печерський районний суд міста києва
Справа № 757/9826/22-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою ОСОБА_3 , на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого, в ході проведення обшуку від 09.12.2021, майна в кримінальному провадженні №0001101 від 29.10.2021,

ВСТАНОВИВ:
19.04.2022 до Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 , на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого, в ході проведення обшуку від 09.12.2021, майна в кримінальному провадженні №0001101 від 29.10.2021.

В обґрунтування доводів та вимог скарги зазначено, що на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03.12.2021 за адресою: АДРЕСА_1 , 09.12.2021 проведено обшук.

За наслідками даної слідчої дії було вилучено:

- 13 500 дол. США: купюрами 50 дол. США у кількості 2 шт. на суму 100 дол. США, купюрами 100 дол. США у кількості 134 шт. на суму 13 400 дол. США;

- 338 400 грн.: купюрами 1000 грн. у кількості 89 шт. на суму 89 000 грн., купюрами 500 грн. у кількості 492 шт. на суму 246 000 грн., купюрами 200 грн. у кількості 16 шт. на суму 3200 грн., купюрами 100 грн. у кількості 1 шт., купюрами 20 грн. у кількості 5 шт. на суму 100 грн.

23.12.2021 клопотання прокурора про арешт тимчасово вилученого майна слідчим суддею Голосіївського районного суду м. Києва - задоволено частково та на вказані кошти не накладено арешт.

Власник майна у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд скарги у його відсутність, вимоги викладені в скарзі підтримав у повному обсязі.

У судове засідання прокурор не з`явився, про дату, час та місце проведення розгляду повідомлений належним чином, заяви, клопотання або письмові заперечення не були подані суду.

Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить наступного висновку.

Прокурор, слідчий суддя, суд, як і інші органи державної влади та їх посадові особи відповідно до частини другої статті 19 Конституції України зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Однією з загальних засад кримінального провадження згідно з п. 2 ч. 1 ст. 7, ч. 1 ст. 9 КПК України є законність, що передбачає обов`язок, суду, слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, інших службових осіб органів державної влади неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

За своїм змістом подана скарга направлена на повернення тимчасово вилученого майна, через призму оскарження бездіяльності прокурора/слідчого.

Згідно з ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржено неповернення тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк,- заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Судовим розглядом встановлено, що Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Києві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001101 від 29.10.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 362, ч. 4 ст. 354, ч. 1 ст. 358 КК України.

На підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03.12.2021 за адресою: АДРЕСА_1 , 09.12.2021 проведено обшук.

Відповідно до матеріалів судового провадження, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23.12.2021 відмовлено у задоволенні клопотання про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0001101, в частині грошових коштів, які вилучені за адресою: АДРЕСА_1 .

Відтак, вилучене майно є тимчасово вилученим, а тому має застосовуватися порядок, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 169 КПК України.

Так, відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України, ч.5 ст.21 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», завданням слідчого судді є здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Способи такого контролю обмежені визначеною кримінальним процесуальним законом процедурою.

Майнові права захищаються в Україні, як Конституцією, так і іншими нормативно-правовими актами, зокрема частиною 1 і 5 статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Дана стаття Конституції України визначає, що конфіскація майна може бути заснована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

Разом з цим, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Слідчий суддя при вирішенні даної скарги, враховує, приписи статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Така позиція також узгоджується із частиною 5 статті 9 КПК України, відповідно до якої кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.

Слідчий, прокурор після отримання судового рішення про відмову в задоволенні або про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.

Оскільки арешт на вказані кошти не накладався, слідчий суддя приходить висновку про відсутність в матеріалах судового провадження за скаргою даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння ОСОБА_3 належним їй майном.

Керуючись ст. ст. 100, 169-170, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 , на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого, в ході проведення обшуку від 09.12.2021, майна в кримінальному провадженні №0001101 від 29.10.2021 задовольнити.

Зобов`язати уповноважених посадових осіб у кримінальному провадженні № 0001101 від 29.10.2021, повернути ОСОБА_3 тимчасово вилучене майно, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме грошові кошти:

- 13 500 дол. США: купюрами 50 дол. США у кількості 2 шт. на суму 100 дол. США, купюрами 100 дол. США у кількості 134 шт. на суму 13 400 дол. США;

- 338 400 грн.: купюрами 1000 грн. у кількості 89 шт. на суму 89 000 грн., купюрами 500 грн. у кількості 492 шт. на суму 246 000 грн., купюрами 200 грн. у кількості 16 шт. на суму 3200 грн., купюрами 100 грн. у кількості 1 шт., купюрами 20 грн. у кількості 5 шт. на суму 100 грн.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1