ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/1744/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" жовтня 2022 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про встановлення строку на закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001092 від 22.04.2016 року, -

ВСТАНОВИВ:

16.09.2022 року ОСОБА_3 , посилаючись на положення ст.ст. 28, 113, 114 КПК України, звернувся до суду з клопотанням про встановлення строку на закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001092 від 22.04.2016 року.

За змістом клопотання ОСОБА_3 зазначає, що з 2016 року у провадженні різних органів досудового розслідування перебуває кримінальне провадження № 0001092 від 22.04.2016 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України. Не дивлячись на тривалий час проведення досудового розслідування, зазначає заявник, слідчими не оголошено про підозру жодній особі та на думку ОСОБА_3 допущено необґрунтовану тяганину. З огляду на викладене, заявник ставить перед слідчим суддею питання щодо встановлення органу досудового розслідування строку для завершення останнього.

У судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, просив проводити розгляд клопотання за його відсутності.

Прокурор у судове засідання не з`явився, не повідомив про причини своєї неявки, однак слідчому судді надано матеріали кримінального провадження.

Дослідивши матеріали клопотання ОСОБА_3 та матеріали кримінального провадження № 0001092 від 22.04.2016 року, слідчим суддею встановлено наступні обставини.

22.04.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості про обставини, що містять ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України за заявою ОСОБА_3 .

Досудове розслідування розпочато СВ Сєвєродонецького ВП ГУНП в Луганській області та проводилось до 05.102021 року, коли постановою прокурора Сєвєродонецької окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_4 місцем проведення досудового розслідування було визначено СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві.

Матеріали кримінального провадження не містять даних щодо оголошення підозри будь якій особі. Останньою процесуальною дією у зазначеному кримінальному провадженні є відібрання 22.07.2022 року пояснень у ОСОБА_5 , на яку ОСОБА_3 вказує як на особу, причетну до вчинення злочину.

Зазначені обставини, встановлені слідчим суддею з матеріалів кримінального провадження, не співвідносяться з положеннями кримінального процесуального закону щодо вимоги якнайскорішого проведення досудового розслідування та поняттям розумних строків.

В той же час, слідчий суддя вважає необхідним зазначити наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені цим Кодексом.
Конституційний Суд України у своєму рішенні від 30.01.2003 року щодо розумності строків досудового слідства зазначив, що поняття «розумний строк досудового слідства» є оціночним, тобто таким, що визначається у кожному конкретному випадку з огляду на сукупність усіх обставин вчинення і розслідування злочину (злочинів). Визначення розумного строку досудового слідства залежить від багатьох факторів, включаючи обсяг і складність справи, кількість слідчих дій, число потерпілих та свідків, необхідності проведення експертиз та отримання висновків тощо. Але за будь-яких обставин строк досудового слідства не повинен перевищувати меж необхідності. Досудове слідство повинно бути закінчено у кожній справі без порушення права на справедливий судовий розгляді права на ефективний засіб захисту, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини та основних свобод.
Виходячи із норм чинного національного законодавства та практики Європейського суду з прав людини, час, який враховується для визначення розумності строків, починається з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення. З цього моменту згідно зі ст. 219 КПК України (до редакції Закону №2147-VIII від 03.10.2017 року) починається і відлік строків досудового розслідування, персоніфікується кримінальне провадження - з`являється підозрюваний (ст. 42 КПК України).
Згідно із ст. 113 КПК України процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.
Статтею 219 КПК України встановлюються рамки в межах яких повинно бути здійснено досудове розслідування кримінального провадження, а саме - протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. Вказаний строк може бути продовженим до дванадцяти місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину.
Разом з тим, ст. 114 КПК України не є тією нормою, яка регламентує порядок подання та розгляду даної категорії клопотань, оскільки вказана норма передбачає лише право, а не обов`язок слідчого судді, суду встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження розумного строку прийняття процесуального рішення чи вчинення процесуальної дії.
Як наголошується у ч. 2 ст. 28 КПК України, проведення досудового розслідування у розумні строки, у тому числі строки проведення певних процесуальних та слідчих дій, забезпечує прокурор на виконання своїх повноважень, регламентованих п. 4 ч.2 ст. 36 КПК України, недотримання яких підлягає оскарженню, згідно ст. 308 КПК України, до прокурора вищого рівня, а не до слідчого судді, який, на підставі ч.2 ст. 28 КПК України, забезпечує проведення досудового розслідування в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції і вирішує лише ті питання, як зазначено в ч.3 ст. 26 КПК України, що віднесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України.
Зокрема, до повноважень слідчого судді віднесено розгляд питань, пов`язаних із застосуванням заходів забезпечення кримінального провадження, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування, а отже лише при постановленні ухвал за результатами розгляду відповідних клопотань та скарг слідчий суддя має права встановити певний процесуальний строк.
Крім того, положення Глави 19 КПК України визначають форму та регламентують порядок проведення досудового розслідування, під час якого слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй професійній діяльності і несе відповідальність згідно з ч.1 ст. 40 КПК України за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій, водночас прокурор, здійснюючи свої повноваження у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений, як про це зазначено в п.4 ч.2 ст. 36 КПК України, доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений ним строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному КПК України. У зв`язку з чим, покладення слідчим суддею на слідчого або прокурора обов`язків щодо встановлення певних або невизначених строків проведення слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій необхідних і достатніх для проведення процесуальних дій не узгоджується з наведеними нормами.
Положеннями ст. 219 КПК України встановлені процесуальні строки досудового розслідування, яке повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. Оскільки законом визначені граничні межі строку досудового розслідування, слідчий суддя може встановити інший строк, але не більший, ніж передбачений законом, за наявності для цього підстав, або встановити строк для вчинення певних дій, який теж не може перевищувати граничного строку, визначеного законом.
Проте, як встановлено слідчим суддею, у вказаному кримінальному провадженні жодній особі про підозру не повідомлено. З чого слідує, що в межах визначеного строку досудового розслідування мають бути проведені відповідні процесуальні дії та прийняті процесуальні рішення щодо закінчення досудового розслідування.
Тобто, на даний час відсутні підстави для обрахування строку досудового розслідування, а, тим більше, для його встановлення слідчим суддею у відповідності до вимог ст. 114 КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Згідно із ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
За змістом ч. 1 ст. 40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.
Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, та на свій розсуд визначає об`єм доказів, якій необхідно зібрати у кримінальному провадженні.
Слідчий суддя не вправі зобов`язати орган досудового розслідування вчинити процесуальні дії необхідні та достатні для закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні. Зазначене питання орган досудового розслідування вирішує на власний розсуд шляхом оцінки фактичних обставин кримінального провадження, зібраних доказів і співставлення їх з положеннями Закону.
Отже, фактичне оскарження недотримання, як зазначається у клопотанні, розумних строків досудового розслідування у інший спосіб, як то до слідчого судді у формі подання клопотання у порядку ст. ст. 28, 114 КПК України, при зазначених вище обставинах, не підлягає на даний час задоволенню з огляду на те, що норми кримінального процесуального закону регламентують забезпечення судового контролю під час досудового розслідування та не передбачають вирішення слідчим суддею питання щодо встановлення процесуальних строків для проведення слідчих (розшукових) дій, для яких КПК України не встановлені граничні строки.
Виходячи з вищенаведеного, слідчий суддя не наділений повноваженнями для встановлення відповідних граничних строків досудового розслідування, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити.
Ця ухвала не є перешкодою для реалізації особою, яка подала клопотання, своїх прав, відповідно до їх обсягу, визначеному кримінальним процесуальним законодавством, у спосіб, передбачений цим же законом.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 28, 114, 303-307 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про встановлення строку на закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001092 від 22.04.2016 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1