Провадження № 1-кс/161/5611/22
У Х В А Л А
П Р О А Р Е Ш Т М А Й Н А
м. Луцьк 12 жовтня 2022 року
Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Луцької окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, в рамках кримінального провадження №0000001 від 10.01.2022 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.362, ч.1 ст.365-2 КК України,

В С Т А Н О В И В
11.10.2022 прокурор Луцької окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до Луцького міськрайонного суду Волинської області з клопотанням про арешт майна, яке було вилучене 05.10.2022 в ході проведення обшуку в квартирі АДРЕСА_1 , яка зареєстрована на ОСОБА_4 на праві приватної спільної часткової власності (клопотання надіслано поштою згідно з відтиском на конверті 09.10.2022).

У поданому клопотанні прокурор вважає, що тимчасово вилучене майно зберегло на собі сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою збереження речових доказів, необхідно вжити заходів до його збереження шляхом накладення на нього арешту.

Прокурор ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, водночас, подав суду заяву про проведення судового засідання за його відсутності, клопотання підтримав повністю.

Власник майна ОСОБА_4 в судове засіднання не з`явилася з невідомих для суду причин, хоча належним чином була повідомлена про час та дату судового розгляду клопотання.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Оскільки учасники судового розгляду не прибули на розгляд клопотання, тому відповідно до вимог ч.4 ст.107 КПК України судове засідання проводиться за їх відсутності, також не здійснюється фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

В статті 2 КПК України зазначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

На підставі вимог ч.5 ст.9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Також, у ст.1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).

Згідно з ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України заходами забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Частиною 1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та спеціальної конфіскації.

Згідно з ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07.10.2022 клопотання старшого слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 про арешт майна, в рамках кримінального провадження №0000001 від 10.01.2022 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.362, ч.1 ст.365-2 КК України, повернуто прокурору Луцької окружної прокуратури ОСОБА_3 та встановлено строк сімдесят дві години для усунення недоліків.

Дане клопотання надіслано прокурором 09.10.2022, тобто у визначений КПК України строк.

В судовому засіданні встановлено, що СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000001 від 10.01.2022 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.362, ч.1 ст.365-2 КК України.
05.10.2022 в ході обшуку в квартирі АДРЕСА_1 , яка зареєстрована на ОСОБА_4 на праві приватної спільної часткової власності, який проведено на підставі ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26.09.2022, виявлено та вилучено грошові кошти та документи, які постановами старшого слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 від 05.10.2022 визнано речовими доказами.

Таким чином, прокурором доведено наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно (документи), яке було тимчасово вилучене в ході проведення обшуку, з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки вказані документи відповідають критеріям, визначеним ст.98 КПК України.

Прокурором у клопотанні доведено, що існують достатні підстави вважати, що майно (документи), дійсно відповідає критеріям, зазначеним у ст.ст. 98, 167 КПК України, обмеження права власності на це майно є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження.

Що стосується грошових коштів, які були тимчасово вилучені в ході проведення обшуку, то слідчий суддя приходить до наступного.

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26.09.2022 надано дозвіл слідчим на проведення обшуку в квартирі АДРЕСА_1 , яка зареєстрована на ОСОБА_4 на праві приватної спільної часткової власності, з метою виявлення та вилучення технічних паспортів, заяв, витягів та інших документів з ознаками підроблення, в яких міститься інформація на земельні ділянки з кадастровими номерами № :07:001:3525, № :03:001:6574, а також комп`ютерної техніки, мобільних телефонів в яких наявна інформація в електронному вигляді на вищевказані земельні ділянки.

Згідно протоколу обшуку від 05.10.2022, слідчим вилучено також і грошові кошти в рамках кримінального провадження за ч.3 ст.362, ч.1 ст.365-2 КК України, санкції яких не передбачають додаткового покарання у виді конфіскації майна.

Статтею 98 КПК України визначене поняття речового доказу.

Однак, всупереч вимогам ст.ст. 170, 173 КПК України, звертаючись з клопотанням сторона обвинувачення, не вказала яким чином буде досягнута мета накладення арешту, як це визначено ч.2 ст.170 КПК України, не перевірила наявності підстав накладення арешту та обмежилася лише формальним посиланням на доведення підстав, передбачених ст.170 КПК України.

З матеріалів клопотання неможливо зробити висновок про те, яким чином грошові кошти можуть мати значення речових доказів у кримінальному провадженні, передбаченому ч.3 ст.362, ч.1 ст.365-2 КК України, при тому, що відомості до ЄРДР внесені 10.01.2022, а події, які розслідуються мали місце у грудні 2019 липні 2020 років.

Доказів, окрім постанови про визнання речовими доказами, що вилучені грошові кошти відповідають критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, стороною обвинувачення не надано.

Документальне обґрунтування необхідності накладення арешту на вказане майно відсутнє, сукупність зазначених обставин засвідчує відсутність доцільності накладення арешту на грошові кошти у рамках даного кримінального провадження.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про недоведеність обставин, що підтверджують необхідність накладення арешту на грошові кошти, а тому в задоволенні клопотання прокурора у цій частині необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 130, 132, 167, 170, 174, 175, 372 КПК України,

П О С Т А Н О В И В
Клопотання прокурора Луцької окружної прокуратури ОСОБА_3 задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке 05.10.2022 було вилучено в ході проведення обшуку, а саме на:

- рішення слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 21.12.2021 року про скасування права власності на земельну ділянку із кадастровим номером: :03:001:6574;
- інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на земельну ділянку із кадастровим номером : :03:001:6574;
- рішення про скасування (не заповнене, не підписане);
- витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку під номером :07:001:3525.
Заборонити відчуження, розпорядження та користування майном, на яке накладено арешт.

В задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на грошові кошти номіналом 100 доларів США в кількості 506 штук; грошові кошти номіналом 50 доларів США в кількості 27 штук; грошові кошти номіналом 20 доларів США в кількості 6 штук; грошові кошти номіналом 10 доларів США в кількості 2 штук; грошові кошти номіналом 5 доларів США в кількості 2 штук; грошові кошти номіналом 200 євро в кількості 7 штук; грошові кошти номіналом 100 євро в кількості 12 штук; грошові кошти номіналом 50 євро в кількості 298 штук; грошові кошти номіналом 10 євро в кількості 8 штук; грошові кошти номіналом 5 євро в кількості 4 штук; грошові кошти номіналом 100 злотих в кількості 3 штук; грошові кошти номіналом 20 злотих в кількості 7 штук, відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя