Номер провадження: 11-кп/813/747/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 жовтня 2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

перекладача ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід від участі у розгляді об`єднаних апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , та прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_10 на вирок Приморського районного суду м. Одеси від 11 серпня 2021 року, апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 13 вересня 2021 року, апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 09 грудня 2021 року, в рамках кримінального провадження №0000078 від 17.04.2018 року, відносно ОСОБА_7 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України,-

встановив:
В провадженні Одеського апеляційного суду перебувають об`єднані апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , та прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_10 на вирок Приморського районного суду м. Одеси від 11 серпня 2021 року, апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 13 вересня 2021 року, апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 09 грудня 2021 року, в рамках кримінального провадження №0000078 від 17.04.2018 року, відносно ОСОБА_7 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, визначено колегію суддів у складі: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 для розгляду вказаних апеляційних скарг єдиний унікальний номер судової справи: 522/16951/18; номер провадження: 11-кп/813/747/22.
Суддею Одеського апеляційного суду ОСОБА_3 у судовому засіданні було заявлено самовідвід, з підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, який обґрунтовуваний тим, що Одеським апеляційним судом у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого ОСОБА_11 , судді ОСОБА_3 , ОСОБА_12 , було залишено без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_7 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27 травня 2020 року ( справа № 522/10530/18, провадження 22-ц/813/1576/22).
Апеляційний суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши доводи заяви про самовідвід судді ОСОБА_3 , дійшов наступного висновку.

Згідно із ч. 1 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду.

Відповідно до ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 КПК України порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Положення Конвенції щодо права особи на справедливий суд знайшли відображення у ст. 21 КПК України згідно з якою кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, безсторонність (неупередженість) суду в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах: «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Проте, між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»).

У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії»).

Апеляційний суд встановив, що постановою Одеського апеляційного суду у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого ОСОБА_11 , суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_12 , від 05 липня 2022 року, було залишено без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_7 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27 травня 2020 року, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_7 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Моя Одеса» про спростування поширених засобами масової інформації недостовірних відомостей, а саме статті інтернет-видання «Думская» від 19 березня 2018 року під назвою «В Одессе СБУ заподозрило оператора телефонной связи в сотрудничестве с терористами и ФСБ» (номер провадження: 22-ц/813/1576/22, справа № 522/10530/18).

Так, предмет зазначеного цивільного позову була інформація щодо обставин кримінального провадження №0000078, внесеного до ЄРДР 17.04.2018 року, відносно ОСОБА_7 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, в рамках якого постановлено оскаржений вирок.
Таким чином, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, положення пункту 1 ст. 6 Конвенції, ч. 1 ст. 21 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що з метою забезпечення достатніх гарантій для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів уупередженість суду, заява судді ОСОБА_3 про самовідвід підлягає задоволенню.
Згідно з п. 2.5. застосування цінності 2 принципу «Неупередженість» Бангалорських принципів, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.
Європейський суд з прав людини щодо тлумачення понять «незалежний», «безсторонній» та щодо визначення критеріїв неупередженості (безсторонності): суб`єктивний та обєктивний у рішенні у справі «Агрокомплекс» проти України» (рішення від 06.10.2011 р., заява № 23465/03) зазначив: «…незалежність та неупередженість судів, із об`єктивної точки зору, вимагає, щоб кожен окремий суддя був вільним він неналежного впливу».
Відповідно до Другого принципу «Неупередженість» Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН №2006/23 від 27.07.2006 року та усталеної практики Європейського суду з прав людини щодо тлумачення понять «незалежний», «безсторонній» та щодо визначення критеріїв неупередженості (безсторонності) (рішення ЄСПЛ у справі «Агрокомплекс» проти України» від 06.10.2011 року; «Білуха проти України» від 09.11.2006 року), - заявлений суддею самовідвід не може бути предметом перевірки складом колегії суддів з точки зору обґрунтованості, з огляду на те, що ніхто не може змусити суддю здійснювати судовий розгляд, у разі його (судді) внутрішнього переконання з посиланням на конкретні обставини щодо можливості виникнення сумнівів в його неупередженості.
Відповідно до ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених с.ст. 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.
За наведених вище обставин, апеляційний суд приходить до висновку про існування обставин, які унеможливлюють подальшу участь судді- учасника колегії ОСОБА_3 в даному апеляційному провадженні, у зв`язку з чим заявлений суддею самовідвід підлягає задоволенню, а матеріали кримінального провадження підлягають передачі до апарату Одеського апеляційного суду для визначення інших суддів в порядку, передбаченому ст. 35 КПК України.
Керуючись ст. ст. 75,76, 80, 370-372, 419, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід задовольнити.

Відвести суддю ОСОБА_3 від розгляду апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , та прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_10 на вирок Приморського районного суду м. Одеси від 11 серпня 2021 року, в рамках кримінального провадження №0000078 від 17.04.2018 року, відносно ОСОБА_7 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 13 вересня 2021 року, апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 09 грудня 2021 року.

Передати матеріали провадження №11-кп/813/747/22 до апарату Одеського апеляційного суду для здійснення повторного автоматичного розподілу в порядку ст. 35 КПК України для визначення іншого судді.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4