Справа № 308/6391/22
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

12.07.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/303/22, за апеляційною скаргою, яку подала захисниця підозрюваного ОСОБА_5 , адвокатка ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В :
Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 травня 2022 року задоволено клопотання слідчого СВ відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 (далі слідчий ), погоджене прокурором, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного за ч. 4 ст. 185 та ч. 1 ст. 289 КК України

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сюрте, Ужгородського району, Закарпатської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, без освіти, не одруженого, тимчасово не працюючого, раніше судимого.

Цією ухвалою щодо підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжний захід - тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб, до 22 липня 2022 року включно з визначенням застави у розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 49620,00 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять гривень) 00 коп.

У разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_5 покладені такі процесуальні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу, кожного разу у визначений ними час; не відлучатися із населеного пункту, у якому він фактично проживає, а саме: с. Сюрте Ужгородського району Закарпатської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З матеріалів клопотання убачається, що 26 травня 2022 року, до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області звернувся слідчий з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 та ч. 1 ст. 289 КК України. Відповідно до клопотання, 25 травня 2022 року, приблизно о 05 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , заздалегідь домовившись з ОСОБА_8 про спільне вчинення крадіжки, в умовах воєнного стану, діючи за попередньою змовою групою осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, прагнучи задовольнити особисті потреби за рахунок незаконного вилучення майна, діючи з корисливим мотивом та метою, реалізовуючи умисел, спрямований на крадіжку, вважаючи, що роблять це непомітно для потерпілого та інших осіб, діючи таємно, шляхом відчинення дверцят автомобіля, проникли, до автомобіля марки «ВАЗ» моделі «2101» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , бежевого кольору, який знаходився за адресою: АДРЕСА_2 (магазин «ZINA») на автомобільній стоянці, звідки незаконно, безоплатно та поза волею власника, викрали автомобільний стартер та чохли до сидінь автомобіля, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_9 , матеріального збитку на суму, розмір якої встановлюється. Окрім того, 25.05.2022, у період часу з 10 години 00 хвилин до 11 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 (магазин «ZINA») на автомобільній стоянці, діючи таємно, з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих спонукань та з метою протиправного вилучення у власника всупереч його волі транспортного засобу, діючи на ґрунті раптово виниклого умислу, вирішив заволодіти транспортним засобом марки «ВАЗ» моделі «2101» номерний знак НОМЕР_1 бежевого кольору, який був припаркований за вищевказаною адресою і який на час вчинення злочину належав ОСОБА_9 . У подальшому, у цей же час, тобто 25.05.2022, у період часу з 10 години 00 хвилин до 11 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, при вчиненні злочинних дій, заручившись підтримкою ОСОБА_10 , якого останній ввів в оману, шляхом буксирування, використовуючи транспортний засіб марки «ВАЗ» моделі «2106» державний номерний знак НОМЕР_2 , покинули місце вчинення злочину та направилися до місця проживання ОСОБА_5 , тим самим незаконно заволодівши автомобілем. У клопотанні слідчий зазначає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 та ч. 1 ст. 289 КК України, у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому групою осіб, поєднаному з проникненням у сховище, у період воєнного стану та у незаконному заволодінні транспортним засобом, підозра у скоєнні яких йому висунута 26.05.2022, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування, усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років, незаконно впливати на потерпілого та свідків з метою зміни ними показань на його користь, оскільки підозрюваному відомо місце їх проживання та будучи на волі зможе здійснити підкуп чи застосувати насильство щодо них, а також наявний ризик вчинення ним іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_5 є особою, яка раніше притягувалася до кримінальної відповідальності, вчинив вищевказане кримінальне правопорушення під час іспитового строку та наважився вчинити тяжкий злочин у період дії воєнного стану добре усвідомлюючи, що правоохоронні органи виконують функції державної влади, пов`язані з протидією воєнної агресії Російської Федерації проти України, а тому користуючись цим може вчинити новий злочин. Також зазначає, що ОСОБА_5 є особою молодого віку, офіційно ніде не працює, його майновий стан є незадовільним. З огляду на вищезазначене, слідчий вважає, що інші, більш м`які, запобіжні заходи будуть недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам, порівняно із взяттям під варту. А тому, на підставі вищенаведеного, слідчий просить клопотання задовольнити.

В ухвалі слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 289 КК України, що зібраними у кримінальному провадженні доказами підозра ОСОБА_5 доведена, те, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років. Крім того, слідчий суддя вважає, що ризики, визначені ст. 177 КПК України є доведеними, а саме: підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та незаконно впливатиме на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, може вчинити інше кримінальне правопорушення. Слідчий суддя також взяв до уваги дані, що характеризують підозрюваного, зокрема те, що ОСОБА_5 раніше судимий за вчинення корисливого злочину, згідно з вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.12.2021, до покарання у виді позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, зі звільненням від його відбування з випробуванням, та вчинив нові кримінальні правопорушення, у яких підозрюється, під час іспитового строку. Зазначені обставини у своїй сукупності, на думку слідчого судді, є підставою для висновку, що відносно підозрюваного ОСОБА_5 слід застосувати запобіжний захід тримання під вартою із визначенням застави та з покладенням на нього процесуальних обов`язків.

В апеляційній скарзі захисниця підозрюваного ОСОБА_5 , адвокатка ОСОБА_6 , вважає оскаржувану ухвалу слідчого судді необґрунтованою, такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що прокурор не довів наявність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, при цьому матеріали справи не містять доказів того, що відносно підозрюваного ОСОБА_5 слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Адвокатка ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого та обрати відносно її підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвокатки ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності прокурора та сторони захисту, неявка яких, з огляду на положення ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. При цьому, береться до уваги, що: вказані особи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги; заяви про відкладення розгляду апеляційної скарги на інший день прокурор та підозрюваний не подавали.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення колегія суддів відхиляє з таких підстав.

Так, відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_5 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає приписам ст. ст. 177, 183, 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу брали участь підозрюваний ОСОБА_5 та його захисниця адвокатка ОСОБА_6 , а також перекладач ОСОБА_11 , що свідчить про дотримання слідчим суддею і вимог передбачених ст. 193 КПК України, зокрема і забезпечено право підозрюваного на захист.

Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що надані органом досудового розслідування докази доводять обставини, що свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні передбачених ч. 4 ст. 185 та ч. 1 ст. 289 КК України кримінальних правопорушень. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання матеріалами (доказами), зокрема протоколами: прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від громадянина ОСОБА_9 від 25.05.2022; огляду місця події від 25.05.2022; допиту потерпілого ОСОБА_9 від 25.05.2022; допитів свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 від 25.05.2022, ОСОБА_15 , ОСОБА_10 від 26.05.2022; пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.05.2022; затримання ОСОБА_5 та іншими доданими до клопотання матеріалами, на підставі яких 26.05.2022 слідчий виніс повідомлення ОСОБА_5 про підозру, яке цього ж дня йому вручено. Дослідивши вищевказані докази, колегія суддів вважає, що у них містяться відомості про вчинені ОСОБА_5 діянь, які підпадають під ознаки передбачених ч. 4 ст. 185 та ч. 1 ст. 289 КК України кримінальних правопорушень. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів доходить висновку про те, що додані до клопотання матеріали (докази) підтверджують на даному етапі кримінального провадження обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний має відношення до вчинення кримінальних правопорушень. Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Обґрунтованим, на думку колегії суддів, є й висновок слідчого судді про існування передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, а саме: можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на потерпілого чи свідків; вчинення іншого кримінального правопорушення. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів вважає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень та фактичні обставини їх вчинення, у своїй сукупності з його тяжкістю (передбачене ч. 4 ст. 185 КК України кримінальне правопорушення відноситься до тяжких злочинів, за яке може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, а передбачене ч. 1 ст. 289 КК України до не тяжких, за яке може бути призначене покарання у виді обмеження волі на строк від трьох до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк) та даними про особу підозрюваного (не працює, раніше судимий, підозрюється у вчиненні злочинів під час іспитового строку, не одружений) повністю підтверджують наявність вищевказаних ризиків та висновок слідчого судді й у цій частині.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання також убачається, що слідчий та прокурор під час розгляду клопотання посилалися на вищенаведені обставини, і що слідчим суддею таким дана належна оцінка.

Вищенаведені обставини свідчать і про обґрунтованість висновку слідчого судді про те, що інші, більш м`які, запобіжні заходи ніж тримання під вартою, можуть бути недостатніми для запобігання вищенаведеним ризикам.

Тому, доводи апеляційної скарги про те, що органом досудового розслідування не доведено наявність існування жодного ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, які зазначені у клопотанні, апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються наведеним вище.

Із цих підстав, як безпідставні та необґрунтовані апеляційний суд визнає та відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що слідчим суддею незаконно обрано підозрюваному ОСОБА_5 найбільш суворий запобіжний захід.

При цьому, відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів враховує і те, що навіть якщо підозрюваний і не має на меті ухилятися від органу досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілого чи свідків, або вчиняти інші кримінальні правопорушення, однак, обставини, за яких ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, їх тяжкість та інші наведені вище обставини, у тому числі й дані про особу підозрюваного, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення береться до уваги і те, що стороною захисту не вказується на наявність у ОСОБА_5 захворювань, які перешкоджають триманню його під вартою; що підозрюваний із урахуванням захворювань не може триматися під вартою; що тримання ОСОБА_5 під вартою може негативно відобразитись на стані його здоров`я.

Тому, доводи апеляційної скарги про можливість застосування щодо ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, зокрема домашнього арешту, - апеляційний суд також відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження і не спростовують висновків слідчого судді, вважаючи, що наведені в клопотанні слідчого та ухвалі слідчого судді факти, які знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду, не дають підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, у тому числі й домашнього арешту.

Крім того, колегія суддів вважає, що, постановляючи ухвалу про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, взяв до уваги і положення ст. ст. 182, 183 КПК України, тяжкість кримінальних правопорушень, негативні наслідки для суспільства від кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , дані про особу підозрюваного, його майновий стан, і обґрунтовано визначив розмір застави у межах, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 49620 гривень, який, на переконання колегії суддів, у разі його внесення, буде достатнім для запобігання встановленим у кримінальному провадженні ризикам та забезпечення виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.

Погоджуючись з указаним висновком, апеляційний суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні, і, оцінивши в сукупності тяжкість кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 та ч. 1 ст. 289 КК України, обставини їх вчинення, дані про особу підозрюваного, його майновий та сімейний стан, наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків, - апеляційний суд вважає, що встановлений слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_5 розмір застави 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, на даному етапі досудового розслідування є необхідним і достатнім, у разі його внесення, для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні. Разом із тим, апеляційним судом не встановлено підстав вважати такий розмір застави завідомо непомірним для підозрюваного ОСОБА_5 , про що свідчить і факт внесення застави, і такий обумовлений також високим ступенем суспільної небезпеки кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , та тяжкими наслідками для суспільства від злочинів проти власності.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_5 обґрунтовано обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, так як існують ризики невиконання ним своїх процесуальних обов`язків, а інший, менш суворий, запобіжний захід не зможе запобігти вищевказаним ризикам перешкоджати кримінальному провадженню.

Строк тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою слідчий суддя встановив відповідно до приписів ч. 1 ст. 197 КПК України.

На інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, і таких даних у ході розгляду апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.

Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б істотно могли вплинути на висновки слідчого судді чи спростувати їх; що відповідно до листа начальника ДУ «Закарпатська УВП № 9» від 11.07.2022 ОСОБА_5 звільнений з-під варти під заставу, визначену ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 27.05.2022, у зв`язку з чим вважається таким, щодо якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Керуючись ст. ст. 176-179, 183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу, яку подала адвокатка ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 травня 2022 року, якою задоволено погоджене з прокурором клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного за ч. 4 ст. 185 та ч. 1 ст. 289 КК України, ОСОБА_5 , строком на 60 (шістдесят) діб, до 22 липня 2022 року включно з визначенням застави у розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 49620,00 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять гривень) 00 коп, - залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: