Справа № 214/23/22
1-і/214/195/22
У Х В А Л А
Іменем України
25 квітня 2022 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4

за участю обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі кримінальне провадження № 00001202 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч.2 КК України, суд,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до суду з клопотанням, в якому просить: продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 на два місяці.

В обґрунтування клопотання вказує наступне. На розгляді у Саксаганському районному суді м. Кривого Рогу знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні №00001202 від 16.12.2021, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення з правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 187 КК України.

Зазначає, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, вчиненого за наступних обставин. ОСОБА_5 , маючи не зняту та не погашену судимість за вчинення розбою на шлях виправлення не став та вчинив новий майновий злочин. 10.12.2021 приблизно о 01:28 годині, ОСОБА_5 , прийшов до приміщення магазину «Площа Горького», який розташований на АДРЕСА_1 , де працювала продавцем потерпіла ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із застосування насильства, небезпечного для здоров`я особи, яка зазнала такого нападу, ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_6 та з метою подолання можливого опору під час заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, застосував відносно потерпілої насильство, яке є небезпечним для здоров`я особи, а саме наніс не менше 11 ударів кулаком правою руки по обличчю та по голові, продовжуючи свої злочинні дії, скориставшись тим, що ОСОБА_6 не чинить опору, з корисливих мотивів, заволодів майном, яке належить ФОП « ОСОБА_7 », а саме грошовими коштами у сумі 3620 гривень, після чого з викраденим майном зник, в подальшому розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ФОП « ОСОБА_7 » збиток на загальну суму 3620 гривень. В результаті протиправних дій ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_6 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток носа, забійної ранки лівої брови, які згідно висновку експерта №1859 від 24.12.2021, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я. Умисні дії ОСОБА_5 , кваліфіковано за ч.2 ст.187 КК України, за ознаками нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу(розбій), вчинений особою, яка раніше вчинила розбій. 29.12.2021 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, за яке Кримінальним кодексом передбачено покарання у вигляді позбавленням волі строком від 7 до 10 років з конфіскацією майна. 30.12.2021 слідчим суддею Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_5 обрано запобіжний захід тримання під вартою строком на 59 днів, тобто до 27.02.2022 включно. Вказує, що обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні даного кримінального правопорушення обґрунтовується матеріалами кримінального провадження: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 20.12.2021, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 від 20.12.2021, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.12.2021, протоколом огляду ДВД-диску від 20.12.2021 та відеозаписом, яка міститься на ньому, ротоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 21.12.2021, протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_6 від 21.12.2021, протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_8 від 22.12.2021, протоколом проведення слідчого експерименту з потерпілою ОСОБА_6 від 23.12.2021, висновок експерта №1859 від 24.12.2021, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 27.12.2021, протоколом проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_5 від 23.12.2021. Зазначає, що на думку сторони обвинувачення, ризики, встановлені під час досудового слідства, передбачені п.п. 1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, не зменшились. Наполягає, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може переховуватися від суду. Вказує, що цей ризик підтверджується тим, що ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, тобто не має законних, належних та достатніх засобів для існування; раніше судимий за вчинення тотожних злочинів; підозрюється у повторному вчиненні тяжкого злочину, а саме нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу(розбій), вчинений особою, яка раніше вчинила розбій, в разі доведення вини підозрюваного ОСОБА_5 у скоєнні даного кримінального правопорушення, йому загрожує міра покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10-ти років з конфіскацією майна, і тому, побоюючись покарання, підозрюваний може переховуватись від суду, тим самим перешкоджати об`єктивному розслідуванню та встановленню істини по кримінальному провадженню, виконанню процесуальних рішень, з метою уникнення відповідальності. Також вважає, що обвинувачений може незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні. Цей ризик підтверджується наявністю ймовірності впливу підозрюваного на потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_8 та свідків з метою примушування до зміни показів у суді в разі обрання їй запобіжного заходу більш м`якого, ніж тримання під вартою. Відповідно до ст.221 КПК України має право ознайомитись із матеріалами кримінального провадження, а отже: доказами, здобутими в ході досудового розслідування, знатиме ПІП свідків та їх місце мешкання, які допитані у кримінальному провадженні, та яких не допитано в суді, тому в разі обрання їй запобіжного заходу більш м`якого, ніж тримання під вартою, може вплинути на них з метою примушування до зміни показів у суді. Вважає, що обвинувачений може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що підтверджується наявністю ймовірності впливу підозрюваного на потерпілих з метою погрози, підкупу, умовляння свідків та потерпілих, схилення їх до дачі не правдивих показань, вплив на експертів, спеціалістів. Вважає, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення. Цей ризик підтверджується тим, що ОСОБА_5 раніше судимий за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності громадян. У зв`язку із цим існують достатні підстави вважати ОСОБА_5 особою, яка схильна до отримання доходу злочинним шляхом, що обґрунтовано свідчить про наявність ризику того, що перебуваючи на волі, він буде продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення саме з корисливих мотивів; підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкриміноване, вчинення особою, яка раніше вчинила розбій. Наполягає, що зазначені обставини дають достатні підстави вважати, що лише такий запобіжний захід, як тримання під вартою, може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, тому запобіжній захід тримання під вартою, не може бути замінено на більш м`який. Вказує, що тримання під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і основоположних свобод. Зокрема, правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції».

У судовому засідання прокурор підтримав клопотання та підтвердив його зміст.
Обвинувачений у судовому засіданні заперечує проти задоволення клопотання. Крім того, раніше пояснював що визнає обвинувачення.
Захисник пояснила, що просить змінити запобіжний захід на домашній арешт.
У судовому засідання також досліджені додані до клопотання докази: протокол впізнання, слідчого експерименту, висновок судово-медичної експертизи, обвинувальний акт.

Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 належить продовжити. При цьому суд враховує наступне.

Згідно ст.331 ч.3 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст.187 ч.2 КК України. Строк обраного під час досудового розслідування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчується 27 квітня 2022 року. Судове провадження на даний час не завершене, докази по справі не досліджувалися. Суд приходить до переконання, що існують ризики передбачені ст. 177 ч.1 КК України, а саме, що обвинувачений перебуваючи на волі, може переховуватися від суду. Цей ризик обумовлений тим, що ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, тобто не має законних, належних та достатніх засобів для існування; раніше судимий за вчинення тотожних злочинів; підозрюється у повторному вчиненні тяжкого злочину, йому, у разі визнання винним, загрожує міра покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10-ти років з конфіскацією майна, і тому, побоюючись покарання, підозрюваний може переховуватись від суду, тим самим перешкоджати об`єктивному розслідуванню та встановленню істини по кримінальному провадженню, виконанню процесуальних рішень, з метою уникнення відповідальності.
Також суд вважає, що обвинувачений може незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні. Цей ризик підтверджується наявністю ймовірності впливу підозрюваного на потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_8 та свідків з метою примушування до зміни показів у суді в разі обрання йому запобіжного заходу більш м`якого, ніж тримання під вартою. Відповідно до ст.221 КПК України має право ознайомитись із матеріалами кримінального провадження, а отже: доказами, здобутими в ході досудового розслідування, знатиме ПІП свідків та їх місце мешкання, які допитані у кримінальному провадженні, та яких не допитано в суді, тому в разі обрання йому запобіжного заходу більш м`якого, ніж тримання під вартою, може вплинути на них з метою примушування до надання певних, сприятливих для нього показань у суді.

Також суд вважає, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення. Цей ризик ґрунтується на тому, що ОСОБА_5 раніше судимий за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності громадян.
Крім того, суд бере до уваги, що у судовому засіданні обвинувачений показав, що визнає обвинувачення, з протоколу слідчого експерименту вбачається, що обвинувачений показав, що він наніс удари потерпілій та заволодів грошима, що є вагомими доказами.

На переконання суду, інший запобіжний захід не буде достатнім для запобігання встановленим судом ризикам, а тому в клопотанні обвинуваченого про зміну запобіжного заходу, належить відмовити.

Отже суд приходить до переконання, що доцільним є продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 строк тримання під вартою. Суд приходить до переконання, що строк тримання під вартою обвинуваченому належить продовжити, згідно ст.197 КПК України, строком на 60 днів. Зважаючи на те, що юридичне значення ухвали про продовження строку тримання під вартою є в продовженні строку, який закінчується, то юридично значима дія цієї ухвали починається з дня закінчення строку тримання під вартою, та вказані 60 днів необхідно відраховувати з 27 квітня 2022 року і продовжити строк тримання під вартою до 26 червня 2022 року.

Вирішуючи питання про те, з якого часу належить відраховувати вказані 60 днів суд бере до уваги також наступне. Як зазначено у «Словнику української мови» в 11 томах (том 8, 1977р., стор.171.), тлумачення значення слова «продовжувати», визначено таким чином: «Робити довшим за часом, збільшувати строк чого-небудь».

Отже продовження строку починається з часу, коли такий строк закінчується, і такий строк необхідно збільшити, а не з часу, коли такий строк ще продовжує тривати.

Відлік часу, з якого починає діяти продовжений строк тримання під вартою, з моменту винесення такої ухвали, а не з часу закінчення раніше продовженого строку є нелогічним і суперечить, наведеному вище, науковому тлумаченню слова «продовжити». При такому розумінні відліку продовженого строку, строк тримання продовжується не на 60 днів, а на фактично менший строк.

Керуючись ст.ст. 331, 369-372 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити до 26 червня 2022 року.

У задоволенні клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу відмовити.

На ухвалу на протязі семи днів з дня її оголошення може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду.

Головуючий суддя: ОСОБА_1