Справа № 333/3245/22
Провадження № 1-в/333/174/22
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 серпня 2022 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника лікарні ОСОБА_4 ,
лікаря-психіатра ОСОБА_5 ,
особи, щодо якої вирішується питання ОСОБА_6 ,
захисника-адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Запоріжжя, в режимі відеоконференцзв`язку, заяву директора Комунального некомерційного підприємства
«Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради ОСОБА_8 про припинення примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , -
Директор КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР ОСОБА_8 звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із заявою про припинення примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Свої вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_6 неодноразово був оглянутий лікарем-психіатром КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР. Діагноз: шизофренія параноїдна форма, безперервний тип перебігу.
У січні 2020 року притягувався до кримінальної відповідальності за ст. 309 ч. 3 КК України, проходив амбулаторну судово-психіатричну експертизу при КУ «ОКПЛ» ЗОЗ, згідно висновку № 251, потребує проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи для уточнення діагнозу, винесення остаточного експертного рішення.
Згідно з ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 24 липня 2020 року, перебував на обстеженні та лікуванні з 28.07.2020 року по 28.09.2020 року.
Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 339 від 25 серпня 2020 року виявляв та виявляє ознаки психічного розладу у вигляді параноїдної шизофренії, безперервний тип перебігу, параноїдний синдром. Отже, він не міг усвідомлювати характер та соціальну небезпеку своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом в теперішній час він також не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Потребує застосування примусових мір медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним спостереженням.
Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 02 вересня 2020 року було призначено примусову госпіталізацію до КНП «Обласний клінічний заклад з. надання психіатричної допомоги» ЗОР. Виписаний з покращенням стану.
Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 14 грудня 2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу, що виключає небезпечну поведінку.
Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 26 серпня 2021 року застосовані примусові заходи медичного характеру у формі примусового лікування у психіатричну лікарню із звичайним наглядом.
З 14.12.2020 року по 11.04.2022 року перебував на примусовому стаціонарному лікуванні в КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР.
17 лютого 2022 року був оглянутий комісією лікарів-психіатрів яка дійшла висновку, що ОСОБА_6 подальшого застосування примусових заходів медичного характеру у формі госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом не потребує.
Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11 квітня 2022 року змінені примусові заходи медичного характеру у формі госпіталізації до психіатричної лікарні із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.
За час надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку регулярно відвідував лікаря-психіатра, приймає підтримуючу терапію. На момент огляду у свідомості. Всебічно орієнтований. Доступний контакту. Зовні впорядкований. Обманів сприйняття, оформлених маячних ідей не виявляє. Скарг активно не пред`являє. Критика до скоєного правопорушення достатня. Має чітку настанову на прийом підтримуючої терапії та регулярне відвідування лікаря-психіатра у добровільному порядку.
Звертаючи увагу на стабільний психічний стан пацієнта комісія лікарів - психіатрів приходить до висновку, що ОСОБА_6 не потребує продовження примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.
У судовому засіданні представник психіатричного закладу доводи заяви підтримав з підстав, викладених в ній, та просив суд задовольнити заяву.
Лікар психіатр пояснив, що психічний стан ОСОБА_6 поліпшився, є стабільним, він самостійно приймає підтримуючу терапію, через що підстави для подальшого надання амбулаторної психіатричної допомоги відсутні.
Особа, стосовно якої вирішується питання про припинення примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 заяву підтримав.
Захисник адвокат ОСОБА_7 , що представляє інтереси ОСОБА_6 , та прокурор ОСОБА_3 проти задоволення заяви не заперечували.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.
Право людини на медичну допомогу закріплено у ст. ст. 3, 49 Конституції України. Водночас Законом України «Про психіатричну допомогу» передбачено можливість застосування медичної допомоги без усвідомлення згоди особи.
Статтею 93 КК України передбачено, що примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб: 1) які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння; 2) які вчинили у стані обмеженої осудності кримінальні правопорушення; 3) які вчинили кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіли на психічну хворобу до постановлення вироку або під час відбування покарання.
Судом встановлено, що ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11 квітня 2022 року змінені ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру у формі госпіталізації до психіатричної лікарні із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.
Згідно зі ч. 1 ст. 95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 514 КПК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування. Розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника медичного закладу (лікаря-психіатра), де тримається дана особа, у передбаченому статтею 95 Кримінального кодексу України та статтею 512 цього Кодексу порядку. До письмової заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про психіатричну допомогу» особа, якій надається амбулаторна психіатрична допомога в примусовому порядку, повинна оглядатися лікарем-психіатром не рідше одного разу на місяць, а комісією лікарів-психіатрів - не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про продовження чи припинення надання їй такої допомоги. Надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку припиняється за рішенням комісії лікарів-психіатрів у разі видужання особи або такої зміни стану її психічного здоров`я, що не потребує надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, або за рішенням суду про відмову в продовженні надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, або за рішенням суду про задоволення заяви фізичної особи чи її законного представника про припинення надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
17 лютого 2022 року був оглянутий комісією лікарів-психіатрів яка дійшла висновку, що ОСОБА_6 подальшого застосування примусових заходів медичного характеру у формі госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом не потребує.
З огляду на вищевикладене, оскільки стан здоров`я ОСОБА_6 покращився, за висновком лікарів психіатрів він не потребує продовження примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку, оскільки підставою для застосування примусових заходів медичного хакеру було вчинення ОСОБА_6 суспільно небезпечного діяння на момент вчинення якого ОСОБА_6 перебував у стані неосудності, то суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви та припинення примусових заходів медичного характеру відносно нього.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 512, 514 КПК України, ст. 95 КК України, ст.ст.17, 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Заяву директора Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради ОСОБА_8 про припинення примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , - задовольнити.
Припинити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , застосування примусових заходів медичного характеру у формі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.
На ухвалу суду протягом семи діб з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м.Запоріжжя.
Повний текст ухвали суду складено та оголошено 19 серпня 2022 року о 12 годині 00 хвилин.
Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1