Справа № 461/4632/22
Провадження № 1-кс/461/3965/22
УХВАЛА

09.09.2022 року слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 на бездіяльність прокуратури,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 звернулися до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність прокурорів стосовно невнесення відомостей до ЄРДР за їх заявою та неналежного виконання ухвали слідчого судді Галицького районного суду міста Львова від 24.07.2018 року (справа №461/5347/18, провадження №1-кс/461/5985/18).

Подану скаргу обґрунтовують наступним.

У липні 2018 року скаржники звернулися до Львівської обласної прокуратури із заявою про вчинення по відношенню до них кримінального правопорушення. Вказана заява належним чином відповідними службовими особами прокуратури розглянута не була, внаслідок чого вони були змушені звертатися зі скаргою до слідчого судді. Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду міста Львова від 24.07.2018 року (справа №461/5347/18, провадження №1-кс/461/5985/18) наведену вище скаргу задоволено та зобов`язано уповноважених осіб прокуратури Львівської області (на даний час Львівської обласної прокуратури) розглянути по суті заяву скаржників від 06.07.2018 року про вчинення злочину, відповідно до ч.1 ст.214 КПК України, та про прийняте рішення повідомити скаржника.

Станом на день звернення з даною скаргою до слідчого судді, відомостей про належний розгляд вказаної заяви про злочин, з дотриманням положень ст.214 КПК України, у скаржників немає, а ухвала слідчого судді не виконана.

Таким чином, скаржники вважають, що така бездіяльність прокурорів порушує їх права та суперечить вимогам КПК України.

Скаржник ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримала з мотивів наведених у ній. Також, додатково вказала, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , у зв`язку із станом здоров`я прибути на розгляд скарги не можуть, а тому просили проводити розгляд скарги за їх відсутності та просять задовольнити скаргу.

Згідно статті 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

З урахуванням наведених положень вважаю, за можливе провести розгляд скарги за відсутності вказаних скаржників.

Прокурор у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Згідно ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

З урахуванням наведених вище положень вважаю, за можливе провести розгляд скарги за відсутності прокурора.

Дослідивши матеріали скарги, зокрема долучені до неї копії документів, заслухавши доводи скаржниці, приходжу до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що 06.07.2018 року скаржники на особистому прийомі в прокурора Львівської області подали заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Відомості за вказаною заявою до ЄРДР внесені не були, у зв`язку із чим скаржники звернулись з відповідною скаргою до слідчого судді та ухвалою від 24.074.2018 року наведену скаргу задоволено і зобов`язано уповноважених осіб прокуратури Львівської області (на даний час Львівської обласної прокуратури) розглянути по суті заяву ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 від 06.07.2018 року про вчинення злочину, відповідно до ч.1 ст.214 КПК України та про прийняте рішення повідомити скаржника.

Станом на день розгляду скарги жодних відомостей про внесення відомостей до ЄРДР у скаржників немає, про виконання ухвали слідчого судді вони повідомлені не були.

Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до статті 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Частиною 1 ст.9 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Одним з напрямів ефективного функціонування державної влади в Україні є забезпечення законності діяльності органів досудового розслідування, які виходячи з принципу верховенства права, зобов`язані керуватись законом при здійсненні своїх повноважень. Саме тому об`єктивно необхідним є створення надійного і ефективного механізму судового контролю за діяльністю органів досудового розслідування, оскільки саме судовий контроль справедливо вважається найбільш дієвим інструментом забезпечення прав і свобод громадян.

У теоретичному аспекті «судовий контроль» покликаний: забезпечити законність та обґрунтованість обмеження конституційних прав і свобод громадян під час досудового розслідування шляхом ухвалення рішень про застосування заходів кримінально-процесуального примусу, проведення слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, що обмежують конституційні права громадян та розгляду скарг на дії (бездіяльність) та рішення слідчого чи прокурора.

Кримінальним процесуальним законом здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні віднесено до повноважень слідчого судді, який є суддею суду першої інстанції, а у випадку, передбаченому статтею 247 КПК України, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду.

Як наведено вище, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Як наведено вище, статтею 26 КПК України встановлено засади диспозитивності кримінального провадження. Зокрема, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Також, згідно ч. 3 ст.26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Відповідно до ч.ч. 1, 5 статті 532 КПК України, вирок або ухвала суду першої інстанції, ухвала слідчого судді, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. Ухвали слідчого судді та суду, які не можуть бути оскаржені, набирають законної сили з моменту їх оголошення.

Наведена вище ухвала слідчого судді від 24.07.2018 року набрала законної сили.

Згідно ч. 1 статті 533 КПК України, вирок або ухвала суду, які набрали законної сили, обов`язкові для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України.

Частини 1 та 2 статті 534 КПК України встановлюють, що у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, підлягає безумовному виконанню.

Відповідно до ч. 1 статті 535 КПК України, судове рішення, що набрало законної сили, якщо інше не передбачено цим Кодексом, звертається до виконання не пізніш як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до суду першої інстанції із суду апеляційної чи касаційної інстанції.

Жодних доказів на спростування доводів скаржника від Львівської обласної прокуратури слідчому судді не подано.

Отже, в процесі розгляду скарги встановлено, що, в порушення вищенаведених положень КПК України наведена вище заява про вчинення кримінального правопорушення належним чином не розглянута, ухвала слідчого судді не виконана, а скаржники не повідомлені про результати розгляду.

Відповідно до положень статті 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора;

1-1) скасування повідомлення про підозру;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

Виходячи з вищенаведеного, приймаючи до уваги наведені доводи та мотиви, з огляду на те, що зміст заяви про вчинення кримінального правопорушення вже оцінювався слідчим суддею під час розгляду скарги 24.07.2018 року, приходжу до висновку, що скарга підлягає до часткового задоволення, а саме в частині зобов`язання Львівської обласної прокуратури (в особі уповноважених на виконання судових рішень службових осіб) протягом трьох днів з моменту отримання копії повного тексту даної ухвали повідомити письмово ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 про результати виконання ухвали слідчого судді Галицького районного суду міста Львова від 24.07.2018 року (справа №461/5347/18, провадження №1-кс/461/5985/18).

Керуючись ст.ст.303, 304,306,307 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Скаргу задовольнити частково.

Зобов`язати Львівську обласну прокуратуру (в особі уповноважених на виконання судових рішень службових осіб) протягом трьох днів з моменту отримання копії повного тексту даної ухвали повідомити письмово ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 про результати виконання ухвали слідчого судді Галицького районного суду міста Львова від 24.07.2018 року (справа №461/5347/18, провадження №1-кс/461/5985/18).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1