Справа № 173/1002/22
Провадження № 1-кп/209/189/22
У Х В А Л А
04 жовтня 2022 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
за участі: - секретаря ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого (адвоката) - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження внесені до ЄРДР 05 червня 2022 року за № 0000153 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Певск Чаунського району Магаданської області російської федерації, українця, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, утриманців не маючого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 08.04.2005 року Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ст. 140 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.7 5 КК України від відбуття покарання звільнений з випробуванням, терміном 1 рік;

- 21.12.2006 року П`ятихатським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 289, ст. 140 КК України до 3 років позбавлення волі з випробувальним терміном 2 роки. По постанові П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 15.11.2007 відмінено випробувальний термін та направлено до виправної колонії, терміном на 3 роки;

- 19.06.2013 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст.152, ст. 140 КК України до 10 років позбавлення волі. Вирок вступив в закону силу 29.05.2014. Перегляд вироку: 09.02.2016 Ухвала Придніпровського районного суду м. Черкаси ч. 5 ст. 72 КК України зараховано з 07.05.2011 по 29.05.2014. Звільнено: 26.11.2010 по відбуттю строку покарання;

- 07.10.2019 року Вільногірським міським судом Дніпропетровської області, за ч.1 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначеним вироком Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинськ Дніпропетровської області від 16.07.2019 року та остаточно до відбуття призначити 3 роки позбавлення волі. Перегляд вироку 20.11.2020 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області, на підставі ч. 4 ст.70 КК України залишити без змін. Звільнено 08.04.2022 року по відбуттю строку покарання,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області знаходиться вищевказане кримінальне провадження.

Відносно обвинуваченого був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого у вигляді тримання під вартою, оскільки продовжують існувати ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України.

В обгрунтування клопотання посилався, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого корисливого кримінального правопорушення, вчиненого у стані алкогольного сп`яніння, в умовах воєнного стану проти особи похилого віку, раніше неодноразово судимий за скоєння різних ступенів тяжкості злочинів, відбував покарання в місцях позбавлення волі, що свідчить про те, що ОСОБА_5 знаходячись на свободі, може скоювати інші злочини, може впливати на потерпілого та свідків та інших учасників кримінального процесу, має непогашені судимості, ніде не працює, утриманців не має, за місцем своєї офіційної реєстрації не проживає, що свідчить про відсутність у останнього міцних соціальних зв`язків, тому він знаходячись на свободі може переховуватись від слідства та суду.

Обвинувачений ОСОБА_5 вирішення вказаного питання залишив на разсуд суду.
Захисник ОСОБА_4 , підтримав свого підзахисного.
Відповідно до ч.1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого корисливого злочину проти власності, вчиненого в умовах воєнного стану, за скоєння якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна, раніше неодноразово судимий та має непогашені судимості, не одружений, утриманців не має, не має сталих соціальних зв`язків, не працює, може змінити своє місце проживання та/або залишити межі міста, з метою ухилення від слідства та суду, впливати на потерпілого та свідків в даному кримінальному провадженні, перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні іншим чином, може скоювати інші злочини, тож тримання ОСОБА_5 під вартою є виправданим, а підстави для обрання менш обтяжливого запобіжного заходу відсутні.

На думку суду, застосування інших більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків та запобігання зазначеним вище ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

При цьому, вони обумовлені у світлі, як вказаних відомостей, так і факторів пов`язаних з характером вказаної особи, їх моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій він піддається до кримінальної відповідальності, з огляду на що суд вважає, що, у даному конкретному випадку, обставини визначені ст. 177 КПК України щодо ризиків є обґрунтованими.
Продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.
З урахуванням викладеного, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання передбаченим ст. 177 КПК України, зазначеним вище ризикам, суд вважає за необхідне продовжити ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177 та 178 КПК України, оскільки кримінальне правопорушення вчинено із застосуванням насильства суд вважає за потрібне розмір застави не визначати.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 178, 183, 331, 369-372 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Продовжити відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 59 днів, тобто до 18.00 години 01 грудня 2022 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурорів - процесуальних керівників у цьому кримінальному проваджені.

Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1