Справа № 446/1169/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2022 м.Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янка -Бузька матеріали кримінального провадження № 0000071 від 21.06.2022 за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, одруженого, такого, що має на утриманні двох малолітніх дітей, з повною загальною середньою освітою, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3

в с т а н о в и в:

20.06.2022, керуючись корисливим мотивом, з метою власного протиправного збагачення, розуміючи, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення в Україні воєнного стану», Закону України від 24.02.2022 № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення в Україні воєнного стану» на території України введено воєнний стан, вирішив здійснити крадіжку дров із лісового масиву поблизу с. Тадані Львівського району Львівської області.
Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_3 попередньо домовившись із ОСОБА_5 , який має у користуванні вантажний автомобіль «ЗИЛ» моделі «ММЗ 554» реєстраційний номер НОМЕР_1 , про допомогу із перевезенням дров та якому вказав, що такі дрова були ним придбані на законних підставах, 20.06.2022 о 20.00 год прибули на вказаному автомобілі на територію лісового масиву у кварталі 43 виділу 25 Таданівського лісництва Буського надлісництва ДП «Радехівське лісомисливське господарство» поблизу с. Тадані Львівського району Львівської області, де ОСОБА_3 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій та їх наслідки, переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, а відтак, протиправні дії не будуть помічені, шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану, таємно викрав деревину дров`яну (дрова) породи «Сосна» для непромислового використання, довжиною 1,5-1,9 м на умовах «Франко-проміжний склад» загальною масою 1,1 м3 вартістю 1024,10 грн (одна тисяча двадцять чотири гривані 10 копійок), та деревину дров`яну (дрова) породи «Осика» для непромислового використання, довжиною 1,5-1,9 м на умовах «Франко-проміжний склад» загальною масою 2,9 м.3 вартістю 2820,74 грн (дві тисячі вісімсот двадцять гривень 74 копійки), які погрузив в кузов вантажного автомобіля «ЗИЛ» моделі «ММ3 554» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 .
У подальшому, ОСОБА_3 із викраденим майном на вказаному транспортному засобi залишив місце вчинення злочину та розпорядився викраденими дровами на власний розсуд, чим заподіяв ДП «Радехівське лісомисливське господарство» матеріальних збитків на загальну суму 3844,84 грн (три тисячі вісімсот сорок чотири гривні 84 копійки).
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинено в умовах воєнного стану.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, пояснив, що вчинив його за викладених в обвинувальному акті обставин, щиро розкаявся у вчиненому, обставини викладені в обвинувальному акті визнає в повному обсязі. Зокрема вказав, що в лісі заготував дрова осики і сосни. В цей день, тобто 20.06.2022 він порізав деревину і загрузив їх на машину ОСОБА_5 , якого знає з дитинства. Коли вони їхали, то їх зупинили працівники поліції. При цьому вказав, що ОСОБА_5 не знав, що це крадені дрова. Просив суворо не карати.
Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання, в якому просить суд не досліджувати докази щодо тих обставин, які не оспорюються, оскільки обвинувачений винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю.
Представник потерпілої сторони ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, подав заяву в якій розгляд кримінального провадження просить проводити за його відсутності, не має жодних претензій до обвинуваченого, оскільки матеріальна шкода відшкодована шляхом повернення викраденого майна.
Судом з`ясовано, що обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, правильно розуміє зміст фактичних обставин пред`явленого йому обвинувачення, сумнівів у добровільності його позиції немає. Прокурор в свою чергу також не оспорював фактичні обставини, при яких вчинено кримінальне правопорушення, сумнівів у добровільності такої позиції учасників судового провадження в суду немає.
В судовому засіданні учасники судового провадження не заперечили проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, сторонам було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, тому суд за даних обставин визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин вчинення кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються.
Висновок суду щодо доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення ґрунтується на даних у судовому засіданні показаннях самого обвинуваченого, яким суд надає віри, оскільки такі є послідовними, логічними, не містять суперечностей, і тому не викликають у суду сумніву щодо їх правдивості, досліджених матеріалах кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.
Таким чином, аналізуючи наведене, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, як таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненої в умовах воєнного стану доведена повністю і його дії вірно кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України.
При призначенні покарання суд враховує положення ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якого покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Також суд враховує загальні засади призначення покарання, визначені ст. 65 КК України, а саме призначення покарання в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно положень Загальної частини цього Кодексу та з урахуванням ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, призначаючи обвинуваченому покарання суд враховує, що скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, також враховуються дані про його особу, зокрема те, що обвинувачений раніше не судимий, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, має на утриманні двох малолітніх дітей, за місцем проживання скарг на нього не надходило, досудову доповідь, згідно якої виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому відсутні.
З урахуванням зазначених обставин, суд вважає, що обвинуваченому має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів. З урахуванням вмотивованих обставин, а також з`ясування повних і всебічних відомостей про особу обвинуваченого ОСОБА_3 його віку, стан здоров`я, ставлення обвинуваченого до вчиненого ним діяння, його умови життя наслідки суспільно-небезпечного діяння, зважено на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, тому суд прийшов до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів буде покарання в межах санкції ч.4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на певний строк, разом з тим, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, який вчиняє злочин вперше, його ставлення до вчиненого та наслідків, поведінку після вчинення злочину, встановлений середній рівень ризику вчинення повторного правопорушення, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства та вважає за доцільне застосувати ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків, визначених ч. 1 ст. 76 КК України.
Цивільний позов у справі не заявлено.
Процесуальні витрати в кримінальному провадженні слід вирішити в порядку ст. 124 КПК України.
Щодо заходів забезпечення кримінального провадження.

Арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 23.06.2022 - скасувати на підставі ч. 4 ст. 174 КК України.

Питання речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

Щодо ручної пили марки «Sparta 450 мм» з дерев`яною ручкою, які є знаряддям вчиненого злочину, і на яку ухвалою слідчого судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 29.06.2022 накладено арешт, то суд зазначає таке.

Згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Відповідно до ч. 10 ст. 100 КПК України застосування спеціальної конфіскації здійснюється тільки після доведення в судовому порядку стороною обвинувачення, що власник (законний володілець) майна знав про їх незаконне використання.

Згідно з ч. 1 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення, за який передбачено основне покарання у виді позбавлення волі.

Спеціальна конфіскація застосовується на підставі обвинувального вироку суду (ч. 2 ст. 96-1 КК України).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення.

Ручна пила, як зазначив обвинувачений, належить йому і він знав, що використовував їх незаконно.

Беручи до уваги те, що обвинувачений знав про незаконне використання ручної пили як знаряддя вчинення злочину, злочин скоєно умисно, за його вчинення передбачено основне покарання у виді позбавлення волі, тому необхідно застосувати спеціальну конфіскацію ручної пили, на користь держави.

Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації (ч. 4 ст. 174 КПК України).

Оскільки суд вже дійшов висновку про спеціальну конфіскацію ручної пили на користь держави, тому арешт накладений на них скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст.349, 370,371,374 КПК України суд,-

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`яти ) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та з покладенням на нього відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України наступних обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 23.06.2022 року на автомобіль марки «ЗИЛ» моделі «ММЗ 554» реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрації транспортного засобу серії НОМЕР_3 , лісопродукцію приблизним об`ємом 4 м3.- скасувати на підставі ч. 4 ст. 174 КК України.

Арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 29.06.2022 року на ручну пилу - залишити без змін.

Речові докази:
автомобіль «ЗИЛ» моделі «ММЗ 554» реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію даного ТЗ серії НОМЕР_4 , які передані на відповідальне зберігання володільцеві ОСОБА_5 залишити останньому;
дрова у колодках в загальній кількості 211 шт., загальною кубомасою 4 м.3 з них 80 шт. колодок породи сосна загальною кубомасою 1,1 м.3 та 131 колодка породи осика загальною кубомасою 2,9 м.3 які передані на відповідальне ліснику Таданівського лісництва Буського надлісництва Радехівського лісгоспу ОСОБА_7 залишити в розпорядженні Таданівського лісництва Буського надлісництва Радехівського лісгоспу.

Застосувати спеціальну конфіскацію ручної пили конфіскувати в дохід держави.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи № СЕ-19/114-22/10848-ТВ від 05.08.2022 в розмірі 1132,68 грн. (однієї тисячі тридцять двох гривень шістдесят вісім копійок )
Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 статті 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.
Вирок виготовлено в одному примірнику в нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_1