Справа № 447/3646/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1135/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2022 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Першотравневе Баранівського району Житомирської області,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
захисника адвоката ОСОБА_8 ,

за апеляційною скаргою прокурора Стрийської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_9 на ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 19 листопада 2021 року

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 19 листопада 2021 року задоволено клопотання захисника ОСОБА_10 прозвільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку ОСОБА_5 , засудженого вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18.04.2011 за ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 122 КК України до покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі. Звільнено ОСОБА_5 від покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі, призначеного вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18.04.2011 за ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 122 КК України, у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку. Звільнено ОСОБА_5 з під варти в залі суду.

На ухвалу суду прокурор ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_10 щодо закінчення строків давності виконання вироку.
В апеляційній скарзі прокурор звертає увагу на те, що звільняючи ОСОБА_5 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності обвинувального вироку, суд не врахував, що у матеріалах особової справи наявна довідка, видана Святошинським управлінням поліції ГУ НП у м. Києві про те, що засуджений ОСОБА_5 у період з 21.07.2011 по 17.08.2021 перебував у розшуку.
Проте у судовому засідання захисник надав довідку цього ж управління, що засудження перебував у розшуку з 24.11.2020 по 17.09.2021.
Апелянт зазначає, що судом безпідставно відмовлено прокурору у задоволенні клопотання про оголошення перерви для з`ясування вищевказаних суперечностей.
Захисник ОСОБА_10 подав заперечення на апеляційну скаргу прокурора. Стверджує, що закінчення строків давності виконання обвинувального вироку щодо ОСОБА_5 мало місце виключно через халатність та недбалість працівників відповідних органів, на яких покладено контроль за виконанням вироку.
При апеляційному розгляді прокурор ОСОБА_11 апеляційну скаргу підтримала, покликаючись на викладені в ній мотиви.
Засуджений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_8 апеляційну скаргу заперечили, просили судове рішення залишити без зміни.
Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора на підтримку апеляційної скарги, засудженого ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_8 , які апеляційну скаргу заперечили, дослідивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах поданої апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 18 квітня 2011 року набрав законної сили вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова, яким було засуджено ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 296 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. 16 серпня 2021 року ОСОБА_5 було затримано та доставлено у ДУ «Киїівський слідчий ізолятор» для відбування покарання, тобто через 10 років та 4 місяці після набрання вироком законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом п`яти років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі за нетяжкий злочин, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше п`яти років за тяжкий злочин.

Відповідно до ч. 3 ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання.

Таким чином, існують необхідні умови, передбачені чинним кримінальним законодавством, для звільнення особи від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Апеляційний суд відкидає як безпідставні доводи апеляційної скарги прокурора про те, що ОСОБА_5 ухилявся від відбування покарання у період з 21.07.2011 по 17.08.2021, а тому перебіг строку давності виконання вироку був зупинений.

Суд не бере до уваги довідку Святошинського УП ГУНП, яку прокурор подає в обґрунтування своїх доводів, оскільки як правильно зазначив суд першої інстанції така спростовується долученою до матеріалів справи довідкою № 418-аз/125/54/03-2021 (по Україні), відповідно до якої засуджений перебував у розшуку з 24.11.2020 по 17.09.2021, тобто вже після спливу строків давності виконання обвинувального вироку, а тому це вже не має кримінально-правого значення для звільнення особи від виконання покарання.

Також суд звертає увагу, що в ході встановлення обставин кримінального провадження не знайшлось підтверджень тому, що засуджений справді ухилявся чи вчиняв дії з метою ухилення від відбування покарання. Зокрема, як випливає з матеріалів справи, ОСОБА_5 протягом 2006-2012 років здійснював підприємницьку діяльність за видом діяльності «Штукатурні та малярні роботи», а з 29 січня 2021 року працює майстром будівельних та монтажних робіт, що підтверджується долученою до матеріалів характеристикою з місця праці. Окрім цього, засуджений має постійне місце проживання та орендує квартиру на АДРЕСА_1 .

Таким чином, з вищенаведеного не вбачається, що засуджений ОСОБА_5 ухилявся від виконання покарання, а зважаючи на засаду забезпечення доведення вини, закріплену у ст. 17 КПК України, сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Щодо аргументів апелянта про те, що судом першої інстанції не було задоволено клопотання про оголошення перерви у судовому засіданні з метою дослідження обставин перебування засудженого в розшуку, то колегія суддів апеляційного суду не вбачає у цьому порушення норм чинного законодавство чи недотримання засади змагальності сторін.

З матеріалів справи випливає, що прокурор під час ознайомлення з матеріалами клопотання про звільнення від відбування покарання мав можливість направити необхідні запити до правоохоронних органів з метою встановлення обставин перебування засудженого в розшуку. Таким чином, оголошення перерви у судовому засідання необґрунтовано б продовжило строки судового розгляду, що є прямим порушенням засади розумності строків, передбаченої ст. 28 КПК України.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що істотних порушень кримінального процесуального закону, які би тягнули за собою безумовне скасування чи зміну судового рішення, судом першої інстанції у вказаному кримінальному провадженні не допущено, а тому апеляційна скарга прокурора ОСОБА_9 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а :
Ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 19 листопада 2021 року щодо ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4