справа № 208/4065/20
№ провадження 1-кп/208/150/22
ВИРОК
Іменем України

07 вересня 2022 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за кримінальним провадженням № 0000747 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська, громадянина України, освіта середня, не працевлаштований, не одружений, має на утриманні малолітню дитину, 2020 року народження, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 15.10.2019 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки,

який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучі раніше судимим за корисливий злочин, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та знов вчинив аналогічне кримінальне правопорушення.

24.04.2020 року, приблизно о 23.00 годині, ОСОБА_7 разом з раніше знайомим ОСОБА_8 , знаходився в квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , де побачив, що в користуванні останнього перебуває велосипед «Ranger» синьо-червоного кольору.

Реалізували свій раптово виниклий протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення велосипеду, ОСОБА_7 діючи повторно та з корисливого мотиву, скориставшись тим, що ОСОБА_9 тимчасово втратив контроль за належним йому майном, приблизно о 23.50 годині, заволодівши велосипедом «Ranger», вартість якого становить 509 гривень 33 копійки.

Зазначені дії по викраденню велосипеду були помічені сторонньою особою, але ОСОБА_7 усвідомлюючи, що його протиправні дії вже носять відкритий характер, продовжив реалізацію свого злочинного умислу та утримуючи викрадене майно при собі, вийшов з приміщення квартири, велосипедом потерпілого ОСОБА_9 у подальшому розпорядився на власний розсуд, чим завдав тому майнової шкоди в зазначеній вище сумі.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні злочинів при викладених в обвинувальному акті обставинах визнав частково, та пояснив суду наступне.

З потерпілим ОСОБА_9 він раніше знайомий. Неприязливих стосунків між ними не має. Ввечері 24.04.2020 року, він знаходився за місцем свого тимчасового мешкання, в квартирі АДРЕСА_4 . Приблизно о 22 годині до нього прийшов потерпілий ОСОБА_10 . У останнього при собі був велосипед, який той поставив у нього в квартирі. Приблизно через годину ОСОБА_11 заснув. Йому були потрібні гроші, і тому він вирішив викрасти велосипед та здати його в ломбард, що і зробив. Велосипед здав на свої документи, гроші витратив на власні потреби. Взагалі мав намір через тиждень, коли в нього з`являться гроші, викупити велосипед та повернути власнику. Саме про такий намір він повідомив ОСОБА_11 , коли той прокинувшись виявив відсутність належного йому велосипеда. Потерпілий не дочекавшись викупу велосипеда, написав заяву до поліції. Вину визнає частково, так як окрім його та ОСОБА_11 , в квартирі більше нікого не було, тобто його дії були таємними.

Хоча обвинувачений не визнав повністю свою вину, вона доведена наступними доказами дослідженими під час судового розгляду справи:

- показаннями потерпілого ОСОБА_8 , який пояснив суду, з обвинуваченим стосунки дружні. 24.04.2020 року, о 22.00 годині, він на своєму велосипеді приїхав до ОСОБА_7 додому, за адресою: АДРЕСА_5 і попросився переночувати у нього. Отримавши згоду завіз велосипед до кімнати. Будучи дуже стомленим він ліг спати. Чи був хтось у ОСОБА_7 в гостях, він не знає. Коли прокинувся вранці помітив пропажу велосипеда. Він запитав у ОСОБА_7 за велосипед, на що останній відповів, що здав до ломбарду та через пару днів поверне. Він декілька днів почекав, але ОСОБА_7 велосипед не викупив, хоча ще обіцяв. Потім він потрапив до лікарні, і коли знов став у телефонній розмові питати у ОСОБА_7 про викуп велосипеду, останній заявив що нічого в нього не брав. Це вимусило його звернутись до поліції. Майно йому повернуто. Обвинуваченого просить суворо не карати;

- витягом з ЄРДР від 06.05.2020 року, як підстави початку досудового слідства, згідно якого ОСОБА_8 повідомив, що його знайомий ОСОБА_4 , шляхом вільного доступу заволодів його майном, тим самим причинив майнову шкоду (т.2 а.с. 1);

- протоколом прийняття заяви від 06.05.2020 року від потерпілого ОСОБА_8 , з зазначеними вище обставинами, товарним чеком на викрадений велосипед (т.2 а.с. 8, 22);

- протоколом огляду місця події від 06.05.2020 року, згідно якого зафіксована обстановка на місці вчинення кримінального правопорушення - в квартирі АДРЕСА_4 , фото таблицею до слідчої дії (т.2 а.с. 10-14);

- протоколом огляду специфікації договору фінансового кредиту від 25.04.2020 року, згідно якого ОСОБА_4 під заклад велосипеду «RANGER» отримав в ПТ «Маленик, Батура, Ломбард «Гарант» грошові кошти, зазначеним речовим доказом (т.2 а.с. 40-41, 49);

- протоколом огляду велосипеду «RANGER» «Magnum fork suspension», яким зафіксовані його індивідуальні ознаки, зазначеним речовим доказом (т.2 а.с. 40-44, 50);

- протоколом пред`явлення предметів для впізнання, згідно якого потерпілий ОСОБА_9 впізнав викрадений в нього велосипед (т.2 а.с. 83-86);

- висновком товарознавчої експертизи №19/104-10/1/515 від 26.05.2020 року, згідно якого ринкова вартість велосипеду «RANGER» «Magnum fork suspension», станом на момент вчинення злочину складала 509,33 гривень (т.2 а.с. 58-72);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 13.05.2020 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_8 впізнав обвинуваченого ОСОБА_7 як раніше знайомого йому чоловіка, до якого 24.04.2020 року він прийшов в гості у квартиру АДРЕСА_4 маючи при собі велосипед, а 25.04.2020 року виявив відсутність зазначеного майна, фото таблицею до слідчої дії (т.2 а.с. 75-78);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.05.2020 року, згідно якого свідок ОСОБА_12 впізнав обвинуваченого ОСОБА_7 як раніше знайому особу, який 24.04.2020 року знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , взяв велосипед, котрий стояв в кімнаті та здав до ломбарду, фото таблицею до слідчої дії (т.2 а.с. 79-82)

Аналізуючи викладені докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та їх взаємозв`язку, суд вважає, що вина обвинуваченого в судовому засіданні встановлена та підтверджена, а його умисні дії вірно кваліфіковано за ч.2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

Не визнання вини ОСОБА_7 саме у відкритому викраденні майна потерпілого ОСОБА_9 сприймається судом як обраний спосіб захисту від обвинувачення у вчиненні тяжкого умисного злочину.

Відповідно до правової позиції викладеної в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» критерії відмежування складів злочинів, передбачених ст. 185 КК України - крадіжка та ст. 186 КК України - грабіж, визначаються чітко.

Грабіж - це відкрите викрадення чужого майна у присутності потерпілого або інших осіб, які усвідомлюють протиправний характер дій винної особи, яка у свою чергу усвідомлює, що її дії помічені і оцінюються як викрадення. При цьому дії, розпочаті як крадіжка, але виявлені іншими особами і, незважаючи на це, продовжені винною особою з метою заволодіння майном, належить кваліфікувати як грабіж.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками підтверджується, що свідок ОСОБА_12 впізнав особу обвинуваченого ОСОБА_7 саме як того, що у його присутності викрав велосипед та здав його до ломбарду.

Судом виправляється описка в обвинувальному акті в частині помилкового зазначення про вчинення ОСОБА_7 злочину 24.04.2019 року, так як досліджені матеріали справи свідчать про вчинення цього кримінального правопорушення 24.04.2020 року.

Суд вважає, що під час судового розгляду, за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів встановлена сукупність обставин справи, що у пред`явленому обвинуваченні утворює об`єктивні сторони діянь обвинуваченого, визначає їх суб`єктивні сторони у вигляді прямого умислу. Будь-яке інше розумне пояснення низки подій, які є предметом цього розгляду, крім того, що інкриміноване кримінальне правопорушення було вчинено і ОСОБА_7 поза розумним сумнівом є винним у його вчиненні, судом виключається.

У відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд підстав не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, не встановлено.

Обставин, які б пом`якшували чи обтяжували покарання ОСОБА_7 , судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_7 виду та міри покарання, суд враховує характер скоєного ним кримінального правопорушення, його суспільну небезпечність, ненасильницький вид грабіжу, особу обвинуваченого, який раніше судимий, вчинив новий умисний злочин під час відбуття покарання з випробуванням, враховує позицію сторони обвинувачення та потерпілого ОСОБА_9 .

Скарг на поведінку ОСОБА_7 у побуті за місцем мешкання не надходило, він знаходиться на обліку у лікарів нарколога з 2016 року з діагнозом психічні та поведінкові розлади в результаті вживання психоактивних речовин зі шкідливими наслідками, у лікаря психіатра на обліку не перебуває, вину визнав частково.

Питання про призначення покарання при постановленні вироку суд вирішує в залежності від доведеності винуватості особи у вчиненні злочинних дій за обставин, пред`явлених в обвинуваченні, з урахуванням вимог статей 50, 65 КК України.

Відповідно до ст. 50 КК України, рішення суду про призначення покарання має на меті не тільки кару, з-поміж інших завдань, повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Суд вважає, що подальше перевиховання та виправлення обвинуваченого можливо тільки шляхом призначення йому покарання у виді позбавлення волі, з відбуттям покарання в кримінально-виконавчій установі закритого типу. На думку суду, саме таке покарання є законним і справедливим для подальшого виправлення обвинуваченого та попередження вчиненням нових злочинів.

Кайстро попередньо засуджений вироком Дніпровського районного суду від 15.10.2019 року до покарання у виді 4 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 2 роки. Покарання з встановленням строку випробування скасовано ухвалою зазначеного суду 12.04.2021 року.

Статтею 71 КК України передбачено, що якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Процесуальні витрати по проведенню судової експертизи, згідно ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого. Доля речових доказів вирішується судом відповідно до ст. 100 КПК України. Цивільний позов по справі не заявлявся.

Враховуючи, що на теперішній час ОСОБА_7 відбуває покарання у виді позбавлення волі за попереднім вироком, питання запобіжного заходу відносно останнього судом не вирішується.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 ч.1 та 4 КК України, до призначеного покарання частково, у виді 1 місяця позбавлення волі, приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 15.10.2019 року, остаточно призначивши ОСОБА_4 до відбуття покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі.

Початок відбуття строку призначеного ОСОБА_4 покарання, рахувати з 07.05.2020 року.

Стягнути з засудженого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати по проведенню судових експертиз, у сумі 1634,50 гривень.

Речові докази по справі - велосипед «RANGER» «Magnum fork suspension», який знаходиться на зберіганні потерпілого ОСОБА_8 , знявши арешт з майна залишити у повному користуванні останнього; договір фінансового кредиту № 16.85202/0.9302 від 25.04.2020 року, зберігати при справі.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду, через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська, протягом 30 днів з дня його проголошення. Законної сили вирок суду набирає після закінчення строку його оскарження.

Вирок суду підлягає негайному врученні обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1