ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 495/10913/18

Номер провадження 1-кп/495/167/2022

08 червня 2022 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючого одноособово судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
за участю:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5
розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровського кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001671 від 05.06.2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Старокозаче Білгород-Дністровського району Одеської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 16.01.2019 року Ружинським районним судом Житомирської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі,

ВСТАНОВИВ:
Так, 05.06.2018 року приблизно о 00 годині 05 хвилин, більш точний час в ході досудового та судового розслідування не встановлено, обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, в приміщенні ТОВ «Смарт Лото», яке надає послуги у грі «Національна Лотерея», що розташоване по АДРЕСА_1 , під час словесної суперечки із своєю знайомою потерпілою ОСОБА_6 , яка працювала касиром-оператором, помітив ланцюжок із жовтого металу, який висів на її шиї. В той момент у обвинуваченого ОСОБА_4 повторно, раптово виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення вказаного ланцюжка.
Реалізуючи злочинний намір, обвинувачений ОСОБА_4 повторно, діючи з корисливих мотивів, умисно, протиправно, у усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, схопив рукою за ланцюжок з металу жовтого кольору масою 6,261 грам, виготовлений зі сплаву на основі золота, кількісний вміст якого складає 59,2%, який ривком зірвав із шиї потерпілої ОСОБА_6 .
Відкрито заволодівши викраденим ланцюжком із металу жовтого кольору, обвинувачений ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись в подальшому викраденим майном на власний розсуд , чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 3 904 грн.
Таким чином, своїми умисними діями, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.
Потім, 30.08.2018 року, приблизно о 21 годині 00 хвилин, більш точний час в ході досудового та судового розслідування не встановлено, обвинувачений ОСОБА_4 шляхом віджиму метало пластикового вікна проник до житлового будинку потерпілої ОСОБА_6 , який розташований по АДРЕСА_1 , де повторно, діючи з корисливих мотивів, умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, схопив рукою за стільниковий телефон (смартфон) «ХІОМІ Redmi 5А (Gold)», який ривком вирвав із руки потерпілої ОСОБА_6 , чим відкрито заволодів чужим майном.
Таким чином, своїми умисними діями, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.3 ст.186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з проникненням у житло, вчинений повторно.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні визнав повністю свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених чч. 2, 3 ст.186 КК України та пояснив, що він дійсно 05.06.2018 року перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, в приміщенні ТОВ «Смарт Лото», під час словесної суперечки із своєю знайомою ОСОБА_6 , яка працювала касиром-оператором, помітив ланцюжок, який висів на її шиї та схопив рукою за ланцюжок і зірвав із шиї ОСОБА_6 . Також зазначив, що 30.08.2018 року він проник до житлового будинку ОСОБА_6 , звідки викрав телефон «ХІОМІ Redmi 5А (Gold)», який вирвав із руки ОСОБА_6 . Просив суд суворо його не карати.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначила, що її підзахисний визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень та щиро кається у скоєному. Просила при призначенні покарання зарахувати строк відбутого покарання за попереднім вироком Ружинського районного суду Житомирської області від 16.01.2019 року.
Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, але подала до суду заява, згідно із якою просить суд розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 проводити без її участі.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст.186 КК України, та у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч.3 ст.349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого ОСОБА_4 та дослідженням матеріалів характеризуючих його особу.
Зазначене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно із яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч.1 ст.337 КПК України.
Таким чином, суд, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, знайшла своє підтвердження і кваліфікує його дії за ч.2 ст.186 КК України, за кваліфікуючими ознаками - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно та за ч.3 ст.186 КК України за кваліфікуючими ознаками - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з проникненням у житло, вчинений повторно.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, необхідні і достатні для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
При складанні покарань остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень визначається в межах, встановлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу, яка передбачає більш суворе покарання. Якщо хоча б одне із кримінальних правопорушень є умисним тяжким або особливо тяжким злочином, суд може призначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у межах максимального строку, встановленого для даного виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.
Згідно із ч.4 ст. 70 КК України якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
Як встановлено судом, обвинуваченого ОСОБА_4 засуджено вироком Ружинського районного суду Житомирської області від 16.01.2019 року за скоєння злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України до 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Тому, з огляду на те, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив інкриміновані йому кримінальні правопорушення, 05.06.2018 року та 30.08.2018 року, тобто до постановлення у відношенні нього попереднього вироку, тому остаточне йому покарання має бути призначено на підставі ч. 4 ст. 70 КК України.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у відповідності до вимог ст.65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно із ст. 66 КК України, є щире каяття та визнання вини в повному обсязі обвинуваченим.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно із ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Враховуючі сукупність вищезазначених обставин, ступінь тяжкості тяжкий злочин та суспільну небезпеку вчиненних кримінальних правопорушень, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше неодноразово судимий за скоєння корисливих злочинів, у тому числі за аналогічні злочини, відбуває покарання у виді позбавлення волі, не одружений, посередньо характеризується за місцем проживання, не працює, керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, суд приходить до переконання, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, та ОСОБА_4 слід призначити покарання у вигляді позбавленням волі, яке необхідне й достатнє для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Так, враховуючи вищезазначене, суд вважає недоцільним застосовувати дію ст.ст. 69, 75 КК України при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 .
Крім того, призначення покарання у вигляді позбавлення волі обвинуваченому ОСОБА_4 , буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.
Суд вважає необхідним призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення до постановлення попереднього вироку Ружинського районного суду Житомирської області від 16.01.2019 року, яким обвинуваченого ОСОБА_4 було засуджено до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки та 6 (шість) місяців.
Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 залишити без змін утримання під вартою.
Крім цього, потерпіла ОСОБА_6 заявила цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 17 (сімнадцять тисяч) 940 (дев`ятсот сорок) гривень.
Згідно ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.
Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до ст.129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Враховуючи те, що потерпілою ОСОБА_6 не доведено підстави стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 матеріальної шкоди у розмірі 17 (сімнадцять тисяч) 940 (дев`ятсот сорок) гривень, суд вважає за необхідне цивільний позов залишити без розгляду, з правом звернення до суду в порядку цивільного судочинства.
Речові докази у кримінальному провадженні належить вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 128-129, 349, 369, 370, 371, 373, 374, 392, 393, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.3 ст.186 КК України та призначити йому покарання:

-за ч.2 ст.186 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки;
-за ч.3 ст.186 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 2 (два) місяці.
Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 2 (два) місяці.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання більш суворим покаранням за новим вироком, менш суворого покарання за попереднім вироком Ружинського районного суду Житомирської області від 16.01.2019 року, та остаточно призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу засудженному ОСОБА_4 залишити без змін утримання під вартою.
Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 обчислювати з моменту його фактичного затримання тобто з 11.10.2018 року.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 17 (сімнадцять тисяч) 940 (дев`ятсот сорок) гривень - залишити без розгляду, оскільки не доведені підстави позовних вимог, з правом звернення до суду в порядку цивільного судочинства.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експертів у сумі 2 860 (дві тисячі вісімсот шістдесят) гривень.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експертів у сумі 2 145 (дві тисячі сто сорок п`ять) гривень.
Речові докази: оптичний диск типу DVD-R, марки «Verbatim», 4 Gb, 16Xspeed, 120 min, №7098518-REC9536, на якому знаходяться папка «Sport-loto» із файлами відеозапису, а саме: IPCamera2_ Pervomay_Pervomay_0400_0600_ 1189163.mp4; ОСОБА_8 ; IP Camera4_ Pervomay_Pervomay_0359_0659_1457600. mp4; IP Camera4_ Pervomay_Pervomay_0559_0829_1454086. mp4 залишити в матеріалах кримінальної справи № 495/10913/18 (провадження 1-кп/495/167/2022).
Речові докази: золотий ланцюжок, який має механічні пошкодження (розірвані кільця з`єднання) приблизно вагою 5 грам повернути потерпілій ОСОБА_6 .
Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч.2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.
Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1