Справа № 438/957/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1345/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 травня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
розглянувши матеріали апеляційної скарги заступника начальника Бориславського відділу Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_6 на вирок Бориславського міського суду Львівської області від 2 грудня 2020 року у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Борислава, Львівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
з участю прокурора ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_10 ,
встановила:
вироком Бориславського міського суду Львівської області від 2 грудня 2020 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.
На підставіст.75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування даного покарання з випробуванням, якщо він протягом 3 років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_8 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.
Згідно з вироком суду, ОСОБА_8 23 червня 2019 року приблизно о 23 годині 35 хвилин, керуючи автомобілем марки «Форд Мондео», р.н. НОМЕР_1 (реєстрація Республіки Польща) та рухаючись ним вул. Шевченка в м. Бориславі Львівської області, у напрямку руху транспорту до м. Дрогобича Львівської області, при проїзді ділянки навпроти будинку №1 по вул. Шевченка, порушив чинні вимоги Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, а саме: Р.1 п.п. 1.5, 1.10 (в частині визначення термінів «дорожня обстановка», «безпечна швидкість», «небезпека для руху»; та Р.2 п.2.3 «б» та «д», п.2.9 «а»; Р.12 п.п.12.3, 12.4, які виразилися в тому, що він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, рухаючись в межах населеного пункту зі швидкістю 137 км/год, що є значним перевищенням максимально допустимої швидкості руху, яка становить 50 км/год, з моменту виникнення небезпеки для руху у вигляді автомобіля марки «Фіат Добло Карго» р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_11 , яка виїхала з лівого по ходу його руху місця для паркування автомобілів на проїзну частину вул. Шевченка та рухалася у напрямку його смуги, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, у результаті чого створив аварійну обстановку, яка призвела до зіткнення транспортних засобів на смузі, що призначена для руху транспорту в напрямку м. Дрогобича Львівської області.
У результаті порушення водієм ОСОБА_8 правил безпеки дорожнього руху, водій автомобіля марки «Фіат Добло Карго» р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_12 , згідно висновку судово-медичної експертизи трупа №173 від 15.07.2019, отримала такі тілесні ушкодження: закриту травму грудної клітки у вигляді перелому грудини на рівні третього міжребер`я, закриті переломи першого-дев`ятого ребер справа, першого-п`ятого ребер зліва з ушкодженням правої легені, правого купола діафрагми з крововиливом в праву плевральну порожнину, в клітковину по ходу аорти, під плевру легень з обох сторін; закриту травму органів черевної порожнини у вигляді ушкодження правої частки печінки з крововиливом в черевну порожнину, в за очеревний простір, по ходу черевного відділу аорти; садна в лівій скронево-лобній ділянці, в правій скронево-виличній ділянці, на чолі, правіше середньої лінії, в ділянці зовнішнього контуру лівої очниці, на спинці та кінчику носа, в ділянці правої вилиці, на лівій щоці, на верхній губі по середній лінії, на підборідді, в ділянках обох плечових суглобів, обох плечей, лівого плеча з переходом на ділянку ліктьового суглобу та верхню третину передпліччя, в ділянках лівого передпліччя, лівого променево-зап`ястного суглобу, лівої китиці, на передній черевній стінці, по правому боковому флангу живота, на задній поверхні грудної клітки, в поперековій ділянці, в ділянці обох стегон, правого колінного суглобу, обох гомілково-ступневих суглобів та стоп; поверхневі забійні рани в ділянках лівого плечового суглобу, правого колінного суглобу, правої гомілки, лівого стегна. Вказані ушкодження виникли незадовго до смерті ОСОБА_12 внаслідок ударної взаємодії з тупими твердими предметами, якими могли бути деталі салону автомобіля при зіткненні його з іншим транспортним засобом, мають ознаки тяжкого ступеня за ознакою небезпеки для життя і перебувають в прямому причинно-наслідковому зв`язку із настанням смерті.
Не погоджуючись з вироком суду прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати у зв`язку із невідповідністю призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд не в повній мірі надав оцінку наслідкам, які настали в результаті ДТП за участю обвинуваченого та ОСОБА_12 , а саме смерть останньої, до кінця не враховано факт перебування обвинуваченого у стані алкогольного сп`яніння, не надано оцінку швидкості руху автомобіля. У зв`язку з цим, вважає необґрунтованим звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого та його захисника, які заперечили проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні зазначеного у вироку злочину відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим, що в апеляційній скарзі прокурора не оспорюється.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.
При призначенні покарання обвинуваченому суд першої інстанції врахував характер та тяжкість вчиненого злочину, фактичні обставини справи, тяжкість заподіяних злочином наслідків, а також те, що обвинувачений повністю визнав вину у вчиненні злочину, раніше не судимий, за місцем реєстрації та проживання характеризується позитивно, на психіатричному та наркологічному обліках не перебуває, шкоду потерпілому (родині загиблої) відшкодував повністю, обставини, які пом`якшують покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, обставину, яка обтяжує покарання - вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Поряд з цим, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про необхідність звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Колегією суддів встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 на час розгляду кримінального провадження повністю добровільно відшкодував родині загиблої, потерпілому ОСОБА_13 заподіяну майнову та моральну шкоду в розмірі 20 000 доларів США. Крім того, обвинувачений зобов`язався матеріально, по мірі можливості, допомагати неповнолітній дочці загиблої та потерпілого ОСОБА_13 .
Під час судового розгляду потерпілий ОСОБА_13 наполягав на звільненні ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, покликаючись на його молодий вік та повне відшкодування завданої шкоди.
Крім того, колегія суддів приймає до уваги, що відповідно до даних висновку судової автотехнічної екпертизи № 3535 від 24 липня 2019 року, зокрема п.3, 6 встановлено, що з технічної точки зору, в даній дорожній ситуації водій автомобіля марки «Фіат Добло», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_12 виконуючи маневр лівого розвороту повинна надати можливість безперечного проїзду зустрічного транспортного засобу, тобто керуватись вимогами п.2.3 (підпункту «д»), п. 10.1, п. 10.4 ч.2 Правил дорожнього руху України, а також з технічної точки зору, в даній ситуації, дії водія автомобіля марки «Фіат Добло», реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_12 не відповідали вимогами п.2.3(підпункт «д»), п.10.1, п.10.4 ч.2 Правил дорожнього руху України та знаходились у причинно-наслідковому зв`язку із настанням даної ДТП, тобто мала місце протиправна поведінка в тому числі і водія ОСОБА_14 .
Таким чином, враховуючи позитивну посткримінальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_8 , обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину, відшкодування потерпілому майнової та моральної шкоди, у зв`язку з чим потерпілий просив звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, з огляду на досудову доповідь органу пробації, згідно з якою результати оцінки ОСОБА_8 не показали високого ризику повторного правопорушення та небезпеки для суспільства у т.ч. для окремих осіб, колегія суддів вважає, що виправлення обвинуваченого, а також попередження вчинення ним нових злочинів, можливе без ізоляції від суспільства за умови звільнення його від відбування покарання з випробуванням, відповідно до ст. 75 КК України.
Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування вироку суду першої інстанції відносно ОСОБА_8 колегією суддів не встановлено, а тому його слід залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 420 КПК України, колегія суддів, -
постановила:
вирок Бориславського міського суду Львівської області від 2 грудня 2020 року відносно ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу заступника начальника Бориславського відділу Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_6 без задоволення.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення, та на неї може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою протягом трьох місяців з моменту отримання її копії.
Судді :
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4