Дата документу 26.05.2022
Справа № 334/1093/22
Провадження № 1-кс/334/448/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2022 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР під № 0000318 від 10.02.2022, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 190 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя звернувся старший слідчий СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 , із клопотанням про арешт майна.
Клопотання обґрунтовано тим, 10.02.2022 до Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області надійшла заява від ОСОБА_4 , про те, що невстановлені особи, за попередньою змовою, підробили заяву про зняття іпотеки та заборони відчуження житлового будинку та земельної ділянки по АДРЕСА_1 , що є офіційним документом.

В ході досудового розслідування було допитано в якості свідка ОСОБА_4 , який вказав, що 09 серпня 2018 року між свідком у якості Позикодавця та ОСОБА_5 у якості Позичальника був укладений Договір позики, за яким свідок передав ОСОБА_5 кошти у сумі 2 160 000 грн. строком до 19 серпня 2019 року. З метою забезпечення виконання ОСОБА_5 зобов`язань за Договором позики, у той же день був укладений Договір іпотеки від 09.08.2018, на підставі якого ОСОБА_5 передав ОСОБА_4 нерухоме майно: - житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку кадастровий номер :05:001:0831, на якій розташований даний житловий будинок. Договір іпотеки від 09.08.2018 був посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_6 09.08.2019. При укладенні Договору іпотеки приватний нотаріус ОСОБА_6 також наклав заборону на відчуження житлового будинку та земельної ділянки по АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_5 до виконання, припинення або розірвання договору. Звернулись саме до приватного нотаріуса ОСОБА_6 для посвідчення Договору іпотеки, оскільки на цьому наполягав ОСОБА_5 .
Після спливу строку позики ОСОБА_5 кошти свідку не повернув, у зв`язку із чим свідок звернувся до приватного нотаріуса ОСОБА_6 із проханням відправити йому заяву про необхідність повернення коштів. У заяві було вказано, що у випадку неповернення коштів ОСОБА_4 буде змушений звернути стягнення на предмет іпотеки. Дану заяву приватний нотаріус ОСОБА_6 посвідчив 04.10.2019. У жовтні 2020 року ОСОБА_4 знову звернувся до приватного нотаріуса ОСОБА_6 із проханням відправити ОСОБА_5 заяву про необхідність повернення усієї суми позики. Під час відвідування ОСОБА_6 свідку здалось, що він був дещо занепокоєний та знервований, коли ОСОБА_4 повідомив його про мету свого візиту. ОСОБА_6 сказав, що йому потрібен час щоб знайти та підготувати документи, після чого він зателефонує свідку. Одразу після відвідування нотаріуса ОСОБА_6 зі свідком зв`язався ОСОБА_5 та повідомив про готовність повертати гроші. Але кошти ОСОБА_5 не повертав, спілкування зі свідком уникав.
У лютому 2022 року ОСОБА_4 прийняв рішення знову порушити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки житловий будинок та земельну ділянку по АДРЕСА_1 , оскільки кошти ОСОБА_5 свідку не повернув. ОСОБА_4 зателефонував до контори приватного нотаріуса ОСОБА_6 , слухавку взяв чоловік та повідомив, що нотаріус припинив свою нотаріальну діяльність та свідку потрібно звернутись до нотаріального архіву чи до іншого нотаріуса. Коли ОСОБА_4 шукав у мережі Інтернет контакти приватного нотаріуса ОСОБА_6 , ОСОБА_4 виявив інформацію про те, що стосовно нього є вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя за посвідчення підроблених документів, за якими жінку незаконно позбавили права власності на квартиру.
ОСОБА_4 звернувся до іншого нотаріуса та надав документи для підготовки Договору про звернення стягнення на житловий будинок та земельну ділянку по АДРЕСА_1 . Проте нотаріус повідомив про те, що житловий будинок та земельна ділянка по АДРЕСА_1 ще у 2020 році були продані на користь ОСОБА_7 . ОСОБА_4 звернувся до адвоката із проханням зробити запит до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з якого з`ясувалось, що дійсно власником житлового будинку та земельної ділянки по АДРЕСА_1 є ОСОБА_7 на підставі договорів купівлі-продажу від 16.03.2020, посвідчених приватним нотаріусом ОСОБА_8 .
Також свідок з`ясував, що іпотеку та заборону було припинено на підставі начебто заяви свідка від 08.02.2020 № 53, посвідченої приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_9 . Проте, останній таку заяву не писав, м. Львів на той час не відвідував, межі м. Запоріжжя не залишав.
Слідчим на підставі судового рішення від 07 квітня 2022 року ( справа № 334/1093/22, провадження № 1-кс/334/348/22) 14 квітня 2022 року, було проведено тимчасовий доступ до речей і документів, а саме: оригіналів нотаріальної справи (з усіма додатками) щодо проведення державної реєстрації об`єкта нерухомого майна реєстраційний номер 101, земельна ділянка ( розміром 0,0562 га), кадастровий номер :05:001:0831, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а також об`єктанерухомого майна реєстраційний номер 101 ( житловий будинок загальною площею 74.55 кв.м., житловою площею 45.55 кв.м), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оригіналу заяви ( серія та номер 53 виданий 08.02.2019), які знаходились у володінні приватного нотаріусаСиротяк Михайла Романовича, робоче місце якого розташовано за адресою: АДРЕСА_2 .
Під час проведення тимчасового доступу до вказаних документів, було встановлено, що таких нотаріальних справ у приватного нотаріуса немає. Жодних нотаріальних дій за вказаними об`єктами нерухомості не проводив. Від 08.02.2020 під № 59 журналу нотаріальних дій, засвідчена заява від гр. ОСОБА_10 , щодо перебування останнього у шлюбі.
За договором позики, був укладений Договір іпотеки від 09.08.2018, на підставі якого ОСОБА_5 передав ОСОБА_4 нерухоме майно: - житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку кадастровий номер :05:001:0831, на якій розташований даний житловий будинок. Договір іпотеки від 09.08.2018 був посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_6 09.08.2019. При укладенні Договору іпотеки приватний нотаріус ОСОБА_6 також наклав заборону на відчуження житлового будинку та земельної ділянки по АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_5 до виконання, припинення або розірвання договору.
Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, встановлено, що новим власником від 16.03.2020 року стала гр. ОСОБА_7 , на підставі договору купівлі продажу житлового будинку та земельної ділянки ( серія номер: 308, 309 від 16.03.2020 року).
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Розгляд клопотання, щодо накладення арешту на вказане нерухоме майно має першочергове значення і зволікання у його розгляді може створити реальну загрозу зміни або знищення слідів кримінального правопорушення, а також унеможливлює добування інших доказів.
Дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими обґрунтовуються доводи клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Слідчий, прокурор повиннівжитинеобхіднихзаходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладеноарешт у кримінальномупровадженні
Згідно ч.1 ст.131 КПК Українизагальною для всіхзаходівзабезпеченнякримінальногопровадження метою є досягненнядієвості такого провадження. А для арешту майна відповідно до ч.ч.28 ст.170 КПК України за мету встановленозабезпечення: збереженняречовихдоказів. У цьомувипадкуарештнакладається на майно будь-якоїфізичноїабоюридичної особи за наявностідостатніхпідставвважати, щовоновідповідаєкритеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу; спеціальноїконфіскації. Арештнакладається на майнопідозрюваного, обвинуваченого, засудженогоаботретьої особи за наявностідостатніхпідставвважати, щовонопідлягатимеспеціальнійконфіскації у випадках, передбачених КК України. Згіднозі ст.96-2 цього Кодексу спеціальнаконфіскаціязастосовується у разі, якщогроші, цінності та іншемайно: 1) одержанівнаслідоквчиненнязлочину та/або є доходами від такого майна;2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчиненнязлочину, фінансування та/абоматеріальногозабезпеченнязлочинуабовинагороди за йоговчинення; 3) були предметом злочину, крім тих, щоповертаютьсявласнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, переходять у власністьдержави; 4) булипідшукані, виготовлені, пристосованіабовикористані як засобичизнаряддявчиненнязлочину, крім тих, щоповертаютьсявласнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їхнезаконневикористання. Тут головною ознакою майна, щопідлягаєарешту, є не належністьйогопевнійособі, а безпосереднійзв`язок з вчиненнямзлочину.
Згідно ч.3 ст.170 КПК України - арешт майна може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Згідно ч. 4 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Відповідно до вимоги ч.2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3)документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання
Таким чином, з метою забезпечення збереження речових доказів, а також спеціальної конфіскації, виникла необхідність накладення арешту на житловий будинок загальною площею 74.55 кв.м., житловою площею 45.55 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі продажу ( серія та номер: 308 від 16.03.2020), виданого приватним нотаріусом ОСОБА_8 , та 1 частина приватної власності на земельну ділянку ( розміром 0,0562 га), кадастровий номер :05:001:0831, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі продажу ( серія та номер: 309 від 16.03.2020), виданого приватним нотаріусом ОСОБА_8 тобто майно на яке з вищезазначених підстав може бути може бути накладено арешт як на нерухоме так і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову, оскільки арешт майна необхідний для проведення низки слідчих дій, є необхідність в арешті вказаного майна. Не застосування цього заходу зумовить труднощі в частині встановленню істини по кримінальному провадженню, внаслідок того, що таке майно може бути приховане, відчужене чи пошкоджене, що відповідає критеріям зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України, необхідно накласти арешт на вищезазначене майно.
Слідчий суддя при постановленні ухвали про накладення арешту на майно, враховує підстави та обставини, передбачені ст.ст. 167-173 КПК України.
Керуючись ст. ст. 32, 110, 131, 132, 176-178, 183,193-194, 196, 369-372, 395 КПК України,-

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.
Накласти арешт на житловий будинок загальною площею 74.55 кв.м., житловою площею 45.55 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; на земельну ділянку ( розміром 0,0562 га), кадастровий номер :05:001:0831, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення
Суддя: ОСОБА_1 .