Справа № 175/1658/21
Провадження № 1-кп/175/88/21
Вирок

Іменем України

08 червня 2022 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

за участю сторін: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

а також потерпілої ОСОБА_5 (дистанційно),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське кримінальне провадження № 0002139 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Підгородне Дніпропетровського району Дніпропетровської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, розлученого, маючого доньку ОСОБА_6 , 2005 року народження, працюючого трактористом у ВП «Агро», проживаючого за місцем реєстрації по АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

встановив:

09 грудня 2020 року приблизно о 18.00 годині водій ОСОБА_7 , керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ-21124» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 , рухався по вул. Шосейній у м. Підгородне Дніпровського району Дніпропетровської області з боку вулиці Мостової в напрямку міста Дніпра.

Під час руху водій ОСОБА_7 , не маючи права на керування транспортним засобом, порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, при виникненні небезпеки для руху у вигляді пішохода ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перетинав проїзну частину вулиці Шосейної зліва направо за напрямком руху автомобіля, не прийняв заходів до негайного зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, і в районі будівлі № 74 по вулиці Шосейній скоїв на нього наїзд.

Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_10 спричинені тілесні ушкодження у вигляді сумісної тупої травми тіла закритої черепно-мозкової травми, перелому лівої ключиці, численних переломів ребер з обох боків, переломів лівої лопатки, лівої ліктьової кістки та лівої малогомілкової кістки, відкритих переломів обох кісток правої гомілки, розриву крижово-здухвинного з`єднання праворуч і розриву лонного зчленування кісток тазу, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя у момент спричинення та призвели до настання смерті.

Причиною скоєння дорожньо-транспортної пригоди послужили дії водія ОСОБА_11 , який грубо порушив вимоги пунктів 2.1 а) і 12.3 Правил дорожнього руху України, які встановлюють:

- п.2.1 а) «Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії»;

- п.12.3 - «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників об`їзду перешкоди».

Невиконання обвинуваченим ОСОБА_12 вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України знаходиться у прямому причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди і заподіянням ОСОБА_13 .

Під час судового провадження ОСОБА_7 свою провину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та пояснив, що 09.12.2020 року близько 17.00 години він, повертаючись додому на автомобілі «ВАЗ-21124» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який придбав у ОСОБА_14 , але не переоформив на себе, рухався зі швидкістю 50-60 км/год по вул. Шосейній з боку вул. Мостової у м. Підгородне у напрямку м. Дніпра. Під час руху в районні будівлі № 74 по вул. Шосейній, приблизно за 100 м до пішохідного переходу із позаду зустрічного вантажного автомобіля на проїзну частину вийшов пішохід, якого він побачив за 1 м від свого автомобіля і не встиг відреагувати, унаслідок чого збив його лівою передньою частиною автомобіля. У скоєному щиросердно кається та допомагає сім`ї загиблого. Просить не позбавляти права керування транспортними засобами, оскільки іншої професії не має та це єдине джерело доходів.

Його провина у вчиненні вказаного судом діяння підтверджується наступними доказами.

Показаннями потерпілої ОСОБА_5 , яка у суді повідомила, що 09.12.2020 року її батько ОСОБА_9 не повернувся вчасно з роботи, а пізно у вечорі того ж дня їм зателефонували з 6-ї міської лікарні та повідомили, що батько потрапив до лікарні після дорожньо-транспортної пригоди. Конкретних обставин ДТП їй ніхто не повідомляв. Обвинувачений відшкодував витрати на ліки та поховання у розмірі 30000 грн., а також допомагає по господарству. Вважає, що він заслуговує на покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Показаннями свідка ОСОБА_15 , який у судовому засіданні пояснив, що 10.12.2020 року ОСОБА_7 повідомив йому, що після скоєної ним дорожньо-транспортної пригоди, надав працівникам поліції документи на його, ОСОБА_16 ім`я. Після цього вони разом поїхали до поліції, де ОСОБА_7 повідомив, що за кермом автомобіля «ВАЗ-21124» реєстраційний номер НОМЕР_1 перебував він, ОСОБА_17 . Зі слів обвинуваченого йому відомо, що наїзд на пішохода відбувся поблизу магазину «Гарант» по вул. Шосейній у м. Підгородне в той момент, коли пішохід перебігав дорогу зі сторони траси у напрямку магазину.

Показаннями свідка ОСОБА_18 , який у суді пояснив, що станом на 09.12.2020 року він працював старшим слідчим Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області та в цей день прибув на місце дорожньо-транспортної пригоди по вул. Шосейній у м. Підгородне, де водій транспортного засобу, який був причетний до ДТП, надав посвідчення на право керування транспортними засобами на ім`я ОСОБА_15 . Оскільки посвідчення було старого зразка і мало фото молодої особи, а також із урахуванням темної пори доби та штучним освітленням, він уніс відомості до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди про учасника даної пригоди як ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Про те, що за кермом автомобіля «ВАЗ-21124» реєстраційний номер НОМЕР_1 перебував ОСОБА_7 , йому стало відомо наступного дня під час допиту ОСОБА_11 , який самостійно повідомив, що представився чужим ім`ям, оскільки злякався та не мав права керування транспортними засобами.

Матеріалами кримінального провадження № 0002139, а саме:

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 09.12.2020 року, схемою та фото-таблицею до нього, із яких убачається, що ДТП відбулася на проїзній частині в районі будівлі № 74 по вул. Шосейній у м. Підгородне у напрямку руху зі сторони вул. Мостової до м. Дніпра. На момент огляду, проведеного з 19.20 години до 20.10 години 09.12.2020 року за участю понятих і водія, встановлено, що асфальтобетонне дорожнє покриття у двох напрямках по одній смузі для руху загальною шириною 6,4 метрів, дорожня розмітка відсутня. Зафіксовані сліди шин автомобіля «ВАЗ-21124» довжиною 29,9 м і розкидані на дорозі речі. Автомобіль «ВАЗ 21124» реєстраційний номер НОМЕР_1 має деформацію переднього бамперу зліва, розбиті передню ліву фару і вітрове скло, пошкодження лівого бокового дзеркала (а.к.п.13-22);

- довідкою КЗ «Дніпропетровська шоста міська клінічна лікарня», із якої убачається, що 09.12.2020 року до приймального відділення доставлений ОСОБА_9 з політравмою (а.к.п.25);

- постановою старшого слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_18 від 10.12.2020 року про визнання речовим доказом автомобіля «ВАЗ-21124» реєстраційний номер НОМЕР_1 та залишенні його на зберіганні на спеціальному майданчику для тимчасового тримання транспортних засобів (а.к.п.27);

- протоколом огляду трупа від 13.12.2020 року, фото-таблицею до нього та копією лікарського свідоцтва про смерть № 2507 від 15.12.2020 року, згідно яких у приміщенні реанімаційної 6-ї МКЛ оглянуто труп ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 від травм, отриманих під час ДТП (а.к.п.38,42,43);

- висновком експерта № 2507/6-Е від 11.01.2021 року, з якого убачається, що при дослідженні трупа ОСОБА_19 виявлені тілесні ушкодження у вигляді сумісної тупої травми тіла: синці по передній поверхні в проекції правого плечового суглоба, у верхній половині лівого передпліччя по передній поверхні та у нижній половині по задній поверхні, на лівій бічній поверхні тулуба від 5-го ребра до рівня лобкового з`єднання, на зовнішній поверхні правої гомілки у нижній третині, на задньо-внутрішній поверхні лівої гомілки у нижніх двох третинах, на зовнішній поверхні, на межі лівої гомілки та стопи, у правій підколонній ямці; садна на лівій бічній поверхні тулуба по нижньому краю реберної дуги, на зовнішній поверхні лівої гомілки у верхній третині на 44 см вище підошовної поверхні стопи, на задньо-зовнішній поверхні лівої гомілки в середній третині на 21 см вище підошовної поверхні стопи; перелом верхньої стінки лівої очниці; крововиливи під м`яку мозкову оболонку; косо-поперечний перелом лівої ключиці у зовнішній третині; поперечні переломи ребер: праворуч 2-4 по лопатковій лінії без ушкодження пристінкової плеври, ліворуч 2-6 по лопатковій лінії з розривом пристінкової плеври; багатоуламковий перелом лівої лопатки; поперечний перелом лівої ліктьової кістки у нижній третині; підшкірні крововиливи на лівій гомілці, більш виражені по передньо-зовнішній поверхні, а на правій гомілці, більш виражені по передньо-внутрішній поверхні; поперечний перелом лівої малогомілкової кістки на відстані 30 см від підошовної поверхні стопи на межі верхньої та середньої третин; поперечні відкриті переломи обох кісток правої гомілки -великогомілкова кістка зламана у середній третині на відстані 24 см від підошовної поверхні стопи, а малогомілкова кістка зламана в верхній третині на відстані 37 см від підошовної поверхні стопи; розрив крижово-здухвинного з`єднання праворуч та розрив лонного зчленування кісток тазу. Наявні тілесні ушкодження спричинені прижиттєво, задовго до настання смерті, від дії тупого твердого предмета (предметів) за механізмом удару та удару-тертя, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя у момент спричинення і знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Смерть ОСОБА_19 настала ІНФОРМАЦІЯ_4 о 14.30 годині в КЗ «Дніпропетровська шоста міська клінічна лікарня» внаслідок сумісної тупої травми тіла у вигляді численних переломів кісток тіла, котра у своєму перебігу ускладнилася розвитком поліорганної недостатності (а.к.п.53-57);

- висновком експерта № 2507/209-Е від 19.03.2021 року, з якого убачається, що найбільш імовірно у момент первинного контакту пішохід ОСОБА_20 перебував у русі у вертикальному положенні та був повернутий до транспортного засобу правою бічною поверхнею тіла (а.к.п.72-75);

- протоколами проведення слідчих експериментів від 13.04.2021 року з план-схемами та фото-таблицями до них, із яких убачається, що обвинувачений ОСОБА_7 і свідок ОСОБА_21 у присутності понятих на місці події детально розповіли та показали про обставини дорожньо-транспортної пригоди, що відбулася 09.12.2020 року (а.к.п.82-89,90-95);

- висновком експерта № СЕ-19/104-21/12559 від 21.04.2020 року, відповідно до якого мінімальна швидкість руху автомобіля «ВАЗ 21124» перед початком гальмування була не менша ніж 76,2 км/годину. У даній дорожній обстановці водій ОСОБА_7 повинен був діяти у відповідності з вимогами пунктів 12.3, 12.4 і 12.9 «б» Правил дорожнього руху України. В умовах місця події водій ОСОБА_7 мав технічну можливість запобігти наїзду на пішохода своєчасним застосуванням екстреного гальмування із зупинкою автомобіля до місця наїзду. Дії ОСОБА_11 , при заданому механізмі події, не відповідали вимогам п.п.12.3, 12.4 і 12.9 «б» Правил дорожнього руху України, а невідповідність його дій вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху України з технічної точки зору перебувають у причинному зв`язку з настанням даної ДТП (а.к.п.100-103).

Розглянувши повно і всебічно кримінальне провадження, проаналізувавши та оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що за обставин, викладених у обвинувальному акті від 28.04.2021 року було вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_7 , і це кримінальне правопорушення вчинено саме ним, і його необережні дії, що виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть пішохода ОСОБА_9 , кваліфікує за ч.2 ст.286 КК України.

При визначенні виду і міри покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини справи та особу ОСОБА_11 : раніше не судимий і не притягався до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, працює, має на утриманні доньку ОСОБА_6 , 2005 року народження, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують його покарання, суд визнає щиросердне каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданої шкоди потерпілій.

Обставин, що обтяжують покарання, суд не вбачає.

Згідно з ч.1 і ч.2 ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

За приписом ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2004 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (в редакції Постанови № 8 від 12.06.2009 року), при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винуватим у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Виходячи з наведеного, обставин справи та даних про особу ОСОБА_11 , який вперше притягається до кримінальної відповідальності, вчинив з необережності тяжкий злочин, що призвів до смерті людини, про що щиро шкодує та кається, з урахуванням думки потерпілої, при наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та при відсутності обтяжуючих обставин, суд погоджується з позицією прокурора щодо виду покарання та вважає необхідним призначити основне покарання з випробуванням, вважаючи, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Обговорюючи питання щодо застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, виходячи з обставин і наслідків дорожньо-транспортної пригоди, суд вважає необхідним призначити таке додаткове покарання в межах строку, передбаченого санкцією ч.2 ст.286 КК України.

Під час досудового розслідування та судового провадження запобіжний захід ОСОБА_22 не обирався.

Потерпіла ОСОБА_5 цивільний позов не заявляла.

Відповідно до ст.ст.122, 124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення експертизи № СЕ-19/104-21/12559 від 21.04.2020 року, які складають 980,70 грн., що підтверджується довідкою експертної установи (а.к.п.99).

Відповідно до ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Керуючись ст.ст.369, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.286 КК України та піддати кримінальному покаранню у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 (один) рік.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання за умови, що протягом одного року іспитового строку він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
У рахунок відшкодування витрат на залучення експерта стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 (ІПН невідомий) 980 (дев`ятсот вісімдесят) гривень 70 копійок на користь держави (код бюджетної класифікації: 24060300, призначення платежу за експертизу № СЕ-19/104-21/12559 від 21.04.2020 року, проведену Дніпропетровським НДЕКЦ МВС України).

Автомобіль «ВАЗ-21124» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який повернутий на відповідальне зберігання ОСОБА_4 чи власнику ОСОБА_8 на підставі ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 26.05.2021 року, - після набрання вироком законної сили залишити у розпорядженні власників (користувачів) за належністю.

Арешт на цей транспортний засіб, накладений 14.12.2020 року за ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська - скасувати після набрання вироком законної сили.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому і прокурору.

На вирок сторонами може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1