Справа №345/5815/21
Провадження № 1-кп/345/120/2022
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.10.2022 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано Франківської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000188 про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 , Івано-Франківської області, освіта повна середня, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, не працюючого, ІПН НОМЕР_1 , раніше не судимого, громадянина України, за ч.1 ст.125 КК України,-

в с т а н о в и в:
що ОСОБА_5 вчинив умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень.

Кримінальне правопорушення при наступних обставинах:

ОСОБА_5 02.10.2020 близько 14.00 годин перебував по АДРЕСА_1 , де розпочав словесний конфлікт зі своїм сусідом ОСОБА_7 .
В ході даного конфлікту ОСОБА_5 , на грунті триваючих неприязних відносин, з метою спричинення тілесних ушкоджень, діючи умисно, усвідомлюючи небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та свідомо бажаючи їх настання, умисно наніс один удар невстановленим металевим предметом потерпілому ОСОБА_7 в ділянку лівої руки.
Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_5 , потерпілому ОСОБА_7 спричинені тілесні ушкодження у вигляді садна в ділянці лівої руки, які згідно висновку експерта від 09.11.2020 відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненому кримінальному провадженні визнав повністю, і підтвердив, що кримінальне правопорушення вчинив при обставинах викладених в обвинувальному акті, та що дійсно в ході конфлікту, який мав місце 02.10.2020 близько 14.40 годин в с.Сівка-Войнилівська, спричинив легкі тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_8 вчиненому розкаявся, просив суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій вказує, що збитки, завдані кримінальним правопорушенням, йому не відшкодовано, при призначенні міри покарання покладається на розсуд суду, та просить розгляд кримінального провадження проводити без його участі (а.с.49).

Суд, визнавши у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_5 , який повністю визнав свою вину у вчиненому і не бажає досліджувати у судовому засіданні докази, які були зібрані в процесі досудового слідства і прокурор та інші учасники не заперечують проти цього. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненому ним кримінальному правопорушенні (проступку) у судовому засіданні доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.125 КК України, як умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винного і обставини справи.

До обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання вини обвинуваченим, щире каяття у вчиненому.

Щодо особи обвинуваченого, то суд враховує його вік, стан здоров`я, а також те, що ОСОБА_5 на «Д» обліку у нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, в тому числі дитину з інвалідністю, раніше не притягався до кримінальної відповідальності.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Зважаючи на положення статті 50 КК України якою встановлено, що «покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами», на положення статті 65 КК України, якою встановлено, що «особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень», враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_5 , всі пом`якшуючі та відсутність обтяжуючих покарання обставини, позицію прокурора щодо міри покарання, який просив призначити обвинуваченому покарання у вигляді штрафу, думку потерпілого, який при призначенні покарання покладається на розсуд суду, думку обвинуваченого, який просив суворо не карати, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у вигляді штрафу в межах санкції ч. 1 ст.125 КК України з врахуванням обставин і наслідків кримінального правопорушення, оскільки його перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

На переконання суду, призначене покарання обвинуваченому ОСОБА_5 відповідатиме також принципу співрозмірності конкретного злочинного діяння, вчиненого ним, з покаранням призначеним останньому.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Процесуальних витрат по справі немає. Арешт на майно не накладався.

Цивільний позов заявлено не було.

Керуючись ст.ст.100, 373, 374, 376 КПК України, ст. ст. 50, 65 КК України, суд,

у х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винуватим за ч.1 ст.125 КК України та призначити покарання - штраф у розмірі 30 (тридцяти ) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень.

Речові докази - копію карти виїзду ШМД № 230 від 02.10.2020, яка знаходиться при матеріалах кримінального провадження, залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області шляхом подання апеляції протягом 30 діб з часу проголошення.

Головуючий: