Номер провадження 1-кп/754/354/22
Вирок
Іменем України

31 серпня 2022 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0003391 від 19.12.2021 року відносно:

ОСОБА_3 , ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Баку, Азербайджан, громадянина Азербайджану, з загальною середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, не зареєстрованого на території України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 24.11.2021 року Деснянським районним судом м. Києва за ч.1 ст.309 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням тривалістю 1 рік;

- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,

за участю сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_5 ,

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_6 ,

перекладача ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_3 , 19.12.2021 року приблизно о 18 годині 30 хвилин, перебуваючи за адресою: пр. Маяковського 17-В, що в м. Києві, побачив в руках потерпілого ОСОБА_8 мобільний телефон «Хіаоmі Redmі 4А». В цей час у обвинуваченого ОСОБА_3 виник злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна обвинувачений ОСОБА_3 , діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, вихопив мобільний телефон «Хіаоmі Redmі 4А», Іmеі 1: НОМЕР_1 , Іmеі 2: НОМЕР_2 , вартістю 1445 грн, всередині якого знаходилась сім-карта оператору мобільного зв`язку «Водафон», яка матеріальної цінності для потерпілого не становить.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу обвинувачений ОСОБА_3 ігноруючи вимоги свідка зупинитися та повернути йому майно, залишив місце вчинення кримінального правопорушення, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 1445 грн.

Суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним, щиро розкаявся і підтвердив вищеописані встановлені судом обставини справи.

Суд вважає недоцільним дослідження доказів стосовно всіх обставин справи, які ніким не оспорюються, проти цього не заперечують учасники судового розгляду, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, і у суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, учасникам судового розгляду роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях "Ірландія проти Сполученого Королівства" від 18 січня 1978 року, "Коробов проти України" від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, з точки зору належності та допустимості, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження і його дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 186 КК України, як таємне відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України,суд визнає - щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.
У відповідності до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до загальних засад призначення кримінального покарання, передбачених ст. 65 КК України, суд призначає покарання, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Так, санкцією ч. 1 ст. 186 КК України передбачено покарання у виді штрафу від двох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від ста двадцяти до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або позбавлення волі на строк до чотирьох років.

Відповідно до встановлених обставин, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке за класифікацією, визначеною ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Відповідно до даних про особу обвинуваченого, ОСОБА_3 , раніше судимий, дане кримінальне правопорушення вчинив в період відбування покарання з випробуванням, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

З урахуванням наведеного, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_3 покарання, яке необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів у виді позбавлення волі, в межах встановлених у санкції відповідної статті особливої частини КК України.
Суд не вбачає підстав для звільнення обвинуваченого від відбування покарання з іспитовим строком, враховуючи, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення в період відбування покарання з випробуванням за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 24.11.2021 року.

Враховуючи, що ОСОБА_3 кримінальне правопорушення у даному кримінальному провадженні скоїв після постановлення стосовно нього вироку Деснянським районним судом міста Києва від 24 листопада 2021 року, а відтак покарання йому слід призначити за правилами ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання до покарання визначеного цим вироком не відбутої частини покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 24 листопада 2021 року.
На думку суду, призначення такого покарання, буде відповідати вимогам ст. 65 КК України та є необхідним і достатнім для його виправлення і запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.
Підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 140 грн.
Відповідно до ст. 100 КПК України, речові докази: мобільний телефон «Хіаоmі Redmі 4А», Іmеі 1: НОМЕР_1 , Іmеі 2: НОМЕР_2 переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_8 залишити за належністю потерпілому ОСОБА_8 .

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Визнати винним ОСОБА_3 , ( ОСОБА_4 )у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у виді 1 /одного/ року позбавлення волі.

В силу ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання до покарання за цим вироком не відбутої частини покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 24 листопада 2021 року остаточно призначити ОСОБА_3 , покарання у вигляді 1 /одного/ року 1 /одного/ місяця позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 , ( ОСОБА_4 ) обраховувати з дня його фактичного затримання після набрання вироком законної сили.
Стягнути з ОСОБА_3 , (HASHIMOV AGIF) на користь держави 140 грн. витрати за залучення експертів.
Речові докази в кримінальному провадженні: мобільний телефон «Хіаоmі Redmі 4А», Іmеі 1: НОМЕР_1 , Іmеі 2: НОМЕР_2 залишити за належністю потерпілому ОСОБА_8 .

Вирок може бути оскаржений до Київського Апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя: ОСОБА_1