КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №644/8333/21
Провадження № 1-в/552/618/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.09.2022 Київський районний суд м. Полтави у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника засудженого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтава в режимі відеоконференції провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Харківського районного суду Харківської області від 03.10.2017 за ч. 3 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України до 4 років позбавлення волі,
про звільнення від подальшого покарання за хворобою на підставі ст. 84 КК України,-
в с т а н о в и в:
02.09.2021 адвокат ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_4 звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з клопотанням про звільнення від подальшого покарання за хворобою на підставі ст. 84 КК України.
Згідно розпорядження Голови Верховного суду №7/0/9-22 від 14.03.2022 на підставі ст.147 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» територіальну підсудність судових справ Орджонікідзевського районного суду м. Харкова та Ленінського районного суду м. Харкова змінено за Київським районним судом м. Полтави.
23.08.2022 до Київського районного суду м. Полтави передано на розгляд вказане клопотання.
В клопотанні посилається на те, що вироком Харківського районного суду Харківської області від 03.10.2017 ОСОБА_4 визнано винним та засуджено за ч. 3 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України до 4 років позбавлення волі. Засуджений відбуває покарання у ДУ «Харківська виправна колонія (№43)». ОСОБА_4 встановлено діагноз цироз печінки, який віднесено до переліку захворювань, які є підставою для звільнення засудженого від подальшого відбування покарання. Просив, зобов`язати лікарсько-консультативну комісію провести огляд ОСОБА_4 щодо наявності у нього захворювання, які є підставою для звільнення від подальшого відбування покарання, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання за хворобою відповідно до ст. 84 КК України.
Засуджений ОСОБА_4 надав до суду заяву в які просив суд розглядати клопотання без його присутності та без відеоконференції.
Адвокат ОСОБА_5 підтримала клопотання, просив задовольнити з підстав викладених у ньому.
Прокурор просив відмовити в задоволенні клопотання, вважаючи клопотання необґрунтованим та безпідставним, оскільки ОСОБА_4 не є особою з інвалідністю та його діагноз не підпадає під Перелік захворювань, які є підставою звільнення від подальшого відбування покарання.
Представник ДУ «Харківська виправна колонія (№43)» в судове засідання не з`явився, надав до суду довідку медичної частини № 43 філії ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» у Харківській та Луганській областях щодо засудженого ОСОБА_4 .
Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши думку учасників судового процесу, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 2 ст. 84 КК України особа, яка після вчинення кримінального правопорушення або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу» вирішуючи питання про звільнення від дальшого відбуття покарання осіб, які захворіли на тяжку хворобу, крім осіб, які захворіли на хронічну душевну хворобу, суд має виходити не тільки з висновку лікарської комісії, а й враховувати тяжкість вчиненого злочину, поведінку засудженого під час відбуття покарання, ставлення до праці, ступінь його виправлення, чи не ухилявся він від призначеного лікування, а також інші обставини.
Судом встановлено, що вироком Харківського районного суду Харківської області від 03.10.2017 ОСОБА_4 визнано винним та засуджено за ч. 3 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України до 4 років позбавлення волі. Засуджений відбуває покарання у ДУ «Харківська виправна колонія (№43)» з 21.05.2021.
Відповідно до довідки медичної частини № 43 філії ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» у Харківській та Луганській областях від 21.09.2022 щодо засудженого ОСОБА_4 установлено, що засуджений знаходиться на диспансерному обліку згідно своїх захворювань. На теперішній час стан здоров`я ОСОБА_4 задовільний, засуджений не є особою з інвалідністю та його діагноз не підпадає під Перелік захворювань, які є підставою для звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затверджений спільним наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України від 15.08.2014 № 1348/5/572 «Про затвердження Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі».
Отже, встановлені у ОСОБА_4 захворювання не входять до переліку хвороб, які є підставою для прийняття рішення щодо звільнення засудженого від подальшого відбування покарання, визначеного Додатком 13 Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України,
Міністерства охорони здоров`я України 15.08.2014 № 1348/5/572. За таких обставин, суд не вбачає підстав для зобов`язання проведення лікарсько-консультативною комісією огляду ОСОБА_4 щодо наявності у нього захворювань, які можуть слугувати підставою для звільнення його від подальшого відбування покарання.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для звільнення засудженого від подальшого відбування ним покарання на підставі ст.84 КК України, у зв`язку із чим у задоволенні клопотання захисника слід відмовити.
Керуючись вимогами ст. 84 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,
у х в а л и в :
У задоволенні клопотанням адвоката ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про звільнення від подальшого покарання за хворобою на підставі ст. 84 КК України - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду впродовж 7 днів з моменту її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Київський районний суд м. Полтави.

Суддя ОСОБА_1