Дата документу 30.06.2022 Справа № 554/5320/22
Провадження № 1-кс/554/6396/2022
УХВАЛА
30.06.2022 року м. Полтава
Октябрський районний суд м. Полтави у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 ,
30.06.2022 року в провадження слідчого судді надійшло вищевказане клопотання слідчого, погоджене прокурором, відповідно до якого слідчий прохав застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 26.06.2022 , протягом дня, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом зі своїм знайомим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та своєю співмешканкою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 вживали спиртні напої за місцем мешкання останньої , а саме на кухні квартири АДРЕСА_1 .
В цей же день, приблизно о 16.00 год., точний час під час досудового розслідування не встановлений, на ґрунті надмірного вживання спиртних напоїв між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 виникла побутова сварка, під час якої у ОСОБА_4 виник злочинний намір спрямований на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання їх наслідків, діючи на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, ОСОБА_4 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, взяв у праву руку кухонний ніж, який використовував у якості знаряддя злочину, після чого, діючи умисно з метою нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , стоячи обличчям до останнього, зі значною силою умисно наніс один удар клинком кухонного ножа у життєво важливий орган, а саме: в живіт потерпілому ОСОБА_7 , чим заподіяв останньому, згідно довідки лікаря від 27.06.2022, проникаюче ножове поранення живота з ураженням тонкої кишки. Гемоперитонеум ІІІ ступеню. Геморагічний шок.
27.06.2022 потерпілий ОСОБА_7 бригадою екстреної медичної допомоги був доставлений до медичній установи КЗОЗ « Міська багатопрофільна лікарня № 18» ХМР , де йому була надана медична допомога.
Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України, а саме: умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
27.06.2022 слідчим СВ ХРУП № 2 ГУ НП в Харківській області затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.
29.06.2022 слідчим СВ ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області за погодженням з процесуальним керівником - прокурором Салтівської окружної прокуратури м. Харкова повідомлено про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.
Вина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за фактом умисного спричинення тяжкого тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_7 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема:
- протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 27.05.2022;
- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7
- протоколами допитів свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9
- вилученими речовими доказами;
- довідкою лікаря від 27.06.2022.
У вчиненні вказаного злочину обґрунтовано підозрюється: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженць Донецької області, Волноваського району, с. Анадоль, українць, громадянин України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючий, не одружений, в силу ст. 89 КК України не судимий, зареєстрований за адресою : АДРЕСА_2 .
Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що є підстави вважати, що підозрюваний не буде виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, а також, щоб запобігти ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, а саме:
- переховуватись від органів досудового розслідування або суду, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 вчинив тяжке кримінальне правопорушення за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, а тому, побоюючись покарання яке загрожує, у разі визнання винним, може переховуватись від органів досудового розслідування.
У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.
- незаконно впливати на свідків та потерпілого, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні насильницького кримінального правопорушення та перебуваючи на волі, може шляхом погроз, вмовлянь незаконно вплинути на свідків, а саме на свідка ОСОБА_8 , з якою останній мешкає за адресою місця вчинення злочину, та потерпілого ОСОБА_7 з яким має дружні стосунки та останній є братом свідка ОСОБА_8 , з метою зміни їх показів.
- вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи схильність ОСОБА_4 до вчинення злочинів проти життя та здоров`я особи та зловживання спиртними напоями.
За наведених обставин, у разі перебування підозрюваного ОСОБА_4 на волі, орган досудового розслідування приходить до висновку, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків та потерпілого, вчинити інші кримінальні правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.
Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання слідчого, просив суд його задовольнити.
Захисник підозрюваного, проти задоволення клопотання заперечував та просив відмовити в задоволенні.
Підозрюваний підтримав думку адвоката.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, додані до нього копії матеріалів досудового розслідування, встановив наступне.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 26.06.2022 , протягом дня, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом зі своїм знайомим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та своєю співмешканкою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 вживали спиртні напої за місцем мешкання останньої , а саме на кухні квартири АДРЕСА_1 .
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч. 2 ст. ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», «К.Г. проти Німеччини»).
Слідчим суддею встановлено, що Вина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за фактом умисного спричинення тяжкого тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_7 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема:
- протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 27.05.2022;
- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7
- протоколами допитів свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9
- вилученими речовими доказами;
- довідкою лікаря від 27.06.2022.
При цьому, слідчий суддя не надає оцінку зібраним доказам з точки зору їх достатності, законності, належності, а лише встановлює за їх сукупністю на даному етапі розслідування наявність чи відсутність фактів, що переконують у можливості особи вчинити кримінальне правопорушення.
Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слід виходити з того, що ризиком є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.
Щодо наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, об`єктивно наявні, що свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_4 інших, більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою. Враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_4 не має осіб на утриманні, міцних соціальних зав`язків, що унеможливлює застосування відносно нього домашнього арешту за місцем мешкання останнього. З метою забезпечення дієвості вказаного кримінального провадження доцільно застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Враховувати практику Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
У справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Крім того, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
Перебування підозрюваного на волі, на думку слідчого судді, може негативно вплинути на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.
Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Слідчим суддею враховано, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, однак стороною обвинувачення доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти встановленим ризикам.
Слідчим суддею встановлено, що прокурором доведено неможливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії вказані у наведених ризиках, які є довединими прокурором у судовому засіданні, тим самим негативно вплинути на повне, об`єктивне та всебічне встановлення істини у кримінальному провадженні.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
Слідчий суддя вважає не визначити розмір застави, враховуючи те, що злочин, інкримінований підозрюваному, вчинений у період дії в Україні воєнного стану, та ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання до восьми років позбавлення волі.
Керуючись статтями 131, 132, 176-178, 181-183, 193-194, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя,-
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Донецької області, Волноваського району, с. Анадоль, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, в силу ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 діб. Помістити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до Харківського слідчого ізолятору, який розташований за адресою: м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 99. Строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рахувати з 27 червня 2022 року 18 год. 10 хв. Дія ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчується 25 серпня 2022 року о 18 год. 10 хв.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з часу проголошення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 30.06.2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1