ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1301/22 Справа № 210/1840/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 серпня 2022 року про відмову в задоволенні скарги на повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України в рамках кримінального провадження № 0000028,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 серпня 2022 року було залишено без задоволення скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 , на повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, у кримінальному провадженні №0000028, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 13.01.2017 року.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що в провадженні СВ відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000028, внесеного до ЄРДР від 13.01.2017 року, в межах якого 09.06.2022 року ОСОБА_8 прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000028 ОСОБА_6 було вручено повідомлення про підозру за частиною 2 статті 364 КК України.
Слідчий суддя зазначив, що вказане повідомлення про підозру містить всі необхідні відомості, у тому числі, прізвище та посаду прокурора, який здійснює це повідомлення, анкетні відомості особи, яка повідомляється про підозру, номер кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення, зміст підозри, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , виклад обставин кримінального правопорушення, серед яких зазначено час вчинення правопорушення та інші суттєві обставини, відомі на момент повідомлення про підозру, права підозрюваного, підпис прокурора, який здійснив повідомлення.
Разом з цим, слідчий суддя визнав неспроможними доводи захисника про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри у вчиненні дій, яких він не вчиняв, оскільки дане повідомлення про підозру відповідає вимогам статті 277 КПК України та є процесуальним рішенням слідчого або прокурора, яке ґрунтується на наявності у органу досудового розслідування достатніх доказів щодо вчинення особою кримінального правопорушення, поєднаному із внутрішнім переконанням слідчого та/або прокурора в контексті їх процесуальної незалежності та наявності у них повноважень на прийняття відповідного процесуального рішення.
Отже, слідчий суддя дійшов висновку, що доводи сторони захисту в частині необґрунтованості підозри є безпідставними, оскільки вони фактично зводяться до з`ясування питань, що стосуються доведеності вини особи або спростування пред`явленого їй обсягу обвинувачення, що на даній стадії процесу не може бути встановлено, а визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 проситьухвалу слідчого суддіДзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 серпня 2022 року скасувати тапостановити нову ухвалу,якою скаргу на повідомлення про підозру від 09.06.2022 року ОСОБА_8 кримінальному провадженні № 0000028, внесеному до ЄРДР від 13.01.2017 року задовольнити в повному обсязі.
Свої вимоги апелянт обгрунтовує тим, що повідомлення про підозру ОСОБА_8 є не обґрунтованим та підлягає скасуванню, оскільки, матеріали кримінального провадження містять суперечливі дані, які навпаки спростовують вчинення ОСОБА_8 будь-яких протиправних дій.
Вказує, що покладений в основу обґрунтування підозри ОСОБА_8 акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом земельної ділянки №312-ДК/368/АП/09/01/-18 від 21.06.2018 є актом державного нагляду (контролю) з питань додержання земельного законодавства, складений на виконання ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_9 від 14 вересня 2017 року по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР № 0000028 від 13.01.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 190 КК України, якою зобов`язано співробітників Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області провести позапланову перевірку дотримання вимог земельного законодавства, використання та охорони земель України, з питань законності розпорядження, користування, відведення, тощо земельних ділянок під кадастровими номерами :02:010:0501, :02:010:0502, :02:010:0503, :02:010:0504.
Вважає, що висновок позапланової перевірки, проведеної за ініціативою органу обвинувачення за дозволом слідчого судді, є очевидно недопустимим доказом, який не потребує додаткового вивчення судом в нарадчій кімнаті, а отже не може бути покладений в основу обгрунтованості підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України. До того ж, Кримінальний процесуальний кодекс України не встановлює отримання доказів шляхом призначення позапланової перевірки ані слідчими суддями, ані прокурорами чи слідчими, а результати таких ревізій, призначених у межах розслідування кримінального провадження є недопустимими доказами.
Крім того, захисник зазначає, що 19.06.2018 року ОСОБА_8 був допитаний в якості свідка у кримінальному провадженню №0000028 від 13.01.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 190 КК України. Під час допиту останнім були повідомлені фактичні обставини, а також відомості, які мали місце в 2016 році під час вчинення ним реєстраційних дій 26.10.2016 року щодо державної реєстрації права власності за ОСОБА_10 земельної ділянки з кадастровим номером :02:010:0501 та земельної ділянки з кадастровим номером :02:010:0502, а також щодо державної реєстрації права власності за ОСОБА_11 земельної ділянки з кадастровим номером :02:010:0503 та земельної ділянки з кадастровим номером :02:010:0504. Повідомлені ОСОБА_8 фактичні обставини вчинення реєстраційних дій в 2016 році під час допиту в якості свідка були використані органом досудового розслідування у подальшому саме для збору доказів з метою обвинувачення ОСОБА_8 для ініціювання щодо нього кримінального провадження, тобто використання показань свідка як основного джерела обвинувальних доказів проти нього самого.
Таким чином, на думку апелянта, в основу повідомлення про підозру ОСОБА_8 покладено докази, які є вочевидь недопустимими, оскільки отримані стороною обвинувачення всупереч положенням ст.ст. 86,87 КПК України, а інші докази є похідними від цих, що є підставою для скасування повідомлення про підозру.
Звертає адвокат увагу й на те, що дії ОСОБА_8 щодо здійснення державної реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо земельних ділянок з кадастровими номерами :02:010:0501, :02:010:0502, :02:010:0503, :02:010:050 взагалі ніким протягом 2016-2022 років не оспорювались, в судовому порядку не оскаржувались та оформлені ОСОБА_8 рішення державного реєстратора до цього часу залишаються чинними. У ОСОБА_8 були передбачені законом підстави для здійснення реєстраційних дій на підставі Рішення №78 та Рішення №83, які видані в 1997 році на підставі Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» в 2016 році.А отже, вимоги ч.1 ст.22 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-ІУ, в редакції від 19.10.2016 та п.9 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127 ОСОБА_8 порушені не були.
Крім того, як вказує захисник ОСОБА_7 , органом досудового розслідування не проводились експертизи Рішення Виконавчого комітету Кіровської селищної ради народних депутатів Дніпропетровського району Дніпропетровської області №78 від 16.07.1997 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність і користування» та рішення Виконавчого комітету Кіровської селищної ради народних депутатів Дніпропетровського району Дніпропетровської області №83 від 16.07.1997 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність і користування» на предмет встановлення їх справжньості. Обставини звернення в інтересах ОСОБА_10 та ОСОБА_12 їх законних представників щодо приватизації ними земельних ділянок, виникнення права на таку приватизацію стороною обвинувачення взагалі не з`ясовувались. Під час допиту ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на ОСОБА_8 як на особу, яка може бути причетна до вчинення кримінального правопорушення, взагалі не вказували, натомість інші особи, на яких вказали свідки та обставини можливого використання документів ОСОБА_10 та ОСОБА_13 іншими особами на яких вони вказали під час допиту, стороною обвинувачення взагалі не з`ясовувались, а також органом досудового розслідування не було проведено допиту особи, яка мала довіреності від імені ОСОБА_10 та ОСОБА_11 - ОСОБА_14 . Разом з цим, як зазначає апелянт, вказані недоліки досудового слідства вже неможливо виправити, оскільки 29 червня 2022 року стороні захисту було надано повідомлення про завершення досудового розслідування, складене старшим слідчим СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_15 28.06.2022 року.

Заслухавши суддю-доповідача, думку підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, позицію прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши надані матеріали, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Згідно з ч. 2 ст. 6, ч. 2 ст. 19 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
У відповідності до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Відповідно до п.10 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.
Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
З наданих матеріалів убачається, що в провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000028, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 13.01.2017 за підозрою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України. ОСОБА_8 , відповідно до розпорядження № 196-к від 21.06.2016 прийнятий на посаду державного реєстратора речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Виконавчого комітету Ювілейної селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області з присвоєнням 13 рангу 7 категорії посадової особи місцевого самоврядування, являючись особою, яка постійно обіймає посаду в органі державної влади, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, тобто відповідно до примітки 1 до ст. 364 КК України являючись службовою особою, вчинив кримінальне правопорушення в сфері службової діяльності. Вказані дії ОСОБА_8 органом досудового розслідування кваліфікуються за ч. 2 ст. 364 КК України, як зловживання службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки.
09 червня 2022 року старшим слідчим СУ ГУНП в Дніпропетрвській області ОСОБА_15 було складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364 КК України, і в той же день оголошено та вручено ОСОБА_8 , як передбачено ст.ст. 276-278 КПК України.
10 серпня 2022 року до слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області звернувся захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 , на повідомлення про підозру ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0000028, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 13.01.2017 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.
Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 серпня 2022 року було залишено без задоволення скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 , на повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, у кримінальному провадженні №0000028, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 13.01.2017 року.
З таким висновком слідчого судді колегія суддів погоджується у повному обсязі та вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді скарги слідчим суддею були дотримані належним чином, а доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, є безпідставними.
Так, порядок повідомлення особі про підозру визначений у главі 22 КПК України.
Статтею 276 КПК України передбачено вичерпний перелік підстав, при яких в обов`язковому порядку здійснюється повідомлення про підозру та осіб, яким надано право вручати особі повідомлення про підозру, до яких відносяться слідчий чи прокурор. Згідно п. 3 ч.1 даної статті повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках, зокрема, наявності достатніх доказів для підозри особи в учиненні кримінального правопорушення.
Зміст письмового повідомлення про підозру має відповідати вимогам, передбаченим ч, 1 ст. 277 КПК України, та містити наступні відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.
Відповідно до вимог ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Згідно з положеннями ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляв певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію. Повідомлення здійснюються у порядку, передбаченому главою 11 КПК України, тобто, викликом (ст.133 КПК України), судовим викликом (ст.134 КПК України). Порядок вручення повідомлення визначений ст. 135 КПК України.
Тож у даному випадку апеляційний суд дійшов висновку, як і суд першої інстанції, що повідомлення про підозру ОСОБА_8 здійснено у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законом, та його зміст відповідає вимогам КПК України.
Повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України від 09.06.2022 року, складене старшим слідчим СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_15 , всупереч доводам апеляційної скарги захисника, містить зміст підозри, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, виклад обставин кримінального правопорушення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру.
Що стосується доводів адвоката ОСОБА_7 стосовно необґрунтованості підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, відсутності в органу досудового розслідування жодних доказів на підтвердження вини його підзахисного, та взагалі відсутності об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом; - сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
В апеляційній скарзі захисник посилається на те, що доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення матеріали кримінального провадження не містять. Разом з тим. перевірка достатності доказів на підтвердження вчинення чи не вчинення кримінального правопорушення є задачею наступних стадій кримінального процесу, а тому не є предметом розгляду скарги про скасування повідомлення про підозру.
За таких обставин, викладені в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_7 доводи про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри колегія суддів вважає безпідставними.
Крім того, згідно із ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального правопорушення, про яке йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».
Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «К.Г. проти Німеччини» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі Нечнпорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від ЗО серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), n. 32, Series A, № 182).
Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду. Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру.
Оцінюючи в сукупності обставини кримінального провадження та враховуючи достатню наявність доказів про вчинення інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді відносно того, що обґрунтованість підозри ОСОБА_8 в контексті її розуміння ЄСПЛ присутня, а тому доводи апелянта в цій частині наразі є передчасними та не можуть бути взяті до уваги.
Під час вирішення питання щодо скасування повідомлення про підозру оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи недоведення винуватості особи, допустимості чи не допустимості доказів, з метою досягнення висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи ґрунтується взагалі підозра на певних доказах, відомостях, щоб виправдати подальше розслідування. Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час судового розгляду.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 серпня 2022 року є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування за результатами апеляційного перегляду не встановлено, у зв`язку з чим подана на неї апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. ч.2 ст.376, 405, 407,419, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 серпня 2022 року про відмову в задоволенні скарги на повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України в рамках кримінального провадження № 0000028 - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4