Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Справа № 357/4606/22
У Х В А Л А

18 липня 2022 року м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біла Церква Київської області в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області в режимі відеоконференції з ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)» клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бар Вінницької області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, до засудження непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до засудження проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,-

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурор Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_4 , представник Державної установи «Білоцерківська виправна колонія (№35)» ОСОБА_5 , засуджений: ОСОБА_3 ,-

У С Т А Н О В И В:

14.06.2022 до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі на підставі ст. 81 КК України.

Клопотання мотивує тим, що він засуджений засуджений 14.06.2018 року Святошинським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки 1 місяць позбавлення волі. В Державній установі «Білоцерківська виправна колонія № 35» відбуває покарання з 20.09.2018. За час відбування покарання характеризується позитивно, стягнень не має, дотримується встановлених правил поведінки та розпорядку дня, працевлаштований в ПрАТ "Миронівська птахофабрика" , до роботи ставиться сумлінно добросовісно, бере участь з благоустрою приміщень та території установи, вину у вчиненні злочину визнав повністю. Поведінкою та ставленням до праці під час відбування покарання довів своє виправлення.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_3 підтримав доводи клопотання та додатково пояснив, що наразі він уже досяг 50-ти річного віку і не має бажання надалі вчиняти кримінальні правопорушення, а хоче бути корисним суспільсву і близьким. Просив клопотання задовольнити.

Представник колонії в судовому засіданні проти задоволення клопотання засудженого не заперечував, посилаючись на те, що своєю поведінкою та ставленням до праці засуджений довів своє випралення.

Прокурор проти задоволення клопотання засудженого заперечив, посилаючись на те, що засуджений неодноразово звільнявся з місць позбавлення волі умовно-достроково і злочин, за який він зараз відбуває покарання, вчинений ним під час умовно-дострокового звільнення. Зазначає, що суд першої інстанції врахував усі обставини і визначив засудженому саме той строк покарання, який є необхідним для виправлення особи та запобігання вчинення ним кримінальних правопорушень. зважаючи на злочинну спрямованість особи вважає, що у задоволенні клопотання засудженого слід відмовити.

Вислухавши учасників судового засідання, вивчивши надані матеріали, суд приходить до таких висновків, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироку суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 81 КК України до осіб, які відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Отже головними умовами для прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, про що також зазначено в п. 2 постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким».

При вирішенні питання про можливість застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, суд аналізує дані про поведінку засудженого за весь час відбуття покарання, в тому числі й дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. Положення про те, що засуджений довів своє виправлення означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків у період відбування покарання засвідчили успішність процесу його виправлення. Сумлінна поведінка - це зразкове виконання вимог режиму і свідоме додержання дисципліни, вказівок адміністрації, наявність подяк і відсутність стягнень, якщо особа відбуває покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 засуджений 14.06.2018 Святошинським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України на 4 роки 1 місяць позбавлення волі.

Початок строку 10.08.2018, кінець строку 10.09.2022.

Відповідно до характеристики засуджений ОСОБА_3 , міру кримінального покарання в місцях позбавлення волі відбуває з 10.08 2018. Утримуючись в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.

В державній установі «Білоцерківська виправна колонія № 35» відбуває покарання з 06.09.2018. За час відбування покарання характеризувався позитивно, дотримувався норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи. Мав 5 заохочень. Порушень не допускав, стягнень не має.

Постановою начальника Державної установи «Білоцерківська виправна колонія №35» від 07.09.2020 ОСОБА_3 переведений на дільницю соціальної реабілітації, що при колонії.

За час відбування покарання на дільниці соціальної реабілітації характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи. За виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці був заохочений 8 раз. Стягнень не має. Працевлаштований робітником на контрагентському об`єкті. Відношення до роботи добре. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний.Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення до персоналу установи. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Своє спальне місце та приліжкову тумбочку утримує в чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки та безпеки праці. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт по благоустрою місць позбавлення волі відноситься з розумною ініціативою. Відповідно до статті 123 КВК України бере особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі. Відповідно до статті 123 КВК України приймає особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених «Підготовка до звільнення». Відповідно до ст. 126 КВК України не підвищує свої професійні навички. Відповідно до статті 127 КВК України бере участь у роботі самодіяльних організацій, проявляє розумну соціально-корисну активність в організації їх роботи. Відповідно до ст. 110 КВК України підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними шляхом отримання посилок та побачень, ір - телефонії. 13.09.2020 був розглянутий на комісії установи з приводу застосування ст. 101 КВК України - позитивно. 06.05.2021 розглядався на комісії установи з приводу застосування ст. 82 КК України -відмовлено по заяві засудженого. 08.09.2020 був розглянутий на комісії установи з приводу застосування ст.81 КК України позитивно. Засуджений під час відбування покарання на профілактичному обліку не перебував.

Як убачається з довідки про стягнення та заохочення, засуджений ОСОБА_3 загалом має 12 заохочень за виконання покладених обов`язків та дотримання правил поведінки, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці. Стягнень не має.

Відповідно до довідки № 109 про прибутки по місяцях засуджений ОСОБА_3 працює та отримує заробітну плату.

Частиною 1 ст. 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків в період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення.

Виконання призначеного судом покарання є доцільним тільки за тієї умови, що ним досягається поставлена в законі мета: крім кари ще і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів. Якщо ця мета може бути досягнута ще до закінчення призначеного судом строку покарання, то в подальшому в його виконанні відпадає необхідність. З огляду на це, закон передбачає можливість застосування судом умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ст. 81 КК України зазначено, що до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, однак зазначена норма надає право суду, а не покладає на нього обов`язок, щодо умовно-дострокового звільнення особи від відбування покарання.

Умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 Кримінального кодексу України.

Вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину. Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і немає необхідності в подальшому відбуванні покарання.

Крім іншого, судом також встановлено, що за період з 1998 по 2018 роки ОСОБА_3 6 разів засуджувався за вчинення умисних корисливих злочинів. Відбував покарання у місцях позбавлення волі та звільнявся з місць позбавлення волі умовно-достроково. Однак, після звільнення з місць позбавлення волі, під час умовно-дострокового звільнення знову вчиняв умисні корисливі злочини проти власності, в тому числі із застосуванням насильства.

Так, вироком Ленінградського районного суду м. Києва від 19.03.1998 року ОСОБА_3 засуджено за ч. 3 ст. 140, ч. 1 ст. 145, ст. 42 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 22.02.2001 року по відбуттю строку покарання.

Через невеликий проміжок часу ОСОБА_3 знову вчинив умисний злочин та 15.03.2002 року вироком Святошинського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 141 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 14.12.2004 році із заміною невідбутої частини покарання на 2 роки виправних робіт, ст. 82 ККК України з утриманням 20% заробітку.

Однак, ОСОБА_3 через нетривалий строк, знову вчинив умисний злочин та 21.06.2005 року був засуджений вироком Подільського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України на 5 років позбавлення волі. Звільнений 10.12.2008 року умовно -достроково на 1 рік 3 місяці 26 дні.

Незважаючи на проявлений гуманізм, ОСОБА_3 в період умовно-дострокового звільнення знову вчинив умисний корисливий злочин та 23.07.2009 року вироком Ірпінського міського суду Київської області засуджений за ч. 1 ст. 187 КК України, із застосуванням ч. 1 ст.71 КК України до 5 років позбавлення волі. Звільнений 07.02.2013 року умовно-достроково на 1 рік 11 днів, ст. 81 КК України. Однак через нетривалий час знову вчинив умисний корислививй злочин.

21.12.2015 року вироком Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України на 3 роки позбавлення волі. Звільнений 25.07.2017 року умовно-достроково на 10 місяців 12 днів, ст. 81 КК України.

Через невеликий проміжок часу ОСОБА_3 знову вчинив умисний злочин та 14.06.2018 року вироком Святошинського районного суду м. Києва останнього засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України, на 4 роки 1 місяць позбавлення волі.

За змістом роз`яснень, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002, умовно дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, при вирішенні цього питання суди повинні враховувати, зокрема, дані про його попередні судимості.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 неодноразово звільнявся від відбування покарання умовно-достроково, однак належних висновків для себе не зробив та вчиняв нові умисні корисливі злочини проти власності із застосуванням насильства. Зазначені факти свідчать про стійку тенденцію засудженого на систематичне вчинення злочинів та небажання ставати на шлях перевиховання та виправлення.

З огляду на наведене, у суду виникають сумніви щодо виправлення засудженого, що є необхідною умовою під час застосування умовно-дострокового звільнення, засуджений жодним чином не довів, що він сумлінною поведінкою та ставлення до праці став на шлях виправлення.

Матеріали про умовно дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної ради. Тобто, умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений за весь час відбування покарання і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Враховуючи викладене, суд не знаходить законних підстав для задоволення клопотання, оскільки не зважаючи на звільнення із місць позбавлення волі, в тому числі і умовно-достроково ОСОБА_3 , знову вчиняв злочини. Матеріали особової справи не відображають процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, зміст вищезазначених матеріалів не свідчить, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком Святошинського районного суду м. Києва від 14.06.2018.

Таким чином, суд дійшов висновку про неможливість застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Керуючись ст. 81 КК України, статтями 537, 539 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 19.07.2022 о 08 год. 30 хв.

Суддя ОСОБА_6