У Х В А Л А

"18" березня 2022 р. Справа153/235/22

Провадження1-кс/153/66/22-к

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Могилів-Подільського району Вінницької області

клопотання сторони кримінального провадження старшого дізнавача СД ВП №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000007 від 20.01.2022, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :

Сторона кримінального провадження старший дізнавач СД ВП №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_3 з погодженим із прокурором клопотанням про арешт майна звернулась до слідчого судді. Клопотання мотивовано наступним: 20.01.2021 надійшов рапорт працівника поліції, про те, що 11.01.2022 гр. ОСОБА_4 , 1987р.н., жит. АДРЕСА_1 використовує свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 з ознаками підробки. За даним фактом 20.01.2022 сектором дізнання відділення поліції №1 МогилівПодільського РВП ГУНП у Вінницькій області було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000007 та розпочато розслідування за ознаками кримінального проступку передбаченого, ч.4 ст.358 КК України. 17.03.2022 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 за місцем проживання гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було вилучено до відділення поліції №1 МогилівПодільського РВП ГУНП у Вінницькій області свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу TOYOTA COROLLA д.н.з. НОМЕР_2 , від 26.09.1996р. НОМЕР_1 , яке поміщено до спец.пакету НПУ №7355741, який належним чином опечатано та на якому нанесено пояснювальні написи та підписи учасників. 17.03.2022 вище вказане свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 від 26.09.1996р. було визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні. Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї ж статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України. Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. За таких обставин свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 від 26.09.1996р. підлягає арешту, оскільки являється речовим доказом у кримінальному проваджені.

Старший дізнавач СД ВП №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області капітан поліціїОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, подала до суду письмову заяву за вхід.№1495 від 18.03.2020, в якій просила суд про розгляд справи в її відсутність у зв`язку із службовою зайнятістю, подане клопотання підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити.
Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень КПК України судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд перевірив надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по даних матеріалах, дійшов таких висновків:

Клопотання про арешт майна відповідає вимогам ст.171 КПК України.

Судом встановлено, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 від 26.09.1996р. є предметами вчинення кримінального проступку та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто згідно ст.98 КПК України є речовим доказом, який у свою чергу, згідно ч.2 ст.84 КПК України, є процесуальним джерелом доказів.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.7 ст.237 КПУ України при огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.
В ч.3 ст.170 КПК України зазначено, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчий суддя, прийшов до висновку, що клопотання відповідає вимогам ст.171 КПК України та містить достатньо правових підстав для його задоволення.

Крім того, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 р.) ЄСПЛ встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи».

При цьому, у судовому засіданні слідчим суддею не встановлено, що клопотання суперечить вищезазначеним вимогам КПК України, тобто містить правові підстави для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, вказівки на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та є пропорційним, тобто відповідає тяжкості правопорушення і не становить особистий і надмірний тягар для володільців майна. Так, на думку слідчого судді, стороною кримінального провадження доведено правову підставу для арешту майна.

Враховуючи, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 від 26.09.1996р. є предметом вчинення кримінального правопорушення, яке може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, є речовим доказом по вказаному кримінальному правопорушенню, а тому може бути використане як доказова база у кримінальному провадженні та необхідне для проведенняекспертиз.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання старшого дізнавача відповідає вимогам ст.171 КПК України та підлягає задоволенню.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст.131, 132, 170, 171, 172, 173, 175 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання сторони кримінального провадження старшого дізнавача СД ВП №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000007 від 20.01.2022, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт із позбавленням права користування, розпорядження та відчуження майном - на тимчасово вилучене майно по кримінальному провадженню №0000007 від 20.01.2022, яке має значення речового доказу, а саме - на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 від 26.09.1996 р.

Виконання ухвали доручити старшому дізнавач СДВП №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області капітану поліції ОСОБА_3 .

Згідно ч.1 ст.175 КПК України копії ухвали направити старшому дізнавачу для негайного виконання.
Копії ухвали після її постановлення негайно вручити старшому дізнавачу.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий слідчий суддя ОСОБА_1