ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1204/22 Справа № 202/971/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_8 на вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 лютого 2022 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000060 відносно:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Дніпропетровськ, громадянина України, маючого середню освіту, одруженого, працюючого водієм на ПП « ОСОБА_9 », не маючого на утримані малолітніх дітей та непрацездатних осіб, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.
Вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 лютого 2022 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 80 годин громадських робіт.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Вирішено питання щодо речових доказів.
Як встановлено судом, 22 січня 2022 року о 09 годині 40 хвилин, ОСОБА_8 перебував у приміщенні торгівельного залу ТОВ «АТБ-Маркет» магазину «Продукти-№100», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Донецьке шосе, буд.105, разом зі своєю дружиною ОСОБА_10 , де на вході з правої сторони побачив металевий купівельний візок об`ємом 90 л, який належить ТОВ «АТБ-Маркет», взяв його і направився до стелажів із продуктами, з яких він із дружиною брали різні продукти харчування та складали їх до вказаного купівельного візка.
Після чого, пройшовши по торгівельному залу та утримуючи при собі купівельний візок, за допомогою якого ОСОБА_8 транспортував придбані ним продукти харчування, пройшов лінію касової зони магазину, розрахувавшись при цьому за продукти харчування, які дружина ОСОБА_10 склала знову до торговельного візка, направився разом з нею на вихід з магазину з металевим торгівельним візком та в цей момент, у ОСОБА_8 раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме металевого купівельного візка, об`ємом 90л., вартістю, згідно висновку судової товарознавчої експертизи №537/22 від 08.02.2022, 2967 гривень 40 копійок.
Так, ОСОБА_8 , перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), не повідомляючи дружину ОСОБА_10 про свої наміри, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, таємно, шляхом вільного доступу, утримуючи при собі металевий купівельний візок разом з придбаними продуктами харчування, покинув приміщення магазину.
Далі ОСОБА_8 , перебуваючи біля магазину ТОВ «АТБ-Маркет» за адресою: м. Дніпро, вул. Донецьке шосе, буд.105, на парковці, переконавшись, що дружина ОСОБА_10 сіла до кабіни автомобіля, на якому вони разом прибули до магазину, доводячи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а саме металевого купівельного візка, об`ємом 90л, вартістю, згідно висновку судової товарознавчої експертизи №537/22 від 08.02.2022 року, 2967 гривень 40 копійок, погрузив його у фургон білого кольору марки «Mercedes Sprinter» д.н.з. НОМЕР_1 та з місця скоєння кримінального правопорушення з викраденим майном зник, тим самим спричинив TOB «АТБ-маркет» майнову шкоду на суму 2967 гривень 40 копійок.
Своїми умисними діями, що виразилися у таємному викраденні майна (крадіжка), ОСОБА_8 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.185 КК України.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Захисник обвинуваченого в своїй апеляційній скарзі просить вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 лютого 2022 року відносно ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 185 КК України в частині призначеного покарання змінити та застосувати вимоги ст. 69 КК України і призначити покарання у виді 50 годин громадських робіт, мотивуючи такі вимоги тим, що призначене судом першої інстанції покарання через свою суворість не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину, даним про особу обвинуваченого та обставинам справи. Зокрема, захисник вказує, що обвинувачений має постійне місце роботи та місце проживання, раніше не судимий, одружений, на обліку у лікарів нарколога чи психіатра не перебуває.
Позиції учасників судового провадження.
Захисник в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримала, просила її задовольнити з підстав та мотивів, викладених в ній.
Прокурор в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги захисника заперечував, посилався на її безпідставність та необґрунтованість, просив залишити вирок суду першої інстанції без змін.
Мотиви суду.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку та пояснення учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за вказаних у вироку обставин, а також, щодо кримінально-правової кваліфікації злочину, не оскаржуються, а тому не є предметом апеляційного розгляду.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінальних правопорушень, які могли б істотно вплинути на висновок суду про винуватість ОСОБА_8 та на кваліфікацію його дій, не виявлено.

Однією з підстав для зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції, згідно з ч. 2 ст. 409 КПК України, може бути невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинами кримінального провадження.

Відповідно до ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Згідно з вимогами ст. ст. 65 і 69 КК України, суд призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. При цьому, за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд, мотивуючи своє рішення, може призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією кримінального закону, або перейти до іншого, більш м`якого покарання, не зазначеного у санкції статті.
Виходячи з положень ст. 50 КК України, рішення суду про призначення покарання, повинно досягати мети виправлення та запобігання вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так й іншими особами.
Призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції повністю дотримався вимог кримінального та кримінального процесуального закону щодо призначення покарання.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, при призначенні ОСОБА_8 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України класифікується як кримінальний проступок, характер кримінального правопорушення, яке повязано із злочинами проти власності та яке виразилось у таємному викраденні майна (крадіжка) та правильно врахував ступінь небезпечності вчиненого кримінального правопорушення.
Належно прийняв до уваги дані про особу ОСОБА_8 , який раніше не судимий, на утриманні нікого не має, одружений, працюючий, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, а також, врахуваві конкретні обставини кримінального провадження, а саме, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, відсутність обставин, які обтяжують покарання, відсутність цивільного позову та тяжких наслідків від вчиненого кримінального правопорушення та призначив ОСОБА_8 за санкцією ч. 1 ст. 185 КК України покарання у виді 80 годин громадських робіт, яке повністю відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи та особі обвинуваченого, а також, сприятиме меті покарання, буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження в подальшому вчинення нових злочинів, як самим обвинуваченим так і іншими особами.

А тому, виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість та безпідставність доводів захисника обвинуваченого про те, що призначене судом першої інстанції покарання ОСОБА_11 через свою суворість не відповідає обставинам кримінального провадження, тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Посилання захисника обвинуваченого про те, що судом не було враховано, що обвинувачений повністю визнав вину, розкаявся, а також, дані про ОСОБА_8 , який раніше не судимий, має на утриманні дитину, характеризується позитивно, не перебуває на обліку у лікарів нарколога чи психіатра, працевлаштований спростовуються вищенаведеним і є безпідставними та необґрунтованими. Доводи про те, що обвинувачений відшкодував матеріальну шкоду спричинену магазину, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки допустимих та належних доказів на підтвердження таких доводів сторона захисту не надала. Необхідність зменшення обвинуваченому кількості годин громадських робіт, на підставі ст. 69 КК України, з 80 до 50 захисником, також, належним чином не вмотивована, при тому що призначений судом розмір покарання у виді 80 годин громадських робіт є мінімальним в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України для даного виду покарання.

Тож, враховуючи, що при ухваленні вироку судом першої інстанції дотримані вимоги кримінального закону України, та ОСОБА_8 призначене покарання, яке відповідає тяжкості кримінальних правопорушень та даним про його особу, з урахуванням обставин, які пом`якшують та відсутності обставин, обтяжують покарання, призначене судом першої інстанції ОСОБА_8 покарання є достатньо обґрунтованим та переконливим, а відповідно правильним.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого підлягає залишенню без задоволення, а вирок суду першої інстанції залишенню без змін.

А тому, на підставі викладеного та керуючись положеннями ст. ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 лютого 2022 року відносно ОСОБА_8 , за ч. 1 ст. 185 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді Дніпровського
апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4