ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1685/22 Справа № 199/2133/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 травня 2022 року про відмову в задоволенні клопотання про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Панютине, м. Лозова, Харківської області, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР за №0000116 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 189, ч. З ст. 369, ч. 2 ст. 369-2 КК України,
ВСТАНОВИЛА:
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Зазначеною ухвалою відмовлено у задоволені клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про скасування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Прийняте рішення, суд мотивував тим, що в клопотанні обвинуваченим не наведені переконливі аргументи на підтвердження того, що встановлені судом ризики відпали, і суд не вбачає підстав для такого висновку.
Районний суд зазначив, що посилання ОСОБА_6 на наявність бажання вступити до лав ЗСУ, за приписами ч. 1 ст. 616 КПК України у разі введення в Україні або окремих її місцевостях воєнного стану, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та/або інших держав проти України підозрюваний, обвинувачений, який під час досудового розслідування або судового розгляду тримається під вартою має право звернутися до прокурора з клопотанням про скасування цього запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період. За результатами розгляду клопотання, передбаченого абзацом першим цієї частини, прокурор має право звернутися до слідчого судді або суду, який розглядає кримінальне провадження, з клопотанням про скасування цій особі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період. Прокурор не звертався до суду із клопотанням про скасування обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, а особисте звернення обвинуваченого до суду з таким клопотанням не є визначеною законом підставою для прийняття такого рішення.
Таким чином, районний суд прийшов до висновку, що клопотання ОСОБА_6 про скасування запобіжного заходу у виді тримання під вартою задоволенню не підлягає.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 , просить скасувати ухвалу суду та застосувати до обвинуваченого запобіжний захід не пов`язаний з тримання під вартою.
На його думку висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, та при розгляді справи судом не було прийнято до уваги те, що ризики, передбачені ст.177 КПК є недоведеними.
На його думку, судом першої інстанції, в повній мірі не було враховано, що він не є суспільно небезпечною особою, раніше не судимий, має постійне місце проживання, скарг на нього не надходило, позитивно характеризується серед сусідів, серед мешканців об`єднаної територіальної громади, у нього наявні стійкі соціальні зв`язки, офіційно одружений, має трьох дітей, двоє з яких малолітні, крім того, він працює директором ТОВ «Кредит ЮЕЙ», ТОВ «Апредо», є головою правління ВГО «Промінь» та журналістом ТОВ «Ліга інфо», позитивно характеризується у трудовому колективі, має постійний дохід та громадянську позицію. Молодший син хворіє та потребує постійного нагляду, тому дружина не має змоги працювати й потребує його допомоги. Старший син є студентом Лозівського училища культури та мистецтв та також потребує допомоги. На даний час його родина не отримує від держави соціальних допомог, тому вони дуже потребують його допомоги.
Зазначає, що потерпілі у даній справі особисто не мають до нього жодних претензій. Вважає, що підозра є необґрунтованою. Не має наміру переховуватися від суду чи якимось чином впливати на потерпілих чи свідків, до того ж він особисто зацікавлений у встановленні істини по даній справі і якнайшвидшому завершенні судового розгляду.
Вважає, що визначена судом міра запобіжного заходу є занадто суворою, внаслідок чого може втратити соціальні зв`язки із суспільством, не може належним чином допомагати своїм рідним, які потребують його допомоги. До того ж його участь та вина у інкримінованих злочинах до цього часу, вже 1 рік і 3 місяці, та є не доведена.
Позиція учасників апеляційного перегляду.
Згідно ч.4 ст.422-1 КПК, розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.
Повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду захисник та прокурор в судове засідання апеляційного суду не з`явились, клопотань чи заяв з цього приводу до суду не подавали.
Обвинувачений ОСОБА_6 знаходячись в Харьківському СІЗО №27, з яким не було можливості проведення судового засідання в режимі відеоконференції.
Тому, враховуючи вимоги ч.4 ст.422-1 КПК України (в редакції Закону України № 1027-ІХ від 02.12.2020 р.) розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, колегія суддів вважає за можливе здійснювати без участі сторін кримінального провадження.
Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши доповідь головуючого судді, обговоривши та перевіривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до наступного.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
За наслідками розгляду клопотання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати шістдесяти днів.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Дослідивши матеріали провадження, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції належним чином дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону, а доводи обвинуваченого про відсутність підстав для його подальшого утримання під вартою, апеляційний суд вважає безпідставними з огляду на таке.
З матеріалів клопотання вбачається, що в провадженні Лозівського міськрайонного суду Харківської області перебуває кримінальне провадження № 0000116 стосовно ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 189, ч. З ст. 369, ч. 2 ст. 369-2 КК України, розгляд якого ще не закінчено.
До суду першої інстанції надійшло клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну йому запобіжного заходу на більш м`який.
Апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно вважав доведеними наявність ризиків того, що обвинувачений ОСОБА_6 може переховуватись від суду, а також здійснювати незаконний вплив на свідків у даному кримінальному провадженні, для запобігання яким тримання обвинуваченого під вартою є доцільним з огляду на наступне.
Так, суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні декількох тяжких, корисливих кримінальних правопорушень, за які законом України про кримінальну відповідальність передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років з конфіскацією майна, а тому розуміючи можливе застосування тяжкого покарання, у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, обвинувачений ОСОБА_6 може переховуватися від суду.
В той же час, зазначений ризик також додатково підтверджується й тією обставиною, що в Україні введено режим воєнного стану у зв`язку зі збройною агресією російської федерації та на деяких територіях областей України, в тому числі й частково на територія Харківської області, на якій здійснюється розгляд даного кримінального провадження, наразі ведуться активні бойові дії, а тому у разі зміни обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу на домашній арешт, останній може переховуватись від правосуддя, в тому числі й на території, тимчасово не підконтрольній українській владі або через ці території виїхати за межі України. Крім цього, здійснення контролю за поведінкою обвинуваченого, дотримання ним умов запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та виконання покладених на нього обов`язків органами національної поліції, з об`єктивних підстав, наразі неможливе.
Крім того, судом першої інстанції обґрунтовано враховано те, що завершити розгляд даного кримінального провадженні наразі не можливо з об`єктивних причин, а з огляду на те, що у межах даного провадження свідки ще не допитані, ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України продовжує існувати до моменту їх безпосереднього допиту судом.
Судом першої інстанції з дотриманням вимог ст. 178 КПК України враховано обставини, на які посилається ОСОБА_6 у своєму клопотанні та в апеляційній скарзі, а саме щодо наявності у нього стійких соціальних зв`язків, проте обґрунтовано зазначив, що вказані обставини не можуть слугувати самодостатньою підставою для зміни обвинуваченому запобіжного заходу за наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Отже, приймаючи рішення про відмову в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну йому запобіжного заходу на більш м`який, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Доводи апеляційної скарги обвинуваченого є аналогічними доводам його клопотання на які суд першої інстанції надав вичерпну та обґрунтовану відповідь та з такими висновками погоджується й апеляційний суд.
Також колегія суддів не може погодитись з посиланням ОСОБА_6 на тривалість його утримання під вартою, з огляду на складність кримінального провадження, кількості процесуальних учасників, які підлягають виклику та допиту у судовому засіданні, об`єм письмових та речових доказів, а також об`єктивні обставини, у виді збройної агресії Російської Федерації на території України, що унеможливлює завершення розгляду кримінального провадження та постановлення остаточного судового рішення, з огляду на що апеляційний суд не вбачає порушень вимог ст. 28 КПК України та строк утримання ОСОБА_6 під вартою не є надмірним.
З урахуванням викладеного та фактичних обставин кримінального провадження, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність продовження застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що є виправданим на даному етапі судового розгляду кримінального провадження.
Ухвала суду першої інстанції за змістом є обґрунтованою, вмотивованою, законною.
Порушень вимог чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали суду або її зміни, не встановлено.
Таким чином, апеляційну скаргу обвинуваченого слід залишити без задоволення, а ухвалу суду, як законну, - залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 303, 304, 376, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 ,- залишити без задоволення.
Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 травня 2022 року про відмову в задоволенні клопотання про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 ,- залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:
_____________ ____________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4