Справа № 172/179/21
Провадження № 1-кп/191/58/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2022 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000020 від 22 січня 2021 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чаплине
Васильківського району Дніпропетровської області, громадянина України, українця, який має середньо- спеціальну освіту, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України

за участю сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

22 січня 2021 року, близько 09 годин 00 хвилин, ОСОБА_3 реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з метою здійснення незаконної порубки в захисному лісонасадженні, прибув до захисного лісонасадження Придніпровської залізниці, що розташована на 304км ПК9-10 перегону Чаплине- Ульянівка Васильківського району Дніпропетровської області, яке належить структурному підрозділу «Дніпровська дистанція захисних лісонасаджень» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця».
В подальшому, ОСОБА_3 , діючи всупереч ч. 1 ст. 4 Лісового кодексу України, згідно якої до лісового фонду України належать лісові ділянки, в тому числі захисні насадження лінійного типу, площею не менше 0,1 га, пп. З п. 2 Порядку поділу лісів на категорії та виділення особливо захисних лісових ділянок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2007 № 733, який до лісів відносить також захисні ліси, пп. 1 п. 7 Порядку поділу лісів на категорії та виділення особливо захисних лісових ділянок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2007 № 733, відповідно до якого до категорії захисних лісів відносяться лісові ділянки, що виконують функцію захисту навколишнього природного середовища та інженерних об`єктів від негативного впливу природних та антропогенних факторів, зокрема лісові насадження лінійного типу (полезахисні лісові смуги державні захисні лісові смуги, лісові смуги уздовж забудованих територій населених пунктів), п. 1 ч. 1 ст. 67 Лісового кодексу України, відповідно до якого заготівля деревини може здійснюватися у порядку спеціального використання лісових ресурсів, ч. 1 ст. 69 Лісового кодексу України, яка встановлює, ще спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубний квиток або лісовий квиток, що видається безоплатно, п. 2 Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 761 від 23.05.2007, згідно якому лісорубний або лісовий квиток є основним документом, на підставі якого: здійснюється спеціальне використання лісових ресурсів; ведеться облік дозволених до відпуску запасів деревини та інших продуктів лісу, встановлюються строки здійснення лісових користувань та вивезення заготовленої продукції, строки і способи очищення лісосік від порубкових решток, а також облік природного поновлення лісу, що підлягає збереженню; ведеться облік плати, нарахованої за використання лісових ресурсів, п. З Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 761 від 23.05.2007, яким передбачено, що лісорубний квиток видається органом виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, територіальними органами Держлісагентства (далі - органи Держлісагенства) на заготівлю деревини під час проведення рубок головного користування на підставі затвердженої в установленому порядку розрахункової лісосіки, п. 8 Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 761 від 23.05.2007, згідно якому лісовий квиток видається власником лісів або постійним лісокористувачем, не отримавши спеціального дозволу на використання лісових ресурсів - лісорубного квитка або лісового квитка, тобто не маючи права здійснювати порубку дерев, діючи незаконно, умисно, з корисливого мотиву, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання суспільно - небезпечних наслідків, бажаючи їх настання, заздалегідь заготовленим знаряддям, яке було необхідне для здійснення зрубу стовбурів дерев та їх розпилу, а саме: бензопили «СL4500М» червоного кольору, яка належить ОСОБА_3 , у період часу з 09 годин 20 хвили по 14 годин 10 хвилин 22.01.2021 здійснив незаконну порубку 9 (дев`яти) сироростучих (живих) дерев, з яких сім дерев породи «ясен» та два породи «акація».
Своїми протиправними діями ОСОБА_3 спричинив державі в особі вищевказаного підприємства шкоду на загальну суму 48651 грн. 65 коп., яка є істотною і розрахована відповідно до додатку № 1 постанови Кабінету Міністрів України № 665 від 23.07.2008 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу».
Умисні дії ОСОБА_3 , кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України як незаконна порубка дерев у захисних лісових насадженнях, що заподіяло істотну шкоду.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою провину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро покаявся, підтвердив обставини вчинення злочину, викладені вище та при цьому пояснив, що у січні 2021 року, він повернувся з армії та вирішив напиляти дров. 22.01.2021 року він взяв дві пилки і о 09.00 годині поїхав по дрова. Він спиляв 7 дерев породи «ясен» та 2 «акації», які були живі, та був затриманий працівниками поліції. У скоєному щиро кається, не знав, що це заборонено. Цивільний позов визнав у повному обсязі, має намір відшкодовувати шкоду.
Представник потерпілого в судове засідання не з`явився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутності, цивільний позов підтримав та просив задовольнити.
Враховуючи те, що обвинувачений не оспорює всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів, які характеризують особу обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів.
Крім того це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Суд, оцінивши показання ОСОБА_3 , в сукупності з відомостями про предмет злочину і про обстановку його виявлення, прийшов до переконання в істинності встановлених вище обставин, визнаних обвинуваченим добровільно, значення змісту якого він правильно розуміє, що згідно зі ст. 18, ч. 2 ст. 95 КПК України виключає будь-які сумніви у свободі самовикриття.
Вина обвинуваченого в скоєнні ним злочину в судовому засіданні доказана повністю.
Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.1 ст.246 КК України, як незаконна порубка дерев у захисних лісових насадженнях, що заподіяло істотну шкоду.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України є нетяжким злочином, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше не судимий, за місцем мешкання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має тимчасові заробітки, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття.
Обставиною, яка б відповідно до ст. 67 КК України обтяжувала покарання, обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.
На підставі наведеного суд враховуючи конкретні обставини вчинення кримінальних правопорушень, особу винуватого, його ставлення до скоєного, вважає за доцільне призначити ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі в межах санкцій ч. 1 ст. 246 КК України, звільнивши його від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням на нього обов`язків згідно зі ст.76 КК України.
Цивільний позов на суму 48651 грн. 65 коп., заявлений акціонерним товариством «Українська залізниця», що становить розмір заподіяної злочином та невідшкодованої шкоди, суд вважає обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
За таких обставин з обвинуваченого на користь потерпілого акціонерного товариства «Українська залізниця» слід стягнути матеріальну шкоду у розмірі 48651 грн. 65 коп.
Витрати, понесені при проведенні по справі судово-економічної експертизи в сумі 1716,10 грн. суд згідно ст.118КПК України відносить до процесуальних витрат, тому суд вважає за необхідне стягнути їх з обвинуваченого на користь держави.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався та підстав для його обрання суд не вбачає.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
За змістом ч. 9 ст.100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.
Гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю), а якщо його не встановлено - переходять у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.
Частиною 1 ст.96-1 КК України передбачено, що спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно з частиною 1 статті 96-2КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: 1) одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення; 3) були предметом злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; 4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.
Санкція статті, за якою кваліфіковано дії обвинуваченого, передбачає покарання у виді позбавлення волі. Речові докази, зокрема бензопили GOODLACK GL-4500M» та «GOODLACK GL-4300С» червоного кольору були використані як знаряддя вчинення злочину. За таких обставин, зазначені речові докази підлягають спеціальній конфіскації.
На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Визнати ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому обвинувачені, передбаченому ч.1 ст.246 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст.76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Цивільний позов акціонерного товариства «Українська залізниця» до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь акціонерного товариства «Українська залізниця» () 48651 (сорок вісім тисяч шістсот п`ятдесят вісім) грн. 65 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Чапліне Васильківського району Дніпропетровської області, на користь держави витрати на проведення судово-економічної експертизи № 613/614-21 від 17.02.2021 року в сумі 1716 (одна тисяча сімсот шістнадцять) грн. 10 коп.
Речові докази по справі:
- спиляні фрагменти стовбурів дерев, різні диаметром та довжиною від 70 см до 125 см, -загальною кількість 103 штуки, які зберігаються на території відділення поліції № 1 СРУПт ГУНП в Дніпропетровській області повернути потерпілій стороні ( т.2 а.с. 13).
На підставі ст. ст. 96-1, 96-2 КК України застосувати до ОСОБА_3 спеціальну конфіскацію майна, яке було використане як знаряддя вчинення злочину, в зв`язку з чим речові докази по справі: бензопили «GOODLACK GL-4500M» та «GOODLACK GL-4300С» червоного кольору, які передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Васильківського ВП Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області - конфіскувати у власність держави ( т.2 а.с. 22-23).
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1