Справа № 136/327/22
провадження №1-кп/136/15/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2022 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Липовець обвинувальний акт та Угоду про визнання винуватості від 09.03.2022 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000117 від 25.05.2021 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, житель АДРЕСА_1 , громадянин України, українця, освіта професійно технічна, неодруженого, на утриманні дітей не має, непрацюючого, раніше неодноразово судимого, останній раз 14.07.2014 Оболонським районним судом м. Києва за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

за участю сторін кримінального провадження

з боку обвинувачення

прокурора ОСОБА_4 ,

з боку захисту

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , перебуваючи у приязних відносинах із ОСОБА_6 , який починаючи з 03.04.2021 відбуває покарання у виді обмеження волі у ДУ «Крижопільський ВЦ № 113», маючи умисел на незаконний безоплатний збут особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу шляхом його пересилання ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, пов`язаних із порушенням правил обігу наркотичних засобів, в порушення ст. 7 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їхніх аналогів і прекурсорів» від 15.02.1995 та ст. 3 Закону України «Про засади протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин та зловживання ними» від 15.02.1995, діючи умисно, не маючи відповідної ліцензії, у невстановлений органом досудового розслідування час та невстановленому місці, але не пізніше 24.05.2021, незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, канабіс загальною масою 7,68 г. (у перерахунку на висушену речовину) та в подальшому упакував його до прозорого полімерного пакету, який у свою чергу помістив до полімерної пляшки з-під засобу для миття посуду з метою приховування від працівників відділення «Нової пошти №1», яка знаходиться в м. Липовець по вул. Василя Липківського, 55, Вінницької області та ДУ «Крижопільського ВЦ № 113».

Після цього 24.05.2021 ОСОБА_3 прибув до вищевказаного пункту поштового зв`язку та о 16:29 год. створив поштове підправлення на ім`я ОСОБА_6 , АДРЕСА_2 (в), тел. НОМЕР_1 за «Експрес-накладною» №5072 від 24.05.2021, тим самим вчинивши пересилання наркотичного засобу, у яке разом із продуктами харчування помістив полімерну пляшку з-під засобу для миття посуду із особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом.

У подальшому 25.05.2021 в період часу з 18:40 год. по 19:10 год. слідчим ВП № 1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 в присутності ОСОБА_6 та працівників ДУ «Крижопілський виправний центр №113» проведено огляд вмісту поштового відправлення, здійсненого ОСОБА_3 на ім`я ОСОБА_6 , за наслідками чого виявлено та вилучено речовину рослинного походження, яка згідно з висновком експерта №СЕ-19/102-21/7780-НЗПРАП від 01.06.2021 за результатами проведення експертизи матеріалів, речовин та виробів є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, масою (у перерахунку на висушену речовину) 7,68 г., тим самим ОСОБА_8 вчинив усі дії, які вважав необхідними для вчинення збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, однак даний злочин не був доведений до кінця з причин, що не залежали від волі останнього, оскільки були викриті працівниками правоохоронних органів.

Такі дії ОСОБА_8 кваліфіковано за ч.2 ст. 307 КК України як незаконне придбання, зберігання, а також пересилання з метою збуту, а також закінчений замах на незаконний збут наркотичних засобів, за кваліфікуючою ознакою якщо предметом таких дій є особливо небезпечні наркотичні засоби.

До початку підготовчого судового засідання сторонами кримінального провадження надано Угоду про визнання винуватості від 09.03.2022 укладену між прокурором Липовецького відділу Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участі захисника - адвоката ОСОБА_5 , згідно умов якої прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин, правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 307 КК України. Обвинувачений у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення. Також сторони узгодили покарання, яке повинен понести обвинувачений, а саме: у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років з конфіскацією усього майна.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому в присутності захисника.

У підготовчому судовому засіданні сторони кримінального провадження просили суд затвердити укладену між ними угоду про визнання винуватості, у зв`язку із чим судом роз`яснено наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, згідно з ст. 473 КПК України.

Сторони кримінального провадження наполягали на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Суд, розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора чи обвинуваченого у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Потерпілого у даному кримінальному провадженні не має.

У судовому засіданні встановлено, що обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за обставин вказаних в обвинувальному акті, сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України, та розуміють наслідки затвердження такої угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст.474 ч.4 п.1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.2 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Таким чином, приймаючи до уваги об`єктивно встановлені обставини, які підтверджені доказами, що оцінені судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд вважає, що діяння у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 мало місце, а саме: незаконне придбання, зберігання, а також пересилання з метою збуту, а також закінчений замах на незаконний збут наркотичних засобів, за кваліфікуючою ознакою якщо предметом таких дій є особливо небезпечні наркотичні засоби, а отже його дії вірно кваліфіковані за ч. 2 ст.307 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, за відомостями органу місцевого самоврядування характеризується добре, має постійне місце проживання, заробляв за рахунок заробітків за кордоном; на обліку у лікарів нарколога чи психіатра не перебуває.

Також судом встановлено, що ОСОБА_3 раніше неодноразово був засуджений, останній раз 14.07.2014 Оболонським районним судом м. Києва за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК України, судом не встановлені.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, суд визнає рецидив злочинів.

Судом встановлено, що покарання, яке узгоджено сторонами угоди, відповідає ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, обставинам справи, особі обвинуваченого, наявність обтяжуючих покарання обставини, воно є обґрунтованим, відповідає меті покарання, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Також суд приймає до уваги те, що покарання визначено сторонами з урахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст.ст. 65-67 КК України.

Вирішуючи питання про відповідність угоди вимогам ст. 474 КПК України, судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього Кодексу, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні, отож укладена між сторонами угода відповідає вимогам КПК та КК України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження укладеної між прокурором та обвинуваченим угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами цієї угоди виду та міри покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про речові докази та процесуальні витрати суд вирішує відповідно до ст.100, 124 КПК України.

Судом встановлено, що стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 в рамках даного кримінального провадження обирався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строк, якого відповідно до ухвали слідчого судді визначено до 29.03.2022, оскільки обвинуваченому призначено покарання у виді позбавлення волі, тому суд вважає що запобіжний захід обвинуваченому слід продовжити до набрання вироком законної сили але не більше 60 днів.

Також судом встановлено, що в ході досудового розслідування кримінального провадження застосовувались заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно, питання про яке суд вирішує відповідно до ст.174 КПК України.

Керуючись ст.ст. 65 КК України, ст. 368, 370, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 09.03.2022 між прокурором Липовецького відділу Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участі захисника - адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000117 від 25.05.2021.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК та призначити йому покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією усього майна.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за даним вироком слід обчислювати з дня затримання - 28.01.2022 на виконання ухвали про тримання під вартою по даному кримінальному провадженні від 28.01.2022 (провадження №136/1266/21).

Відповідно до ст. 72 КК України, зарахувати обвинуваченому ОСОБА_3 у строк відбуття покарання, у межах цього кримінального провадження, строк попереднього ув`язнення з 28.01.2022 із розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі по день набрання вироком законної сили.

Продовжити ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили але не більше 60 днів.

Арешт накладений ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області від 21.01.2022 на майно не скасовувати у порядку ч.4 ст.174 КПК України.
Речові докази у кримінальному провадженні:

- два відеодиски, які записано на DVD-R диск, та фрагмент картону з накладною «Нова пошта» - залишити при матеріалах кримінального провадження за № 0000117.

наркотичний засіб обіг якого заборонено у вигляді канабісу загальною масою 7,68 г. - після набрання вироком суду законної сили знищити.

- пластикову картку - тримач сім картки оператора мобільного зв`язку «Київстар» від сім картки із абонентським номером: « НОМЕР_2 », яку поміщено до спеціального пакету Національна поліція України SUD 1145550; коробку з під мобільного телефону марки Samsung А10S, імеі 1: НОМЕР_3 та імеі 2: НОМЕР_4 , яку поміщено до спеціального пакету Національна поліція України SUD 3098299; мобільний телефон марки Samsung Galaxy М11 із імеі 1: НОМЕР_5 та імеі 2: НОМЕР_6 у корпусі бірюзового кольору, екран на якому у верхній частині має три тріщини, який було вилучено тапоміщено до спеціального пакету Національна поліція України SUD 1145551, які знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів ВП № 4 Вінницького РУП ГУ НП у Вінницькій області за адресою: вул. Героїв Майдану, буд. 75, м. Липовець, Вінницької області, - конфіскувати.
Стягнути із засудженого ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта при проведенні експертизи наркотичного засобу у сумі 1 372 (однієї тисячі триста сімдесят двох) гривні 96 коп.

Роз`яснити засудженому, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області виключно з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_9