Справа № 527/1488/22
провадження № 1-кп/527/181/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 серпня 2022 року м. Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Глобине кримінальне провадження № 0000274 від 18.07.2022 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Василівка Семенівського району Полтавської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, -

в с т а н о в и в :
18.07.2022 року близько 11.00 год, ОСОБА_4 , перебував за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, де між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виникла сварка.

У ході сварки ОСОБА_4 , маючи прямий умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та свідомо бажаючи їх настання, штовхнув свою матір ОСОБА_5 , внаслідок чого остання впала на підлогу. Після чого, ОСОБА_4 почав наносити тілесні ушкодження останній. Всього ОСОБА_4 наніс потерпілій ОСОБА_5 не менше 3-х ударів, із них: по лівій руці не менше 1 удару, в область спини не менше 2 ударів.

Згідно висновку експерта № 101 від 20.07.2022 року у потерпілої ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у виді: - перелому лівої ліктьової кістки, утворилися від дії тупого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, які кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості з довготривалим розладом здоров`я; синці на спині справа та зліва, утворилися від дії тупих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, синець на правому колінному суглобі, характерний для його утворення внаслідок падіння, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України визнав повністю і дав суду пояснення за змістом ідентичні обвинувальному акту та описовій частині вироку.

Потерпіла ОСОБА_5 направила заяву про розгляд справи без її участі.

Фактичні обставини справи ніким із учасників судового розгляду не оспорювалися, тому за згодою учасників судового провадження інші докази по справі, крім показань обвинуваченого та характеризуючих його даних, в порядку ч.3 ст. 349 КПК України судом не досліджувалися.

Кваліфікацію суспільно - небезпечних винних діянь ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я ОСОБА_5 суд находить правильною.

Вина обвинуваченого знайшла своє підтвердження і доведена повністю.

Згідно з вимогами ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
На підставі ст. 66 КК України, обставиною, що пом"якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття.

Обставинами, що обтяжують покарання, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах; вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння; вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

ОСОБА_4 вчинив умисний нетяжкий злочин, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, офіційно не працевлаштований.

Згідно довідок лікарняних закладів, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі, суд враховуючи тяжкість злочину, особу винного та обставини справи дійшов до висновку про можливість його виправлення без відбування покарання і на підставі ст.ст. 75, 76 КК України вважає за необхідне звільнити його від відбування покарання з випробуванням.

Саме таке покарання буде співмірним діянню і характеристиці особи.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на один рік.
Застосувавши ст.ст. 75, 76 КК України, ОСОБА_4 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, під час якого зобов`язати періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Підстав для обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 на період набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1