Провадження № 1-кс/761/6492/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2022 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «ВІЧІУКРТРАНС», про зміну місця зберігання майна, на яке накладено арешт ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 07.02.2022 у справі № 761/3971/22 та передачу його на відповідальне зберігання, -
В С Т А Н О В И В:
28.06.2022 адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «Вічіукртранс» звернувся до суду з клопотанням про зміну місця зберігання майна, на яке накладено арешт ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 07.02.2022 у справі № 761/3971/22 та передачу його на відповідальне зберігання.
Подане клопотання заявник обґрунтовує тим, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва у справі № 761/3971/22 від 07.02.2022 було накладено арешт на RENAULT MAGNUM», р.н. НОМЕР_1 , з напівпричепом KRONE SD р.н. НОМЕР_2 , які належать ТОВ «ВІЧІУКРТРАНС», що був вилучений під час проведення огляду місця події 30.01.2022 в рамках кримінального провадження № 0000056, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Підставою накладення арешту стало забезпечення збереження речового доказу та проведення ряду судових експертиз. Вказаний автомобіль з напівпричепом зберігався на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: Київська обл., Бориспільський район, с. Семенівка, вул. Піщана, 15.
Водночас, не пізніше 05.04.2022 невстановлені особи заволоділи ключами від автомобіля, що були вилучені під час огляду місця події і зберігалися у слідчого, а також самим автомобілем і напівпричепом, які належать ТОВ «ВІЧІУКРТРАНС» та зберігалися на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: Київська обл., Бориспільський район, с. Семенівка, вул. Піщана, 15.
У період з 05.04.2022 по 19.05.2022 автомобіль проїхав понад 930 км., та був виявлений представниками власника майна в частково розібраному стані на станції технічного огляду, при цьому напівпричеп було виявлено за іншою адресою.
19.05.2022 за місцем виявлення автомобіля була викликана слідчо-оперативна група, яка за дорученням опитала співробітників ПП «Ольбія» та залишила їм автомобіль на не відповадальне зберігання.
Тому заявник вважає, що сторона досудового розслідування не забезпечила схоронність та збереження речових доказів у кримінальному провадженні, що призвело до їх пошкодження та псування, крім цього, слідчим залишено автомобіль на не відповідальне зберігання на станції технічного огляду, яка фактично проводила розборку та перефарбування речового доказу, внаслідок чого, заявник просить змінити місце зберігання автомобіля «RENAULT MAGNUM», р.н. НОМЕР_1 та залишити його на відповідальне зберігання представнику власника даного майна ТОВ «ВІЧІУКРТРАНС».
Заявник у судовому засіданні клопотання підтримав, та просив його задовольнити
Прокурор у судовому засіданні не заперечував щодо задоволення вказаного клопотання та пояснив, що під час збройної агресії Росії у Київській області автомобілі були викрадені, внаслідок чого проводиться перевірка.
Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Так, з матеріалів клопотання вбачається, що, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва у справі № 761/3971/22 від 07.02.2022 було накладено арешт на «RENAULT MAGNUM», р.н. НОМЕР_1 , з напівпричепом KRONE SD р.н. НОМЕР_2 , які належать ТОВ «ВІЧІУКРТРАНС», що був вилучений під час проведення огляду місця події 30.01.2022 в рамках кримінального провадження № 0000056, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Власником даного майна є ТОВ «ВІЧІУКРТРАНС», згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .
Відповідно до ч. 2 ст. 100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно п. 1 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 19.11.2012 N 1104 (далі - Порядок), цей Порядок визначає правила зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, та схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження.
Відповідно до п. 4 Порядку, речові докази, крім тих, що повернуті власнику або передані йому на відповідальне зберігання, реалізовані, знищені, технологічно перероблені, зберігаються до передачі їх суду в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, або інших місцях зберігання, визначених у цьому Порядку. Якщо через громіздкість чи з інших причин речові докази не можуть бути передані суду, вони зберігаються в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, або інших місцях зберігання, визначених у цьому Порядку, до набрання законної сили судовим рішенням, яким закінчується кримінальне провадження або вирішується спір про їх належність у порядку цивільного судочинства.
Також згідно п. 5 зазначеного Порядку умовою зберігання речових доказів повинне бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. Забороняється зберігання речових доказів в умовах, що можуть призвести до їх знищення чи псування. У разі потреби необхідне вжиття невідкладних заходів для приведення таких речових доказів до стану, що дає змогу забезпечити їх подальше зберігання.
Відповідно до п. 20 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ від 19.11. 2012 року за N 1104, зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.
Будь-яких доказів того, що власник автомобіля може приховати, пошкодити, знищити даний транспортний засіб слідчому суду не надано.
Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».
Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004).
Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).
Поряд з цим, суд бере до уваги те, що прокурор не заперечував у зміні місця зберігання транспортного засобу, на який накладено арешт.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що передача майна на відповідальне зберігання власнику майна не буде перешкоджати досудовому слідству, а тому вважає за необхідне змінити місце зберігання даного речового доказу, а саме транспортного засобу RENAULT MAGNUM», р.н. НОМЕР_1 .
Керуючись частиною другою статті 376, статтями 2, 7, 100, 309, 372, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «ВІЧІУКРТРАНС», про зміну місця зберігання майна, на яке накладено арешт ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 07.02.2022 у справі № 761/3971/22 та передачу його на відповідальне зберігання, - задовольнити.
Змінити місце зберігання арештованого транспортного засобу «RENAULT MAGNUM», р.н. НОМЕР_1 , та передати його на відповідальне зберігання власнику ТОВ «ВІЧІУКРТРАНС».
Покласти обов`язок на ТОВ «ВІЧІУКРТРАНС», до скасування арешту на майно, забезпечити належне зберігання транспортного засобу «RENAULT MAGNUM», р.н. НОМЕР_1 , і безперешкодний доступ до нього для проведення слідчих дій та для перевірки стану збереження арештованого майна.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1