Справа № 351/827/21
Провадження № 1-кп/351/33/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 травня 2022 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого-судді - ОСОБА_1 ,
з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

представника потерпілого- ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Снятині кримінальне провадження №0000034 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, на утриманні нікого не має, інвалідом не являється, депутатом не являється, раніше судимого,

обвинуваченого за ч.1 ст. 122, ч.2 ст. 162, ч.4 ст. 296 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив умисні дії, які виразились у незаконному проникненні до житла особи, що порушує недоторканість житла громадян, вчиненому із застосуванням насильства, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 162 КК України.
Дане кримінальне правопорушення обвинувачений ОСОБА_5 вчинив за наступнихобставин.

Так, ввечері 30 серпня 2020 року ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_8 (матеріали кримінального провадження відносно якого виділені в окреме провадження, справа № 351/1869/21, № провадження 1-кп/351/52/22), з метою з`ясування відносин з ОСОБА_9 пішли до господарства по АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_10 , та де проживає його син ОСОБА_9
30.08.2020 близько 22 год. ОСОБА_5 , діючи у групі спільно із ОСОБА_8 , з метою застосування насильства щодо ОСОБА_9 вирішили незаконно проникнути до вказаного приміщення для подальшого вчинення у ньому злочинних дій.
Реалізовуючи злочинний умисел, спрямований на порушення недоторканості житла ОСОБА_10 приміщення літньої кухні, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, спільно з ОСОБА_8 , без згоди власника домоволодіння, через хвіртку незаконно проникли у господарство ОСОБА_10 та підійшли безпосередньо до будівлі літньої кухні.
Перебуваючи у господарстві ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , всупереч волі законного володільця, порушуючи, гарантоване ч. 1 ст. 30 Конституції України, право на недоторканість житла, шляхом зламу вхідних дверей, без дозволу власника та інших присутніх у приміщенні осіб, діючи умисно, у групі із ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, незаконно проникнув до коридору та у кімнату літньої кухні ОСОБА_10 .
У приміщенні літньої кухні ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , діючи у групі осіб разом з ОСОБА_8 , вчинив хуліганські дії стосовно ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , під час яких щодо них застосував фізичне насильство та спричинив тілесні ушкодження.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 296 КК України, тобто вчинив умисні дії, які виразились в хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчиненими групою осіб, із застосуванням заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень предмету, за наступних обставин.
Зламавши вхідні двері літньої кухні ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_8 незаконно проникнув до коридору, де у той час знаходився ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , його дружина ОСОБА_12 та двоє їхніх неповнолітніх дітей, а саме ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Побачивши ймовірність хуліганських дій ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , ОСОБА_11 вибіг з приміщення літньої кухні та побіг до будинку, де знаходився батько ОСОБА_9 ОСОБА_10 .
Знаходячись у коридорі літньої кухні, ОСОБА_5 , грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, використовуючи заздалегідь підготовлений для нанесення тілесних ушкоджень предмет дерев`яну биту, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, безпричинно, спочатку наніс нею удар по голові ОСОБА_9 , від якого останній впав на коліна. У той час до хуліганських дій ОСОБА_5 приєднався ОСОБА_8 , який маючи реальну можливість припинити хуліганські дії ОСОБА_5 , не зробив цього, та наніс удар дерев`яною палицею у ділянку лівої ключиці, від якого той впав на підлогу.
Скориставшись безпорадним станом ОСОБА_9 та розуміючи, що він не в змозі чинити опору, ОСОБА_5 наніс удар дерев`яною битою у ділянку лівого стегна та нижніх кінцівок ОСОБА_9 , а ОСОБА_8 продовжив наносити йому удари дерев`яною палицею по тулубі, лівій руці та голові, на зауваження ОСОБА_12 припинити хуліганські дії не реагували, і припинили наносити йому тілесні ушкодження коли у коридор літньої кухні зайшов ОСОБА_11 .
Побачивши останнього, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_8 продовжив хуліганські дії, вдаривши його дерев`яною битою у ділянку голови.
ОСОБА_8 схопив рукою за шию ОСОБА_11 та намагався витягти його на подвір`я, а коли той почав чинити опір, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_8 почали наносити удари руками у ділянку грудної клітки та голови. Хуліганські дії припинили коли побачили світло проблискових маячків службового автомобіля Снятинського ВП Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області, який їхав на виклик ОСОБА_12 у господарстві ОСОБА_10 , та залишили місце події до їх прибуття.
У результаті злочинних дій ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому великого вертеля лівої стегнової кістки із зміщенням відломків, яке згідно висновку експерта від 01.10.2020 відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, плече-лопаточний переартрит зліва, закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забійна рана тім`яно-потиличної ділянки голови відноситься до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я, а садно тильної поверхні правої китиці, задньої поверхні лівого плечового суглобу, синець задньої поверхні лівого плечового суглобу, лівої ягодиці до легких тілесних ушкоджень.
А також, у результаті злочинних дій ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження у вигляді синців лівої скроневої ділянки, нижньої повіки правого ока, лівої гомілки, садна нижньої повіки правого ока, забою м`яких тканин шиї справа, які відповідно до висновку від 02.09.2020 відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Своїмиумисними діями, які виразилися у спричиненні умисних середньої тяжкості тілесних ушкоджень, тобто умисних ушкоджень, які не є небезпечними для життя і не потягли за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України.
У сукупності ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст. 162, ч.4 ст. 296, ч.1 ст. 122 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні вину визнав. Пояснив, що в серпні 2020 р., перебуваючив стані алкогольного сп`яніння в с. Устя Снятинського району, у нього виник конфлікт по телефону із ОСОБА_9 .. Тоді він разом із ОСОБА_8 пішли до ОСОБА_9 , де на подвір`ї у останнього і виник конфлікт. Після чого він вдарив ОСОБА_11 і той втік до приміщення будинку. У приміщенні також наніс удари ОСОБА_11 та ОСОБА_9 .. Куди бив не пам`ятає. Коли потерпілі лежали, він їх не бив. Присутніх неповнолітніх не бачив. Зазначив, що можливо наніс потерпілим близько 10 ударів, бив також у голову, при цьому виражався нецензурною лайкою та намагався таким чином з`ясувати у потерпілого ОСОБА_11 , хто головний у селі. Вказав, що потерпілі також наносили удари. Чи бив бітою не пам`ятає, можливо і бив. В ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 змінював свої покази, вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 ч.4 КК України не визнав, зазначив при нанесенні потерпілому ударів та завденні тілесних ушкоджень у нього не було заздалегідь приготовленого предмета бити. У вчиненому не розкаюється.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_11 пояснив, що 30.08.2020 р. ОСОБА_5 із його братом ОСОБА_8 прийшли до нього та почали конфліктувати, ображали нецензурними словами, погрожували. При цьому, ОСОБА_5 мав із собою кувалду. Жінка їх вигнала.

Пізніше, в цей самий день,біля 21.00-22.00 год. під час того, як він із дружиною і дітьми сиділи в ОСОБА_9 в гостях, прийшов ОСОБА_5 із ОСОБА_8 , які були агресивно налаштовані, кричали, виражалися нецензурними словами, погрожували. При цьому ОСОБА_5 тримав у руках біту. Вказав, що він із дружиною і дітьми закрились в кімнаті, обвинувачений бив ногами в двері, вибив нижню частину дверей. Били його по ногам. Після чого він вибіг до ОСОБА_15 , за декілька хвилин повернувся, ОСОБА_9 лежав без свідомості у крові. Коли побачили його, то почали його бити, били руками, ногами по різних частинах тіла, в т.ч. по голові. Били декілька хвилин. Зупинились бити коли почули сигнал поліцейського автомобіля. Дружина бачила як його бив обвинувачений. Після чого прибула поліція та карета швидкої медичної допомоги. Биту обвинувачений викинув. Зазначив, що ОСОБА_5 не вибачався, та не допомагав йому. Просив покарати обвинуваченого згідно закону.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 пояснив, що ОСОБА_11 30.08.2020р. прийшов до нього в гості, де вони відпочивали. Через 15 хвилин прийшов обвинувачений ОСОБА_5 із ОСОБА_8 , почали кричати, виражатись нецензурними словами, погрожували їм. Разом з ними також був хлопець- підліток на прізвисько " ОСОБА_16 ", яким виявився ОСОБА_17 . ОСОБА_5 мав із собою біту. Він в свою чергу, кричав на них, щоб вони покинули територію, після чого закрились із потерпілим ОСОБА_11 в кімнаті літньої кухні. Обвинувачений із ОСОБА_8 вибили двері, почали бити їх по ногам. ОСОБА_11 побіг до його батька, і тоді обвинувачений із ОСОБА_8 увірвались до кухні та почали його бити. ОСОБА_5 бив бітою по голові, ОСОБА_8 бив по плечах. Після нанесення ОСОБА_5 ударів бітою по стегну, він отримав перелом та втратив свідомість. Отямився, коли приїхала швидка медична допомога. Вказав, що проходив лікування близько одного місяця, на милицях ходив шість місяців. Йому телефонував ОСОБА_8 , який пропонував помиритись. Також, пояснив, що ні його батько -потерпілий ОСОБА_10 , ні він, як мешканець даного господарства не запрошували та не дозволяли ОСОБА_5 та ОСОБА_8 заходити на територію господарства та в приміщення. Пояснив, що його батько після інсульту важко хворий, є інвалідом ІІ групи та неходячий, а тому не може особисто бути присутнім в судовому засіданні та надати свої покази, про що надав письмові докази. Просив покарати обвинуваченого ОСОБА_5 суворо.

При цьому, керуючись ч.2, п.1 ч.3 ст. 97 КПК України, зважаючи на важку хворобу ОСОБА_10 , наявність інших доказів порушення недоторканості житла, зокрема, заяви ОСОБА_10 про вчинення крииінального правопорушення у формі приватного обвинувачення, передбаченого ст. 162 КК України, суд вважає домустим доказом покази ОСОБА_10 із чужих слів, а саме зі слів його сина- потерпілого ОСОБА_9 про незаконність проникнення обвинуваченого в його господарство, що по АДРЕСА_2 .

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 , яка являється дружиною потерпілого ОСОБА_11 , пояснила, що коли вона із чоловіком та дітьми 30.08.2020р. перебувала в гостях у ОСОБА_9 , до них прийшов ОСОБА_5 із ОСОБА_8 , які виражалися нецензурною лайкою, погрожували, виламали двері до кухні, де вони зачинились із дітьми і чоловіком. Били їх по ногам. ОСОБА_5 бив ОСОБА_9 бітою по голові, потім його вдарив по плечах ОСОБА_8 .. Від удару ОСОБА_5 битою по стегні ОСОБА_9 втратив свідомість. Все це відбувалось близько 21.00 год.. Ще з ними були діти, яким не дозволили заходити. Коли били ОСОБА_9 , вона знаходилась за 3 метри від нього, чоловіка ОСОБА_11 бив ОСОБА_8 .. Обвинувачений з ОСОБА_8 були агресивно налаштовані. Потім вона викликала поліцію та швидку медичну допомогу.

Допитаний в судовому засіданні, в присутності законного представника, свідок ОСОБА_18 , який на час вчинення правопорушення був неповнолітнім, пояснив, що 30.08.2020 близько 22.00 год., у вечірню пору доби в с. Устя він ішов в напрямку магазину і зустрів обвинуваченого та ОСОБА_8 .. Вони йшли по вулиці, дійшовши до магазину, який знаходиться неподалік господарства ОСОБА_9 , він залишився, а вони пішли далі. Обвинувачений ОСОБА_5 та ОСОБА_8 поводились адекватно, не виражалися нецензурними словами, хоча перебували у стані алкогольного сп`яніння. Зазначив, що коли йшли по дорозі, не бачив чи була у обвинуваченого біта. Після чого, обвинувачений ОСОБА_5 та ОСОБА_8 зайшли на територію господарства ОСОБА_9 та почали вибивати ногами двері. Чув, що в даному господарстві була бійка. Крім ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , інших осіб, зокрема, ОСОБА_19 там не було. Він на територію господарства не заходив. Інших обставин подій не пам`ятає.

Крім того вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122, ч.2 ст. 162, ч.4 ст. 296 КК України, підтверджується протоколами слідчих та процесуальних дій та іншими доказами, дослідженими під час судового розгляду кримінального провадження, зокрема, оглянутими в судовому засіданні речовими доказами.
Із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження №0000034 вбачається, що 30.08.2020 близько 22.00 год. ОСОБА_5 та ОСОБА_8 незаконно проникли до житла ОСОБА_10 , яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , чим порушили недоторканість житла, та чим обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 162 КК України. Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 296 КК України, яке виразилося в тому, що він, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та небезпечний характер своїх дій, безпричинно, з мотивів явної неповаги до суспільства, порушуючи громадський порядок, з особливою зухвалістю, використовуючи спеціально пристосований та заздалегідь приготовлений для нанесення тілесних ушкоджень предмет- дерев`яну биту, яку він приніс із собою, в приміщенні літньої кухні господарства, де проживає ОСОБА_9 , умисно наніс останньому дерев`яною битою декілька ударів по різних частинах тіла, чим спричинив останньому тілесні ушкодження. Також, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , під час суперечки умисно спричинили тілесні ушкодження господареві ОСОБА_9 та ОСОБА_11 .. Дане кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.1 ст. 122 КК України.

Згідно протоколу огляду місця події від 30.08.2020р. із фототаблицями до нього проведено огляд господарства за адресою, АДРЕСА_2 , де в приміщенні літньої кухні, в коридорному приміщенні, а також на подвір`ї, на бетонній доріжці та частково на травяному покриві, виявлено чотири дерев`яні палиці, дві з яких із слідами речовини бурого кольору.

Відповідно до висновку експерта № 119 від 01.10.2020 у ОСОБА_9 виявлено тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому великого вертеля лівої стегнової кістки із зміщенням відломків, плече-лопаточного периартриту зліва, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забійної рани тім`яно-потиличної ділянки голови, саден тильної поверхні правої китиці, задньої поверхні лівого плечового суглобу, синців задньої поверхні лівого плечового суглобу, лівої ягодиці, які утворилися від дії тупих твердих предметів, якими можуть бути руки, ноги, дерев`яна палиця, дерев`яна бита, можуть відповідати терміну вказаному обстеженим та відносяться:

а) закритий перелом великого вертеля лівої стегнової кістки із зміщенням відломків - до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя;

б) плече-лопаточний периартрит зліва, закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забійна рана тім`яно-потиличної ділянки голови - до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я;

в) садна тильної поверхні правої китиці, задньої поверхні лівого плечового суглобу, синці задньої поверхні лівого плечового суглобу, лівої ягодиці - до легких тілесних ушкоджень.

Для спричинення вищеописаних тілесних ушкоджень в гр. ОСОБА_9 було нанесено не менше 4-х ударів. Вищеописані тілесні ушкодження не могли утворитись при падінні з висоти власного росту. Вищеописані тілесні ушкодження не могли утворитись при самостійному спричиненні.

Згідно висновку експерта № 120 від 02.09.2020 у ОСОБА_11 виявлено тілесні ушкодження у вигляді синців лівої скроневої ділянки, нижньої повіки правого ока, лівої гомілки, садна нижньої повіки правого ока, забою м`яких тканин шиї справа, які утворилися від дії тупих твердих предметів, якими можуть бути руки, ноги, дерев`яна палиця, дерев`яна бита, можуть відповідати терміну вказаному обстеженим, відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Для спричинення вищеописаних тілесних ушкоджень було нанесено не менше 4-х ударів. Вищеописані тілесні ушкодження не могли утворитись при падінні з висоти власного росту. Вищеописані тілесні ушкодження не могли утворитись при самостійному спричиненні.
Із висновку експерта № СЕ-19/109/8/1-441ХЗ/20 від 15.12.2020 вбачається, що наданий на дослідження предмет, який було виявлено та вилучено в результаті проведення огляду місця події, не є холодною зброєю. Наданий на дослідження предмет відноситься до бейсбольних біт, призначених для проведення спортивних ігор для гри у бейсбол. Даний предмет, виготовлений саморобним способом із застосуванням промислового обладнання.

Згідно протоколів проведення слідчих експериментів з потерпілими ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та свідком ОСОБА_12 07.12.2020 проведено слідчі експерименти в присутності понятих, які зафіксовано за допомогою технічного засобу фіксації відеокамери марки «Панасонік». В ході судового розгляду проведено огляд вказаних відеозаписів, з яких вбачається, що ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 відтворили як саме обвинувачений ОСОБА_5 та ОСОБА_8 проникли на територію господарства та його приміщення в с. Устя Коломийського району, вчиняли хуліганські дії та завдавали тілесні ушкодження.

Оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому злочинів в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.
Тому дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує: за ч.2 ст. 162 КК України, так як він вчинив незаконне проникнення до житла особи, що порушує недоторканість житла громадян, вчинене із застосуванням насильства; за ч.4 ст. 296 КК України, оскільки він вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, із застосуванням заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень предмету, а також за ч.1 ст. 122 КК України, оскільки він вчинив спричинення умисних середньої тяжкості тілесних ушкоджень, тобто умисних ушкоджень, які не є небезпечними для життя і не потягли за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я.
Суд не бере до уваги та критично оцінює покази обвинуваченого та покази свідка ОСОБА_18 щодо відсутності у обвинуваченого заздалегідь приготовленого знаряддя вчинення злочину- біти, зважаючи на її невеликі розміри, оскільки їхні покази спростовуються показами потерпілого ОСОБА_9 , ОСОБА_11 про те, що ОСОБА_5 грюкав по воротам та проник на територію господарства потерпілого із бітою; а також протоколами слідчих експериментів від 07.12.2020 із відеозаписами, згідно яких ОСОБА_9 та ОСОБА_12 детально відтворили та пояснили, що будучи в приміщенні літньої кухні почули грюкіт у ворота та хвіртку, після чого відкривши двері, побачили як обвинувачений ОСОБА_5 разом із ОСОБА_8 зайшли на територію господарства. При цьому ОСОБА_5 тримав у руках біту, кричав та погрожував.
Сумніви сторони захисту про нанесення обвинуваченим тілесних ушкоджень потерпілим бітою, зважаючи на наявність в матеріалах кримінального провадження чотирьох речових доказів, зокрема, однієї біти та трьох дерев`яних палиць спростовуються послідовними показами потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та свідка ОСОБА_12 про нанесення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень саме бітою.
Враховуючи те, що свідок ОСОБА_18 вказав про те, що ОСОБА_19 був відсутній при події незаконного проникнення обвинуваченим та вчинення ним хуліганських дій, а твердження ОСОБА_5 про відсутність заздалегідь заготовленого знаряддя вчинення злочину - біти спростована наведеними вище послідовними показами свідків, потерпілих та іншими доказами, неможливість допиту ОСОБА_19 та ОСОБА_8 через їх мобілізацію у період військового часу до складу Збройних Сил України, суд, відповідно до ч.3 ст. 97 КПК України визнає неможливим допит свідка ОСОБА_19 та ОСОБА_8 , на допиті яких наполягала сторона захисту.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України є: злочин, передбачений, передбачений ч.2 ст. 162 КК України є нетяжким злочином; злочин, передбачений ч.4 ст. 296 КК України є тяжким злочином; та злочин, передбачений ч.1 ст. 122 КК України є нетяжким злочином.
Пом`якшуючих покарання обставин судом не встановлено.
Враховуючи, те, що обвинувачений неодноразово порушував порядок у залі судового засідання та не підкорявся розпорядженням головуючого у судовому засіданні, сперечався з головуючим по справі, ображав учасників кримінального провадження, чинив супротив працівникам конвойної служби, намагався пошкодити загородження, а також різав собі вени, при ознайомленні з матеріалами кримінального провадження намагався їх пошкодити, зокрема, порвати обвинувальний акт, клопотання прокурора, суд вважає дані обставини такими, що свідчать про відсутність у обвинуваченого такої пом`якшуючої обставини як щире каяття.

До обтяжуючих покарання обставин суд відносить рецидив злочинів.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, зокрема:

- 20.01.2009 вироком Снятинського районного суду за ст. 122 ч.1 КК України, із застосування амністії (ст. 6 п.4 КПК України, в редакції 1960 р.);

- 04.03.2010 вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області за ст. 185 ч.3,ст. 185 ч.2, із застосуванням ст.ст. 69, 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі терміном на 1 рік;

- 23.04.2010 вироком Снятинського районного суду за ст. 162 ч.1, ст. 69, ст. 185 ч.1, ст. 190 ч.2, ст. 185 ч.2, ст. 357 ч.3, ст. 185 ч.3, ст. 69, ст. 70 ч.1 КК України до покарання у виді позбавлення волі терміном на 2 роки;

- 30.03.2012 вироком Косівського районного суду Івано-Франківської області за ст. 289 ч.2, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі терміном на 5 років 11 днів;

- 08.11.2017 вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області за ст. 357 ч.3, ст. 289 ч.2, ст. 70, ст. 72 ч.5 КК України до покарання у виді позбавлення волі терміном на 5 років з конфіскацією майна. 24.04.2019 ухвалою Львівського апеляційного суду вирок Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 08.11.2017 залишено без змін, постановою Верховного Суду України від 26.02.2020 ухвалу Львівського апеляційного суду від 24.04.2019 скасовано та призначено справу до нового розгляду в суді апеляційної інстанції. Розгляд кримінального провадження на даний час триває.

Згідно інформації, яка міститься в досудовій доповіді органу пробації обвинувачений ОСОБА_5 за період проживання в с. Княже Коломийського району характеризується різносторонньо, останні декілька років перебував в місцях позбавлення волі та фактично за місцем реєстрації не проживав. На обліку в наркологічному та психоневрологічному кабінетах не перебуває. Згідно досудової доповіді історія правопорушень обвинуваченого ОСОБА_5 та його обвинувачення у даному кримінальному провадженні свідчить про те, що ОСОБА_5 вважає кримінальну поведінку нормою свого життя. Факторами, що підвищують ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення є відсутність роботи, його матеріальне становище, контроль над поведінкою та мисленням, вживання алкоголю та ставлення до правопорушень.
У обвинуваченого ОСОБА_5 високий ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та високий ризик небезпеки, який він становить для суспільства, виправлення обвинуваченого без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства (у т.ч. окремих осіб). На думку органу пробації, застосування соціальних виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

Частиною 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ч.2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
На підставі вищезазначених обставин справи, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_5 , його відношення до вчиненого, суд приходить до висновку про призначення ОСОБА_5 покарання в межах ч. 2 ст. 162, ч.4 ст. 296, ч.1 ст. 122 КК України.
На переконання суду, призначене покарання буде достатнє для виправлення та перевиховання ОСОБА_5 , відповідатиме цілям та загальним засадам призначення покарання, через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Питання про судові витрати за проведення судової експертизи суд вирішує відповідно до ст. 124 КПК України. Враховуючи, що експертиза проведена за рахунок держави, судові витрати за їх проведення необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 174,ч.1ст. 368, ст.ст. 369, 370, 371, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.2 ст.162, ч.4 ст.296 КК України, призначивши йому покарання:
- за ч.1 ст.122 КК України у виді 3 років позбавлення волі;
- за ч.2 ст.162 КК України у виді 3 років позбавлення волі;
- за ч.4 ст.296 КК України у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ст.70 КК України, визначити ОСОБА_5 остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань, у виді 6 років позбавлення волі.
Обраний ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити попередній до вступу вироку в закону силу. Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з часу фактичного затримання 05.11.2021р.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення судової експертизи в сумі 980, 70 грн..
Речові докази- три дерев`яні палиці та одну дерев`яну біту, які зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів відділення поліції № 1 (м. Снятин) Коломийського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області- залишити у кімнаті зберігання речових доказів.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду через Снятинський районний суд у строк 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_20