розмірі 850,00 грн;

26.02.2020 Доманівським районним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185 КК України 4 роки позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік 6 місяців.

31.03.2022 Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.2 ст.185 КК України 3 роки позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений строком на 2 роки;

21 липня 2022 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.2 ст.185 КК України 3 роки 6 місяців позбавлення волі, ч.4 ст.70 КК України 4 роки позбавлення волі, ст..75 КК України 2 роки іспитового строку
у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст.185 КК України

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4

обвинуваченного ОСОБА_3

за відсутності потерпілого ОСОБА_5 за наявності заяви про слухання справи у його відсутність

встановив

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався.

У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_3 будучи раніше судимим, за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив новий умисний корисливий злочин за наступних обставин.

5.08.2022 приблизно о 10:30 годині, ОСОБА_3 разом із знайомими: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , з метою розпиття спиртних напоїв, прийшли до домоволодіння ОСОБА_5 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 .

Перебуваючи біля огорожі вказаного домоволодіння ОСОБА_3 звернув увагу, що хвіртка вказаного домоволодіння зачинена на металевий ланцюжок з замком, ОСОБА_6 ,. та ОСОБА_7 , мали намір дочекатись власника ОСОБА_5 , і присіли на пень, який розташований неподалік огорожі вказаного домоволодіння, а у ОСОБА_3 , в цей час виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення речей з будинку розташованого на вказаній території.

Реалізуючи задумане, діючи в умовах воєнного стану, переслідуючи корисливий мотив, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно та повторно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність, ОСОБА_3 , пересвідчився, що за його діями ніхто не спостерігає, перестрибнув через секцію огорожі домоволодіння ОСОБА_5 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 .

Підійшов до вхідних дверей будинку, ривком руки, демонтував засов на вхідних дверях будинку, який зачинений на навісний замок і таким чином потрапив всередину будинку. По коридору пройшов до спальної кімнати, звідки таємно викрав:

- б/в мобільний телефон Redmi 8 ІМЕІ 1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_2 вартістю 3675 гривень, з сім-карткою ПрАТ «Київстар» НОМЕР_3 - вартістю 75 гривень та чохлом, вартістю 150 гривень, який знаходився на ліжку в спальній кімнаті.

Після чого з місця події зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Тим самим спричинив ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 3900 гривень.

Таким чином ОСОБА_3 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло, вчинена в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся, підтвердивши обставини, а саме: час, місце та спосіб вчинення ним інкримінованого йому злочину, викладеному в обвинувальному акті, які відповідають дійсності. Просив не позбавляти його волі.

Потерпілий до суду надав заяву, де просить справу слухати у його відсутність, цивільний позов заявляти не бажає, при призначенні судом покарання покладається на розсуд суду.

Суд роз`яснив обвинуваченому положення ч. 3ст. 349 КПК України. Судом встановлено, що учасники судового провадження, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстави вважати, що останній себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини, чи визнає їх під примусом.
Це узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Ураховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження надані прокурором в судовому засіданні: протокол прийняття заяви про вчинене правопорушення від 05.08.2022 року від потерпілого ОСОБА_5 ; протокол огляду місця події від 05.08.2022 року; розписку потерпілого про отримання викраденого мобільного телефону, звіт судово-товарознавчої експертизи №2030/22 від 08.08.2022 року, де вартість телефону становить 3675 грн, довідку про вартість бувшого у використанні чохла телефону 150 грн та сім-картки 75 грн, а також матеріали що характеризують особистість обвинуваченого, дійшов висновку щодо доведеності винуватості ОСОБА_3 поза розумним сумнівом у вчиненні інкримінованого злочину передбаченого ч.4 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло, вчинена в умовах воєнного стану.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого відповідно до ст..66 КК України, є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.
Обираючи вид покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість вчиненого діяння, що є тяжким злочином, враховується й особа обвинуваченого, який негативно характеризується за місцем проживання, як таких що зловживає спиртними напоями, також враховується те, що він не працює, стабільного доходу немає, на обліку у психіатра чи нарколога не перебуває, раніше неодноразово судимий, вчинив злочин в період іспитового строку.

Санкцією ч.4 ст.185 КК України за вчинення злочину визначено покарання: позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.
З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , покарання у вигляді позбавленням волі в межах санкції статті, за якою він обвинувачується, оскільки таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення.
ОСОБА_3 засуджений вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області 21 липня 2022 року за ч.2 ст.185 КК України.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, обвинувачений вчинив після постановлення вироку від 21 липня 2022 р, а тому за вчинення вказаного кримінального злочину йому слід призначити покарання за правилами ст. 71 КК України, частково приєднавши невідбуте покарання за попереднім вироком.
Також, суд враховує, те що системний аналіз положень КК України свідчить, що у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими статтями 71, 72 КК України. У разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.
Враховуючи, що ОСОБА_3 вчинив новий злочин в період іспитового строку, а також вимоги статей 71, 78 КК України, положення пунктів 10, 26 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд дійшов висновку про необхідність призначення покарання у виді позбавлення волі, яке слід відбувати реально і про неможливість застосування до обвинуваченого положень ст. 75 КК України при призначенні остаточного покарання за сукупністю вироків.
На підставі вище зазначеного, суд вважає, що таке покарання буде законним, достатнім і справедливим для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме меті призначення покарання.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 слід обрати тримання під вартою.
Речові докази та судові витрати у справі відсутні.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
ухвалив

ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання 5 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до покарання за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 21 липня 2022 року та остаточно ОСОБА_3 визначити міру покарання у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Обрати ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк відбування покарання рахувати з 10 серпня 2022 року.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Апеляційну скаргу може бути подано до Миколаївського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя: