САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/1305/21
Провадження №1-кп/726/30/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2022 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

особа, щодо якої застосовуються

заходи медичного характеру ОСОБА_4 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

представника потерпілого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0002041 від 03.08.2021 року щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, без постійного місця проживання, українця, громадянина України, із середньою-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого, останній раз 19.09.2014 року Смілянським міським районним судом Черкаської області за ч.3 ст. 185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі з невідбутим терміном покарання 11 місяців 10 днів, - який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ :
01.08.2021, приблизно о 16:15, ОСОБА_4 , реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та метою особистого збагачення, розуміючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання їх негативних наслідків, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , умисно, таємно, повторно, шляхом розбиття скла у вікні, проник до приміщення храму Святого апостола і євангеліста Івана Богослава, звідки викрав грошові кошти в сумі 75 гривень та 50 польських злотих, що на момент вчинення кримінального правопорушення, згідно курсу валют Національного банку України, становило 348 гривень 67 копійок, які містились у дерев`яній скринці для пожертв.

В подальшому, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд, чим своїми умисними діями заподіяв релігійній організації «Релігійної громади парафії на честь святого апостола Іонна Богослова Чернівецько-буковинської єпархії української православної церкви міста Чернівці, вулиця Коломийська, 23 в Чернівецької області» матеріальної шкоди на загальну суму 423 гривень 67 копійок.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у приміщення.

Разом із тим, відповідно до висновку судово - психіатричного експерта № 489 від 05.08.2021 року ОСОБА_4 , на даний час виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у формі шизофренії параноїдної, прогредієнтного перебігу зі змішаним типом дефекту та соціальною дезадаптацією. За своїм психічним станом на даний час він не може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

На період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, ОСОБА_4 теж виявляв ознаки хронічного психічного захворювання у формі шизофренії параноїдної, прогредієнтного перебігу зі змішаним типом дефекту та соціальною дезадаптацією. Наявні виражені зміни психіки позбавляли ОСОБА_4 можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними.

За своїм психічним станом ОСОБА_4 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового лікування в психіатричній лікарні зі звичайним наглядом.

Прокурор, захисник адвокат ОСОБА_7 , законний представник ОСОБА_6 та представник потерпілого у судовому засіданні підтримали клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

ОСОБА_4 пояснив суду, що дійсно 01.08.2021 проник до приміщення храму звідки викрав грошові кошти. Підтвердив дійсність обставин вчиненого кримінального правопорушення. Вибачився та запевнив про недопустимість вчинення аналогічних дій у майбутньому.

Представник потерпілого ОСОБА_8 , який являється священослужителем та настоятелем релігійної організації, повідомив у судовому засіданні, що 01.08.2021 до 16:00 перебував у храмі, після чого зачинивши його відправився по своїм справам. На наступний день, приблизно о 18:15, йому зателефонувала ОСОБА_9 та повідомила, що відчинивши церкву та зайшовши до неї, вона побачила уламки розбитого скла та камінь на підлозі, на що він повідомив їй нічого не чіпати та викликати поліцію. Приїхавши на місце події побачив, що одне вікно було розбите та під ним стояв стілець. Надалі з працівниками поліції зайшовши до приміщення виявив відсутність грошових коштів у скринці для пожертв.

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснила, що того дня десь після обіду, прийшла до церкви, щоб прибрати. Натомість побачила розбите скло. Потім подзвонила до батюшки, щоб повідомити про виявлене та в подальшому викликала поліцію.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, виходячи із положень ст.ст. 93, 94 КК України, ст.ст. 512, 513 КПК України, роз`яснень пленуму Верховного Суду України, що викладені у постанові № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», Закону України «Про психіатричну допомогу» та вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно ст.19 Закону України «Про психіатричну допомогу», примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним, Кримінально-процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами.

У відповідності до положень ч.2 ст.19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого даним кодексом, перебувала у стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно з п.1 ч.1 ст.503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності, а враховуючи фактичні дані, зафіксовані у висновку судово-психіатричного експерта, є достатні підстави так вважати.

Примусові заходи медичного характеру застосовуються лише до осіб, які є суспільно небезпечними, що передбачено ч.4 ст.503 КПК України.

Статтею 513 КПК України імперативно передбачено, що під час постановлення ухвали щодо застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує, чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення, чи вчинено суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення, чи вчинено це діяння певною особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення в стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які саме.

Обставини вчинення ОСОБА_4 суспільно - небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 Кримінального кодексу України, знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході судового розгляду справи на підставі досліджених судом доказів:

- витягу з ЄРДР про кримінальне провадження №0002041 від 03.08.2021 за кваліфікацією ч. 3 ст. 185 КК України (а.м.к.п.1-2);

- протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 02.08.2021 року, де зазначено, що ОСОБА_8 звернувся до органів поліції із заявою про те, що у періодчасу з 17:00 01.08.2021 по 16:00 02.08.2021, невідома особа, шляхом розбиття вікна проникла до приміщення храму, що за адресою: АДРЕСА_1 , звідки зі скриньки з пожертвами, викрала грошові кошти (а.м.к.п. 6);

- рапорту працівника поліції ОСОБА_11 від 02.08.2021 щодо отриманої заяви (а.м.к.п.7);

- даними довідки щодо виїзду СОГ на місце події, за результатами обходу території та встановлення очевидців чи камер відеоспостереження (а.м.к.п.8);

- протоколу огляду місця події від 02.08.2021 року, згідно якого в ході огляду місця події, було виявлено з лівого боку від входу на стіні розбите металопластикове вікно, під вікном осип скла, підставлений дерев`яний стілець. В середині церкви в загальному обстановка не порушена. З середини розбитого вікна виявлено осип скла та підвіконні та вилучено сліди тканини, також оглянуто скриньку пожертв. В ході огляду додатково виявлено та вилучено сліди взуття та два відрізка листа ДСП (а.м.к.п.9-11,12-32);

- актом застосування службового собаки від 02.08.2021 (а.с.к.п.33);

- протоколом добровільної видачі та огляду від 03.08.2021, згідно якого ОСОБА_4 добровільно видав речі, в які був одягнутий 01.08.2021, під час вчинення крадіжки та купюри номіналом 20 гривень, 2 гривні та 1 гривню, які як пояснив він викрав із церкви (а.м.к.п. 57);

- протоколом огляду предметів від 04.08.2021 року (а.м.к.п. 60-63);

- даними відео-файлів з камер відео нагляду (а.м.к.п.91-92, 94);

- протоколом огляду та перегляду відеозапису (а.м.к.п.95104);

- протоколом проведення слідчого експерименту 05 серпня 2021 року (а.м.к.п.118-126);

- висновку експерта № 489 від 05.08.2021 згідно якого ОСОБА_4 на даний час виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у формі шизофренії параноїдної, прогредієнтного перебігу зі змішаним типом дефекту та соціальною дезадаптацією. За своїм психічним станом на даний час не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. На період часу до якого відноситься інкриміноване йому діяння, ОСОБА_4 теж виявляв ознаки хронічного психічного захворювання у формі шизофренії параноїдної, прогредієнтного перебігу зі змішаним типом дефекту та соціальною дезадаптацією. Наявні зміни психіки позбавляли ОСОБА_4 можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом, останній на даний час потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового лікування в психіатричній лікарні зі звичайним наглядом (а.м.к.п.128-129).

Враховуючи наведене, суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до переконання про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, яке вірно кваліфіковано за ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України, тобто викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у приміщення.

У відповідності до абзаців 1,2 пункту 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» №7 від 03 червня 2005 року визначаючи відповідно до частин 3-5 статті 94 КК України тип психіатричного закладу, до якого слід госпіталізувати неосудного, необхідно виходити як з його психічного стану, так і з характеру вчиненого ним суспільно небезпечного діяння.

Для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб (частина 1 статті 94 КК України суд має спочатку з`ясувати думку експертів - психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру ( тип психіатричного закладу, який його здійснюватиме).

У відповідності до вимог ст. 94 КК України суд враховує при призначенні певного виду примусових заходів медичного характеру: 1) характер і тяжкість захворювання; 2) тяжкість вчиненого діяння; 3) ступінь небезпечності психічно хворого для себе та інших осіб.

Суд враховує, що ОСОБА_4 в період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, виявляв ознаки хронічного психічного захворювання у формі шизофренії параноїдної, прогредієнтного перебігу зі змішаним типом дефекту та соціальною дезадаптацією. Наявні зміни психіки позбавляли ОСОБА_4 можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Таким чином, у судовому засіданні встановлена неосудність ОСОБА_4 на момент вчинення ним суспільно-небезпечного діяння, так як він не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними в період вчинення такого діяння. В даний час ОСОБА_4 також виявляє ознаки хронічного психічного захворювання.

З огляду на викладене, враховуючи конкретні обставини вчинення суспільно-небезпечного діяння, дані про характер і тяжкість наявного у ОСОБА_4 психічного захворювання, ступеня небезпечності психічно хворого для себе та інших осіб, а також тяжкості вчинення суспільно-небезпечного діяння, дані, що містяться у висновку судово-психіатричної експертизи № 489 від 05.08.2021 року, суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та наявність правових підстав для застосування до ОСОБА_4 зазначеного виду примусового заходу медичного характеру, у зв`язку з наявним у нього психічним захворюванням.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 19, 93, 94 Кримінального Кодексу України, постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», Законом України «Про психіатричну допомогу», ст.ст. 1-29, 100, 369-372, 376, 512, 513 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :
Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0002041 від 03.08.2021 року щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у виді примусового лікування в психіатричній лікарні зі звичайним типом наглядом.

Речові докази:

-сліди рукавиць на 4 відрізках ПЛС з уламків скла на внутрішній частині підвіконня, які упаковані до полімерного сейф-пакету №INZ 2049082, сліди взуття у кількості 2 штуки, вирізані з частини ДСП, які розташовувалися біля навісу з дровами, упаковані до паперового конверту НПУ знищити;

- одяг, який належить ОСОБА_4 , який запакований у поліетиленовий пакет білого кольору повернути за належністю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- оптичні носії, які визнані речовим доказом, згідно постанови про визнання речовим доказом та прилучення до матеріалів кримінального провадження від 04 серпня 2021 року залишити при матеріалах кримінального провадження.

Копію ухвали вручити сторонам кримінального судового провадження для відому та прокурору Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 , для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Садгірський районний суд м. Чернівці шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Головуючий суддяОСОБА_1