ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 686/4737/21

Провадження № 11-кп/4820/376/22

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

судді - доповідача ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0003172 від 24.10.2020 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 лютого 2022 року, -
в с т а н о в и л а:
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 лютого 2022 року обвинуваченому
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Ключі, Усть Камчатського району, Російської Федерації, зареєстрованому та проживаючому за адресою АДРЕСА_1 , українцю, громадянину України, із середньою освітою, неодруженому, на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей немає, тимчасово непрацюючому, раніше судимому, -
продовжено строк тримання під вартою до 24 квітня 2022 року включно.
Визначено заставу в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 47 860 грн., яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою, і в разі внесення якої, покладено на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки:
-прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;
-не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
-здати на зберігання відповідному органу свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд за межі України.
У разі невиконання даних обов`язків, застава звертається в дохід держави.
Своє рішення суд мотивував тим, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме незаконно впливати на потерпілих і свідків, перешкоджати кримінальному провадженню, переховуватися від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення.
В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 просить ухвалу скасувати, застосувати до нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт.
При цьому вказує, що має постійне місце проживання, батьків похилого віку.
Дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд з врахуванням обставин провадження, при відсутності підстав для обрання іншого, більш м`якого запобіжного заходу, який не пов`язаний з триманням під вартою, обґрунтовано продовжив обвинуваченому ОСОБА_5 строк дії запобіжного заходу в виді тримання під вартою.
Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про відсутність ризиків, які б давали суду підстави вважати, що він може вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, та про наявність підстав для продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, суперечать дослідженим матеріалам провадження та не можуть бути прийнятими до уваги з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст.177 цього Кодексу.
Розглядаючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст.199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Вказані вимоги судом першої інстанції, на думку колегії суддів, дотримані.

Продовжуючи обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції виходив з того, що останній обвинувачується у вчиненні умисних тяжких та кримінального проступку, за один з яких передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 6 років, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність ризиків, визначених у ст.177 КПК України, а саме: може незаконно впливати на потерпілих та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, переховуватися від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, тому обґрунтовано продовжив обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
На думку колегії суддів, вказані обставини свідчать про те, що застосування до ОСОБА_5 менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та не зможе запобігти ризикам, визначеним статтею 177 КПК України.
Враховуючи, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обраний обвинуваченому раніше і на теперішній час обставини, які були враховані при обранні запобіжного заходу, не змінились, тому і заявлені ризики не зменшилися.

Таким чином, наявність ризиків у межах кримінального провадження, ґрунтується на реальних фактичних даних, наведених прокурором у поданому клопотанні та доведених в судових засіданнях першої та апеляційної інстанцій.

Твердження обвинуваченого про те, що він має постійне місце проживання, батьків похилого віку, не можуть слугувати підставами для скасування ухвали суду, позаяк не свідчать про те, що раніше заявлені та доведені ризики зменшились чи зникли.

Суд першої інстанції в повній мірі врахував всі обставини, в тому числі і ті, на які посилається обвинувачений.

Отже необґрунтованими є доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_5 про необхідність обрання йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який на думку колегії суддів, не зможе забезпечити мету запобіжного заходу.
Будь-яких порушень кримінального процесуального законодавства України при постановленні оскаржуваної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому колегія суддів вважає необхідним ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 лютого 2022 року залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого - без задоволення.
Керуючись ст.ст.407, 418, 419, 4221 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:
Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 лютого 2022 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 24 квітня 2022 року залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3