У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2022 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши в судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 15.09.2022 року, якою скасовано повідомлення про підозру ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 365-2 КК України
учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_5
захисник: ОСОБА_7

В с т а н о в и в :

Короткий зміст вимог апеляційних скарг.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_6 на повідомлення про підозру від 07.07.2022 р. у кримінальному провадженні № 0001095 від 21.08.2021 р.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції:

Скасовано повідомлення про підозру ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 365-2 КК України
Узагальнені доводи осіб, які подали апеляційні скарги.

Прокурор вважає, що оскаржувана ухвала є незаконною та підлягає скасуванню.
На думку прокурора, повідомлення про підозру ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 365-2 КК України не могло оскаржуватись, оскільки воно на момент розгляду було вже скасовано прокурором.
Окрім того, наполягає, що ОСОБА_6 не мала права подавати скаргу, бо на момент подачі скарги вона не мала статусу підозрюваної.

На дану апеляційну скаргу надійшли заперечення від захисника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , який просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги прокурора.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Під час розгляду скарги ОСОБА_6 на повідомлення про підозру від 07.07.2022 р. у кримінальному провадженні № 0001095 від 21.08.2021 р., слідчим суддею встановлені наступні обставини.

ОСОБА_6 07.07.2022 р. повідомлено про підозру в межах кримінального провадження № 0001095 від 21.08.2021 р.
Задовольняючи скаргу ОСОБА_6 на вищевказане повідомлення про підозру та скасовуючи його, слідчий суддя обґрунтував тим, що воно здійснено не уповноваженими на це особами із недотриманням вимог ст. 481 КПК України.

Також, слідчий суддя зазначив, що слідчим не було враховано висновку експерта ОНДІСЕ від 30.12.2021 р.

Щодо скасування даного повідомлення прокурором, то слідчий суддя зазначив, що прокурор вийшов за межі повноважень, тому його постанова належним чином не відновила порушені права ОСОБА_6 .

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового та кримінального проваджень, апеляційний суд дійшов наступного.

Інститут повідомлення про підозру під час досудового розслідування у кримінальному провадженні регламентовано Главою 22 КПК України, яка регулює правові підстави та порядок повідомлення конкретної особи про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, підстави для його зміни, а також вимоги до змісту та реквізитів повідомлення про підозру як процесуального документу.

Правові підстави для повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, передбачені ч.1ст.276 КПК України, згідно з якою повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

При цьому, повідомлення про підозру це процесуальне рішення слідчого або прокурора, яке ґрунтується на наявності у органу досудового розслідування достатніх доказів щодо вчинення особою кримінального правопорушення, поєднаному із внутрішнім переконанням слідчого та/або прокурора в контексті їх процесуальної незалежності та наявності у них повноважень на прийняття відповідного процесуального рішення.

З системного аналізу правової позиції ЄСПЛ (справа «Ферарі-Браво проти Італії») щодо наявності у кримінальному провадженні повідомлення про підозру в контексті його суті як процесуального рішення, вбачається, що момент повідомлення про підозру є початком одного з найважливіших етапів досудового розслідування, на якому орган досудового розслідування на підставі зібраних у кримінальному провадженні доказів готовий висловити припущення щодо вчинення певною особою кримінального правопорушення, з метою отримання можливості здійснення подальших слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій у кримінальному провадження, однією з головних умов для здійснення яких є наявність повідомлення особі про підозру. При цьому, згідно з вищевказаною позицією ЄСПЛ, обсяг доказів, наявних у розпорядженні органу досудового розслідування, не обов`язково повинен бути достатнім для пред`явлення конкретній особі обвинувачення у кримінальному провадженні та скерування справи до суду, оскільки можливість вирішення питання про наявність чи відсутність достатньої для цього кількості доказів і є основною метою повідомлення про підозру та вчинення подальших процесуальних дій.

Отже, надання слідчим суддею оцінки доказам, на яких ґрунтується підозра, можливе лише в межах перевірки їх достатності для повідомлення особі про підозру та не може завчасно вирішувати питання про їх допустимість та достовірність, обґрунтованість чи безпідставність в контексті вирішення питання про доведеність винуватості певної особи у вчиненні злочину та наявності в її діях ознак інкримінованого їй кримінального правопорушення, оскільки, ці питання можуть бути вирішені лише під час розгляду судом кримінального провадження по суті. При цьому, докази, на яких ґрунтується підозра, повинні бути отримані органом досудового розслідування в порядку та у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законом, та містити відомості, які могли б переконати стороннього спостерігача в тому, що ця особа має відношення до вчиненого кримінального правопорушення

Водночас, слідчий суддя повинен перевірити, чи не володіє орган досудового розслідування доказами, які спростовують уже отримані слідчим та прокурором відомості щодо можливої причетності підозрюваного до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, що є принциповим питанням при розгляді скарги на повідомлення про підозру в частині вирішення питання щодо обґрунтованості самої підозри.

Отже, на стадії досудового розслідування слідчий суддя, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

Згідно із ст. 276-278 КПК України при розгляді скарги на рішення слідчого повідомлення про підозру, слідчий суддя має з`ясувати виконання слідчим положень кримінального процесуального закону в частині дотримання порядку повідомлення про підозру та наявності на день повідомлення про підозру достатніх доказів для підозри особи.

Вищевказаних засад, в тому числі застосування положень практики ЄСПЛ слідчим суддею дотримано в повному обсязі під час розгляду скарги ОСОБА_6 на повідомлення про підозру.

Апеляційний суд вважає, що слідчим суддею обґрунтовано скасовано повідомлення про підозру від 07.07.2022 року ОСОБА_6 як таку, що здійснена без дотримання порядку повідомлення про підозру.

Так, враховуючи, що ОСОБА_6 є депутатом Миколаївської районної ради Миколаївської області восьмого скликання, тобто належить до категорії осіб, щодо яких здійснюється особливий порядок кримінального провадження, здійснення повідомлення про підозру слідчим не відповідало його повноваженням.

Особливий порядок здійснення повідомлення про підозру депутату місцевої ради є однією з визначених законом гарантій статусу депутата місцевої ради, які мають публічно- правове призначення.

Тобто, в даному випадку мало місце здійснення повідомлення підозри не повноважними особами із недотриманням вимог п.7 ч.1 ст. 481 КПК України, які визначають, що письмове повідомлення про підозру депутату місцевої ради здійснюється виключно Генеральним прокурором, його заступником або керівником обласної прокуратури.

З огляду на це, слідчим суддею прийнято законне і обґрунтоване рішення і підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги прокурора, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

П о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 15.09.2022 року, якою скасовано повідомлення про підозру ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 365-2 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: