ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1608/22 Справа № 201/6914/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 вересня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000104 стосовно
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Краматорськ Донецької області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_8
підозрюваного ОСОБА_7
захисника (в режимі відеоконференції) ОСОБА_9

ВСТАНОВИВ :
Обставини, встановлені ухвалою слідчого судді та короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 вересня 2022 року задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) Головного управління СБ України в Донецькій та Луганській областях підполковника юстиції ОСОБА_10 , погоджене з прокурором Донецької обласної прокуратури ОСОБА_6 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 строком до 22 листопада 2022 року з визначенням застави у розмірі 208 000 гривень.
В обґрунтування свого рішення слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, що підтверджується матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.
Крім цього, вважав встановленим та доведеним органом досудового розслідування існування ризику того, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнути можливого покарання за вчинення інкримінованого йому тяжкого злочину, що з урахуванням фактичних обставин даного кримінального провадження та особи підозрюваного є достатньою підставою для застосування до нього саме такого, виключного запобіжного заходу.
В той же час, слідчий суддя вважав, що слідчим та прокурором не доведено існування ризиків, передбачених п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки вони не знайшли свого об`єктивного підтвердження в ході розгляду клопотання та ґрунтуються виключно на припущеннях слідчого та прокурора.
При цьому, слідчий суддя виходив з того, що ОСОБА_7 протиправних дій після 27.02.2022 року не вчиняв, в порядку ст. 208 КПК України не затриманий. Крім того, додані до клопотання матеріали свідчать, що єдиним свідком у даному кримінальному провадженні є співробітник СБУ в Дніпропетровській області, що виключає наявність ризику впливу на свідків.
Враховуючи тяжкість вчиненого злочину, слідчий суддя вважав, що для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, необхідною і достатньою буде застава у сумі 208 000 грн.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді в частині визначення розміру застави скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави.
Не оскаржуючи висновки слідчого судді щодо обґрунтованості підозри, зазначає про доведеність також ризиків, передбачених п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а відповідні висновки слідчого судді в цій частині є безпідставними. Також не погоджується з розміром застави, який визначив слідчий суддя, при цьому посилається, що такий розмір не може забезпечити виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків.
Зазначає, що слідчий суддя не врахував ті обставини, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину в період воєнного стану, на праві власності має будинок, декілька автомобілів, займається підприємницькою діяльністю, а також зареєстрований та мешкає у м. Краматорськ Донецької області, поблизу якого на даний час відбуваються активні бойові дії, а агресія, яку здійснює рф стосовно України, може спричинити до тимчасової окупації міста та до ухилення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності.
Зазначає, що слідчим суддею не враховано належним чином характер дій у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , який усвідомлюючи факт наявності широкомасштабної збройної агресії рф проти України, а також розуміючи суспільну небезпеку своїх дій для цивільного населення, військових формувань та правоохоронних органів Українип
Позиції учасників судового провадження.
Прокурор в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу і з підстав, викладених у скарзі, просив її задовольнити, вважав ухвалу слідчого судді необґрунтованою, просив її скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави.
Захисник та підозрюваний в судовому засіданні заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, її доводи вважали безпідставними, а ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою і просили залишити її без змін.
Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 196 КПК України в ухвалі про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зазначає відомості про: 1) кримінальне правопорушення (його суть і правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність), у якому підозрюється, обвинувачується особа; 2) обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу; 3) обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу; 4) посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини; 5) запобіжний захід, який застосовується.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом.
Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (ч. 4 ст. 182 КПК України).
Перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею не дотримані, а доводи прокурора, викладені в судовому засіданні та в апеляційній скарзі щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, апеляційний суд вважає обґрунтованими з огляду на таке.
Висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України за обставин, викладених в повідомленні про підозру, є обґрунтованими і такими, що підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання слідчого, визнаються самим підозрюваним ОСОБА_7 і з такими висновками погоджується суд апеляційної інстанції.
Згідно з матеріалами справи, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, а саме у державній зраді, тобто у діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України: надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.
З наданих матеріалів слідує, що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані та долучені документи свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину, що підтверджується, зокрема показаннями підозрюваного ОСОБА_7 , результатми обшуку за його місцем проживання, протоколом проведення НСРД від 21 липня 2022 року та іншими документами, долученими до клопотання, які не оспорюються стороною захисту.
Суд апеляційної інстанції, перевіряючи обґрунтованість підозри, зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини та критеріїв її визначення. Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86 рішення від 30.08.1990, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, пункт 175 рішення від 21.04.2011).
Крім того, апеляційний суд зауважує, що на стадії досудового розслідування слідчий суддя та суд апеляційної інстанції не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.
При цьому стандарт доказування «обґрунтованої підозри» є нижчим, ніж доведеність «поза розумним сумнівом», яким керується суд під час судового розгляду кримінального провадження по суті та ухвалення вироку.
Санкція частини 1 статті 111 КК України, як попередньої кваліфікації дій ОСОБА_7 , передбачає покарання у виді позбавлення волі від дванадцяти до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна або без такої, що відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, дає матеріально-правові підстави для застосування стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді триманні під вартою.
Застосовуючи саме такий запобіжний захід слідчий суддя, вважав встановленим ризик, передбачений п. п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик переховування від органу досудового розслідування та не доведеними ризики, передбачені п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України щодо знищення, схову та спотворення речей та документів, що мають значення для кримінального провадження, незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
Погоджуючись з висновками слідчого судді про наявність ризику переховування ОСОБА_7 від органу досудового розслідування, окрім тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення, суд апеляційної інстанції також враховує наявність у підозрюваного контактів зі спецслужбами рф, місце проживання підозрюваного, яке знаходить в безпосередній близькості до зони проведення бойових дій та тимчасово окупованих територій, що обумовлює для підозрюваного можливість, в тому числі з використанням контактів спецслужб рф, залишити підконтрольні українським збройним силами території та виїхати до рф або на окуповані території.
Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками слідчого судді щодо відсутності ризику впливу на свідків у кримінальному провадженні, оскільки згідно з матеріалів, наданих суду, ОСОБА_7 діяв не сам і згідно з витягом з ЄРДР та матеріалів НСРД фігурують інші особи, які також займались аналогічною злочинною діяльністю та які можуть бути свідками у цьому провадженні та потенційними підозрюваними на яких ОСОБА_7 може впливати, маючи доступ до мобільного зв`язку та інтернету.
Твердження слідчого судді, що ОСОБА_7 не був затриманим в порядку ст. 208 КПК України, є суперечливим, оскільки слідчий суддя встановив, що він був затриманий в розумінні ст. 209 КПК України з 13-00 годин 24.09.2022.
Стосовно ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, апеляційний суд зазначає, що поза увагою слідчого судді залишився той факт, що у даному кримінальному провадженні триває стадія досудового розслідування та збір доказів у кримінальному провадженні, чому може перешкоджати підозрюваний.
Апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді, що для досягнення мети застосування запобіжних заходів, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, на початковій стадії досудового розслідування, що зумовлює необхідність в проведенні низки слідчих та процесуальних дій, а також враховуючи інші фактичні обставини даного конкретного кримінального провадження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідним та доцільним.
Вирішуючи питання про можливість визначення застави, як альтернативного запобіжного заходу та перевіривши висновки слідчого судді в цій частині, апеляційний суд доходить таких висновків.
Визначаючи заставу, слідчий суддя обмежився посиланням на положення кримінального процесуального закону та загальними формулюваннями про можливість її визначення, без належного мотивування, як можливості її визначення, так і її розміру.
Слідчий суддя, зазначив в ухвалі, проте не в повній мірі врахував характер вчиненого кримінального правопорушення, яке вчинене в умовах воєнного стану та спрямоване на підрив обороноздатності Збройних сил України та знищення військовослужбовців України, зокрема на території м. Краматорськ Донецької області та полягало у наданні ворогу інформації щодо місця розташування військовослужбовців України, які виконують завдання по відсічі збройної агресії рф та захищають українські території, зокрема і м. Краматорськ Донецької області в якому ОСОБА_7 народився і проживав.
Відповідно до положень абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку про визначення застави у сумі 208 000 грн., що становить вісімдесят прожиткових мінімумів для працездатних осіб та є мінімальним розміром для даної категорії кримінального провадження, проте не навів жодного обґрунтування прийнятого рішення.
З огляду на тяжкість та характер вчиненого кримінального правопорушення, підвищений рівень його суспільної небезпеки, відомості про особу підозрюваного, який є підприємцем, має у власності рухоме майно, зв`язки зі спецслужбами рф, визначення застави у будь-якому розмірі є недоцільним у даному кримінальному провадженні, оскільки її внесення не забезпечить виконання ОСОБА_7 процесуальних обов`язків та останній зможе переховуватись від органу досудового розслідування та суду.
Таким чином, порушення вимог абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України є підставою для скасування ухвали слідчого судді та постановлення нової ухвали відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, у зв`язку з чим апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 вересня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного за ч. 1 ст. 111 КК України скасувати.
Постановити нову, якою клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) Головного управління СБ України в Донецькій та Луганській областях підполковника юстиції ОСОБА_10 , погоджене з прокурором Донецької обласної прокуратури ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000104 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 22 листопада 2022 року включно, без визначення застави.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4