Єдиний унікальний номер 142/273/22
Номер провадження 1-кп/142/114/22
В И Р О К
іменем України

13 жовтня 2022 року смт. Піщанка

Піщанський районний суд Вінницької області
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судовогого засіданя ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000079 від 02 травня 2022 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Піщанка Піщанського району Вінницької області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , непрацюючого

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.317, ч.2 ст.317 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 в квітні 2022 року, точного часу та дати досудовим розслідуванням не встановлено, будучи власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , у якому останній проживає та який перебуває у його розпорядженні, з метою створення сприятливих умов для вживання наркотичних засобів, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, без корисливих мотивів, погодився на висунуту йому пропозицію його знайомими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про надання їм приміщення (кімнати житлового будинку), яке перебуває у його користуванні з метою вживання наркотичних засобів, таким чином попередньо домовившись про вчинення злочину до його початку.
Знаходячись в приміщенні кімнати житлового будинку, ОСОБА_4 продовжуючи злочинні дії, направлені на надання приміщення для вживання наркотичних засобів, останній зачинивши вхідні двері житлового будинку, в якому в той час знаходились разом із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , таким чином створив сприятливі умови для вживання наркотичних засобів останніми.
В той же час ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , володіючи технологією кустарного виготовлення приладу для вживання наркотичного засобу, за допомогою двох частин полімерної пляшки та фрагменту фольги, які ОСОБА_4 надав їм за місцем свого проживання, виготовили пристрій для вживання наркотичного засобу.
В подальшому ОСОБА_7 засипав подрібнену речовину на фрагмент фольги, який перед цим помістив на горловину пляшки, після чого підпаливши подрібнену речовину спільно з ОСОБА_6 розпочали викурювати дим утворений в результаті згорання наркотичного засобу.
Крім того, досудовим слідством встановлено, що 05 травня 2022 року, приблизно о 14 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , будучи власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , у якому останній проживає та який перебуває у його розпорядженні, з метою створення сприятливих умов для вживання наркотичних засобів, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, без корисливих мотивів, погодився на висунуту йому пропозицію його знайомими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про надання їм приміщення (кімнати житлового будинку), яке перебуває у його користуванні з метою вживання наркотичних засобів, таким чином попередньо домовившись про вчинення злочину до його початку.
Знаходячись в приміщенні кімнати житлового будинку, ОСОБА_4 продовжуючи злочинні дії, направлені на надання приміщення для вживання наркотичних засобів, зачинив вхідні двері житлового будинку, в якому в той час знаходились разом із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , таким чином створив сприятливі умови для вживання наркотичних засобів останніми.
В той же час ОСОБА_6 та ОСОБА_7 володіючи технологією кустарного виготовлення приладу для вживання наркотичного засобу, за допомогою двох частин полімерної пляшки та фрагменту фольги, які ОСОБА_4 надав їм за місцем свого проживання, виготовили пристрій для вживання наркотичного засобу.
В подальшому ОСОБА_7 засипав подрібнену речовину на фрагмент фольги, який перед цим помістив на горловину пляшки, після чого підпаливши подрібнену речовину спільно з ОСОБА_6 розпочали викурювати дим, утворений в результаті згорання наркотичного засобу.
Цього ж дня, 05.05.2022 року, о 14 годині 25 хвилині за адресою АДРЕСА_1 , в присутності ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 проведено обшук в ході кого виявлено та вилучено металевий предмет, схожий на наперсток, фрагмент фольгового паперу та фрагменти пластикової пляшки.
Згідно висновку експерта від 30.05.2022 року №СЕ-19/102-22/5797 НЗПРАП, надане на дослідження нашарування речовини темно - коричневого кольору, що знаходилося на внутрішній поверхні металевого предмету, схожого на наперсток містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якою забороно екстракт канабісу, маса екстракта канабісу (у перерахунку на суху речовину) складає 0,067 г.
Згідно висновку експерта від 30.05.2022 року №СЕ-19/102-22/5797- НЗПРАП, надане на дослідження нашарування речовини темно-коричневого кольору, що знаходилось на внутрішній поверхні фрагмента фольгованого паперу, містить особливо небезпечний наркотичний засіб обіг якого заборонено екстракт канабісу, маса екстракта канабісу (у перерахунку на суху речовину) складає 0,014 г.
Згідно висновку експерта від 30.05.2022 року №СЕ-19/102-22/5797 НЗПРАП, надане на дослідження нашарування речовини темно-коричневого кольору, що знаходилось на внутрішній поверхні фрагмента в пластикової пляшки (верхня частина) - містить особливо небезпечний наркотичний засіб обіг якого заборонено екстракт канабісу, маса екстракта канабісу (у перерахунку на суху речовину) складає 0,049 г.
Таким чином ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 317 КК України, тобто у наданні приміщення для незаконного вживання наркотичних засобів та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 317 КК України, тобто у наданні приміщення для незаконного вживання наркотичних засобів, вчиненому повторно.

19 липня 2022 року між прокурором Крижопільського відділу Тульчинської окружної прокуратури, якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000079 від 02 травня 2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 317. ч. 2 ст. 317 КК України, з одного боку, та обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 , з іншого боку, за участю захисника ОСОБА_5 , на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України в приміщенні Крижопільського відділу Тульчинської окружної прокуратури, за адресою: смт. Крижопіль, вул. Ярослава Мудрого, 4, було укладено угоду про визнання винуватості, яка надійшла до суду разом із обвинувальним актом.

Відповідно до даної угоди, підозрюваний ОСОБА_4 беззастережно визнав обвинувачення в обсязі підозри, а сторони - підозрюваний ОСОБА_4 та прокурор Крижопільського відідлу Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_3 , дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 317 та за ч. 2 ст. 317 КК України, та покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 317 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, за ч. 2 ст. 317 КК України - у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки без конфіскації майна та призначення остаточного покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки без конфіскації майна.

Обвинуваченому ОСОБА_4 при укладенні угоди роз`ясненні положення п.1 ч. 4 ст. 394 КПК України щодо обмеження підстав оскарження вироку в апеляційному порядку та положенння п.1 ч. 1 ст. 424 КПК України щодо обмеження підстав оскарження вироку в касаційному порядку, а також ст. ст. 473, 474, 476 КПК України щодо наслідків укладення, затвердження та невиконання угоди, а також йому зрозуміло, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор зазначив, що при укладенні угоди були дотримані всі вимоги і правила КПК та КК України, а тому просив затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання на умовах та обставинах, з приводу яких підозрюваним та прокурором було досягнуто згоди.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 317, ч. 2 ст. 317 КК України, та вказав, що цілком розуміє свої права та наслідки укладення та затвердження угоди, що передбачені ст.ст. 473, 474 КПК України, наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, які роз`яснені судом в ході судового засідання. Обвинувачений надав суду згоду на призначення узгодженого покарання, зазначивши, що угоду про визнання винуватості було укладено добровільно, без застосування насильства, примусу, погроз або внаслідок обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечував проти затвердження судом угоди про визнання винуватості, укладеної між ОСОБА_4 та прокурором в даному кримінальному провадженні.

Суд не перевіряє фактичні обставини вчинених ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, так як не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні під час проведення підготовчого судового засідання, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання винуватості.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 317, ч. 2 ст. 317 КК України, які, згідно з положеннями ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів.

При цьому судом відповідно до вимог ч. 4 ст. 474 КПК України з`ясовано, що обвинувачений беззастережно визнає обвинувачення в обсязі підозри, а також цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди про визнання винуватості між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а тому у суду не виникає необхідності витребовувати документи, а також викликати в судове засідання інших осіб та опитувати їх для з`ясування добровільності укладеної угоди. Укладення угоди є правомірним, та таким, що відповідає інтересам суспільства, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, зокрема узгоджена сторонами міра покарання встановлена в межах санкцій ч.1 ст. 317 та ч. 2 ст. 317 КК України та відповідає загальній меті призначення кримінального покарання, встановленій в загальній частині КК України та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, є достатньою для виправлення засудженого та запобігання вчинення ним нових злочинів.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення суд відносить щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч. 7 ст. 474 КПК України.

За умовами ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Виходячи з викладеного, зважаючи, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав вину та усвідомив протиправність своїх дій, щиро розкаявся у вчиненому, не є суспільно небезпечним, відсутні будь-які обставини, які вказували б на схильність чи можливість вчинення у майбутньому ним інших кримінальних правопорушень, а також враховуючи, що сторони обумовили призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 317 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки та за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 317 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки без конфіскації майна, оскільки органом досудового розслідування не встановлено у ОСОБА_4 корисливого мотиву, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 19 липня 2022 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 на підставі ст.ст. 468, 469, 470, 472 - 473 КПК України, та призначення обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки без конфіскації майна.

Як вбачається зі змісту угоди, узгоджені сторонами угоди вид та розмір покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, встановленим частинами першою, другою ст.65 КК України, а також санкціям частини 1 ст.317, частини 2 ст.317 КК України. Зокрема, враховано, що обвинувачений повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, що пом`якшує його покарання, відсутністю обставин, які обтяжують покарання.
Відповідно до положень ч.2 ст.75 КК України, суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням. На підставі ч.3 ст.75 КК України, у випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.
На підставі викладеного, суд вважає вірним звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки та з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1, ч.3 ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
По даному кримінальному провадженню проведено судову екпертизу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №СЕ-19/102-22/5797 НЗПРАП від 30 травня 2022 року, вартість проведення якої згідно довідки Вінницького науково-дослідного екпертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України становить 2059,44 гривень, судову екпертизу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №СЕ-19/102-22/5796 НЗПРАП від 30 травня 2022 року, вартість проведення якої згідно довідки Вінницького науково-дослідного екпертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України становить 1716,20 гривень, у зв`язку з чим, дані витрати, відповідно до ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Долю речових доказів в кримінальному провадженні слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 19 липня 2022 року між прокурором Крижопільського відділу Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим у кримінальному провадженні ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 317, ч. 2 ст. 317 КК України, та призначити покарання:
-за ч.1 ст. 317 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;
-за ч.2 ст.317 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки без конфіскації майна.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки без конфіскації майна.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання, з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном 2 (два) роки.
Відповідно до п.1 п.2 ч.1, п.4 ч.3 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання,

3) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Під час досудового розслідування відносно ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати за проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №СЕ-19/102-22/5797 НЗПРАП від 30 травня 2022 року, в розмірі 2059,44 гривень.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати за проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №СЕ-19/102-22/5796 НЗПРАП в розмірі 1716,20 гривень.
Речові докази по кримінальному провадженню: металевий предмет, схожий на наперсток, фрагмент фольги, два фрагменти пластикових пляшок, та особливо небезпечний наркотичний засіб обіг якого заборонено - канабіс, масою 0,29 г. та масою 5,65 г.(загальною масою 5,94 г.), який поміщено до спец, пакета експертної служби № 4060739, які знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів ВП №1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області, знищити.
Роз`яснити сторонам, що, відповідно до ч. 1 ст. 476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор має право звернутись до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.

На вирок суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Піщанський районний суд Вінницької області.

Вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя :