Справа № 274/1499/22
Провадження № 1-кс/0274/426/22

У Х В А Л А
04.04.2022 р. м. Бердичів
Слідчий суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві Житомирської області клопотання слідчого СВ Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Березівка, Одеської області, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , наразі проживає: АДРЕСА_3 , раніше судимого,
в с т а н о в и в :
В клопотанні орган досудового слідства необхідність прийняття такого рішення аргументував тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких умисних злочинів, а саме: своїми умисними діями, які виразилися у незаконному заволодінні транспортним засобом, належного ОСОБА_8 , вчиненим з проникненням у сховище, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України.
Своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна, належного ОСОБА_9 , поєднаному з проникненням у житло, в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 185 КК України.
Своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна, належного ОСОБА_10 , вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у житло, в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 185 КК України.
Також в клопотанні орган досудового розслідування вказує на ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: враховуючи дані щодо підозрюваного ОСОБА_5 , який перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином шляхом неявки на виклики слідчого та/ або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення, тому обрання ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків та унеможливить запобігання вищезазначених ризиків.
02.04.2022 р. ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
В судовому засіданні ОСОБА_5 було вручено повідомлення про нову підозру від 04.04.2022 року у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 185 КК УКраїни.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки існують наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема, перебуваючи на волі та враховуючи дані щодо підозрюваного, ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином шляхом неявки на виклики до слідчого та/ або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення. Окрім того, прокурор просив врахувати, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні ряду умисних тяжких злочинів, вчинених під час воєнного стану на території України.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні щодо задоволення клопотання слідчого заперечив. Зазначив, що вину в інкримінованих йому діяннях не визнає, спочатку просив обрати йому запобіжний захід у вигляді особистого зобов"язання, в подальшому змінив свою думку та просив обрати запобіжний захід у вигляді застави.
Додатково пояснив, що з початку військової агресії РФ проти держави України він перебував в місцевій тербороні. Коли м. Ірпінь захопили російські війська він закопав свою зброю та документи. 03.03.2022 року літаки збройних сил РФ почали бомбардувати м. Ірпінь, з метою щоб не було вибухів автомобілів він зайшов на територію ТОВ " Ірпінь МАШ" та вигнав звідтіля автомобілі, які там перебували, ключі він взяв в охоронця, автомобілі залишив за територією ТОВ, там вони і стояли до кінця березня неушкоджені. На протязі лютого - березня він на своєму автомобілі допомагав людям евакуйовуватися з м. Ірпінь. Він не виїхав до Києва, оскільки його родина ховалася в підвалі, тому вони всі залишилися в м. Ірпінь, навіть коли там були війська РФ. Одного разу його та інших людей затримали військові РФ, поставили на коліна, вимагали щоб вони розділися, коли він роздягнувся, то йому до лоба військовослужбовець РФ пристави зброю, однак потім побачив в нього на плечах татуювання у вигляді " зірок", які йому набили, коли він був в місцях позбавлення волі, і не вистрілив в нього. З сусідніх будинків людей розстрілювали, а їх ні. 29.03.2022 року в м. Ірпінь вже небуло жодних військових, він прийшов до дому та повідомив всіх, що військові залишили місто і треба їхали з міста. Він вирішив взяти чуже авто, оскільки його автомобіль заправляється газом і в нього не було вже пального, а в автомобілі автомобіль марки «Mersedes-Benz Vito» був повний бак пального. Він поміняв номерні знаки на автомобілі з іноземних на українські, оскільки якщо автомобіль був на іноземних номерах, то його розстрілювали. З м. Ірпень вони виїхали о 17 год. Зазначив, що коли російські війська залишили м. Ірпінь, він з іншими чоловіками виходили на вулиці і там, біля дороги він пробачив великий сміттєвий пакет в якому були речі, які в подальшому в нього знайшли правники поліції, він їх забрав з тією метою, щоб в подальшому їх здати до поліції і поліція розшукала власників. 29.03.2022 року о 17. год вони виїхали з м. Ірпінь, в автомобілі в нього було 8 чоловік, їхали трьома машинами. Спочатку поїхали на Київ, там висадили 4х чоловік, потім в Житомирі висадили 2х, і він з дружиною вже поїхали до Бердичівського району , де живе його мати. В с. Хажин Бердичівського району вони приїхали 30.03.2022. До поліції він відразу не звернувся, оскільки був дуже втомлений і ліг відпочивати. 01.04.2022 року він з дружиною поїхали на автомобілі марки «Mersedes-Benz Vito» на ринок, де і були затримані працівниками поліції. Додатково вказав, що просить обрати йому менш суворий запобіжний захід, ніж тримання під вартою, оскільки у нього старенька матір, яку треба доглядати, потрібно буде садити город. Одяг, які працівники поліції знайшли в нього в дома він частково брав для себе, оскільки мав потребу в речах, деякі речі ( фен) його дружини, електроінструмент належить його зятю.
Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні у своєму виступі щодо задоволення клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 заперечив. Зазначив, що матеріали клопотання не містять належних доказів щодо доведення винуватості ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України. Підозра в повному обсязі не доведена. Просив застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді застави. Автомобіль підозрюваний взяв, оскільки була загроза його життю та загроза життю інших людей, яких він вивіз з м. Ірпінь з під обстрілів, тому в даному випадку немає складу злочину передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України. Щодо викрадення майна, то всі речі він знайшов на вулиці, доказів проникнення до житла потерпілих слідство не надало.
Заслухавши виступи учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, слідчий суддя встановив наступне.
Згідно статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Статтею 8 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
02.04.2022 р. ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
04.04.2022 р. ОСОБА_5 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 185 КК України.
Як вбачається із матеріалів клопотання, з урахуванням долученого повідомлення про нову підозру, в період часу з 24.02.2022 р. по 01.04.2022 р. ОСОБА_5 , перебуваючи в умовах воєнного стану в м. Ірпінь Київської області, скориставшись відсутністю власників майна у зв`язку з проведенням бойових дій у даному населеному пункті, з метою незаконного збагачення вчинив ряд кримінальних правопорушень проти власності за наступних обставин.
Так, у невстановлений слідством день та час, але не пізніше ніж 05.03.2022 р. ОСОБА_5 , перебуваючи поруч з огородженою та охороняємою територією ТОВ «Ірпінь МАШ», яка розташована за адресою: Київська область, м. Ірпінь, вул. Садова, 94, побачив на вищевказаній території автомобіль марки «Mersedes-Benz Vito», після чого у нього виник злочинний умисел на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом з корисливих мотивів.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 невстановленим слідством способом проник на вищевказану охороняєму територію ТОВ «Ірпінь МАШ» та скориставшись відсутністю власника та інших осіб, незаконно заволодів автомобілем марки «Mersedes-Benz Vito», номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_8 , чим заподіяв останньому майнову шкоду на суму, яка на даний час встановлюється.
Після чого, у невстановлений слідством день та час, але не пізніше 01.04.2022 р. ОСОБА_5 , скориставшись тимчасовою відсутністю власника майна та інших осіб, з метою таємного викрадення чужого майна, невстановленим слідством способом проник до квартири ОСОБА_9 , розташованої по АДРЕСА_4 , звідки таємно викрав ноутбук марки «ASUS» (серійний № D8NOCV17962733E), із зарядним пристроєм, оптичною мишкою «4ТЕСН» та сумкою, чим заподіяв ОСОБА_9 майнову шкоду на суму приблизно 5000 грн.
Продовжуючи свої злочинні дії, у невстановлений слідством день та час, але не пізніше 01.04.2022 р. ОСОБА_5 , скориставшись тимчасовою відсутністю власника майна та інших осіб, з метою таємного викрадення чужого майна, невстановленим слідством способом проник до квартири за місцем проживання ОСОБА_10 , розташованої по АДРЕСА_5 , звідки повторно, таємно викрав ноутбук марки «HP Pavilion g6», із зарядним пристроєм, оптичною мишкою «logitech» та шкіряною сумкою, чим заподіяв ОСОБА_10 майнову шкоду на суму приблизно 8100 грн.
Своїми умисними діями, які виразилися у незаконному заволодінні транспортним засобом, належного ОСОБА_8 , вчиненим з проникненням у сховище, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України.
Своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна, належного ОСОБА_9 , поєднаному з проникненням у житло, в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 185 КК України.
Своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна, належного ОСОБА_10 , вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у житло, в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 185 КК України.
На підтвердження обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих йому кримінальних правопорушень слідчий посилається на зібрані органом досудового розслідування докази, а саме:
- протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 від 01.04.2022 р.;
- протокол огляду місця події від 01.04.2022 р.;
- протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 01.04.2022 р.;
- протокол затримання ОСОБА_5 від 01.04.2022 р.;
- протокол допиту потерпілого ОСОБА_10 від 03.04.2022 р.
Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених пп. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином шляхом неявки на виклики до слідчого та/ або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.
У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов"язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.
Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
У відповідності до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м"яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Санкція ч. 2 ст. 289 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої. Санкція ч. 4 ст. 185 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.
З огляду на вищевикладене слідчий суддя приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилалися слідчий у клопотанні і прокурор в ході його розгляду, дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі та враховуючи те, що він підозрюється у вчиненні ряду тяжких умисних злочинів, направлених проти власності, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, з можливою конфіскацією майна, який офіційно не працює, при цьому, місцем народження останнього є Одеська область, відповідно до паспортних даних останній зареєстрований у м. Бровари Київської області, однак, злочини вчинив у м. Ірпінь Київської області, проте на даний час підозрюваний проживає в с. Хажин Бердичівського району та був затриманий у м. Бердичеві Житомирської області, тому зазначене свідчить про доведеність та існування ризиків, передбачених п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, шляхом неявки на виклики до слідчого та/ або суду.
Окрім того, встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів, на шлях виправлення не став та вчинив ряд тяжких корисливих злочинів, направлених проти власності. Зазначене свідчить про існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: вчинити інше кримінальне правопорушення.
Разом з тим, слідчий суддя наголошує, що Указом Президента України за № 64/2022 від 24.02.2022 р. "Про введення воєнного стану в Україні" у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який в подальшому був продовжений Указом Президента № 133/2022 від 14.03.2022 року з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.
При цьому, приймає до уваги, що майно, яке було знайдено та вилучено за місцем тимчасового проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3 , було викрадено ОСОБА_5 під час дії військового стану.
Викладене свідчить про наявність ризиків, зазначених у п.п. 1, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.
Поміж тим, суду не надано жодного доказу, який би вказував на позитивну характеристику підозрюваного ОСОБА_5 як за місцем проживання, так і за місцем реєстрації.
Слідчий суддя окремо хоче зупинитися на показах підозрюваного, які суперечать загальновідомим фактам, так загальновідомим є факт, що 2 березня 2022 року два російські Су-25 завдали авіаудару в Ірпіні. Дві ракети влучили в житловий будинок. У свою чергу один із Су-25 був збитий ( дані з Вікіпедії). Підозрюваний навпаки вказав, що обстріл літаками відбувався 03.03.2022 в наслідок чого він вирішив"спасти " автомобілі від загорання, які стояли на охоронюваній стоянці. Не відповідає дійсності інформація, надана підозрюваним, що російські військові розстрілювали автомобілі на іноземних номерах, а автомобілі на українських номерах могли проїхати, оскільки військові країни агресора розстрілювали будь-які автомобілі ( як на українських номерах, так і на іноземних номерах), в яких знаходилися мирні мешканці, які намагалися самостійно евакуюватися. Офіційне повідомлення про звільнення м. Ірпінь з"явилося вже 28.03.2022 року, загроза мирним мешканцям з боку російських військ минула, натомість підозрюваний вказував, що ще тривала загроза і йому " порадили" евакуюватися з міста, хоча евакуація мирного населення відбувалася на протязі всього часу, поки йшли бої за Київську область, в т.ч. за м. Ірпінь.
Слідчий суддя звертає увагу на те, що підозрюваний в судовому засіданні так і не пояснив, чому в що в період з 24.02.2022 року по 30.03.2022 року не мав наміру евакуюватися з м. Ірпінь разом з дружиною, до с. Хажин, де ( з його слів) проживає його мати, яка має похилий вік, і лише під час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, він згадав, що його мати потребує стороннього догляду ( з його слів), тому йому потрібно обрати інший запобіжний захід, ніж тримання під вартою.
Слідчий суддя критично ставиться до показів підозрюваного, що він перебував в лавах територіальної оборони м. Ірпінь та мав зброю, яку закопав, коли прийшли російські війська. Слідчий суддя зазначає, що моменту нападу країни агресора РФ на державу Україну - 24.02.2022 року на рівні за ЗСУ діє територіальна оборона, а не самооборона. Відповідно до Закону України «Про оборону України», територіальну оборону на всій території України організовує Генеральний штаб Збройних Сил України, а на території областей обласні державні адміністрації (в межах своїх повноважень). Складовими національного спротиву є територіальна оборона, рух опору та підготовка громадян України до національного спротиву. Метою національного спротиву є підвищення обороноздатності держави, надання обороні України всеохоплюючого характеру, сприяння забезпеченню готовності громадян України до національного спротиву. Територіальна оборона складається з військової, цивільної та військово-цивільної складових. Комплектування добровольчих формувань територіальних громад здійснюється на добровільній основі відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України. До складу добровольчих формувань територіальних громад зараховуються громадяни України, які відповідають вимогам, встановленим Положенням про добровольчі формування територіальних громад, пройшли медичний, професійний та психологічний відбір і підписали контракт добровольця територіальної оборони. До складу добровольчих формувань територіальних громад не може бути зарахована особа, яка була раніше засуджена до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину, крім реабілітованої, або має дві і більше судимостей за вчинення умисних злочинів. Враховуючи те, що підозрюваний раніше неоднаразово судимий, тому він ніяким чином не міг входити до складу територіальної оборони.
Щодо пояснень підозрюваного про повернення речей власникам, та здачу їх до органів поліції, то слідчий суддя вважає за необхідне звернути увагу на те, що такі наміри підозрюваного суперечать його поясненням, оскільки по приїзду до с. Хажин всі викрадені речі були винесені підозрюваним із машини та розкладені по будинку, а не залишили в машині. 01.04.2022 року підозрюваний та його дружина, не загрузив речі назад до машини, з метою їх здати органам поліції, навпаки залишили їх в будинку та на викраденому автомобілі поїхали скуповуватися на ринку в м. Бердичів, що говорить про те, що наміру повертати речі власникам підозрюваний не мав.
Тому враховуючи вище наведене, слідчий суддя критично відноситься до показів підозрюваного наданих ним під час судового засідання, вважає їх надуманими, нещирими.
Інші ризики, зазначені у клопотанні слідчого, зокрема такі, як знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні, слідчим у клопотанні, а також прокурором в ході його розгляду жодними доказами не доведені, оскільки викрадені речі у підозрюваного вилучені, зі свідками і потерпілими він не знайомий, йому не відомо їх місце проживання або перебування.
Разом з тим, слідчий суддя вважає, що при розгляді клопотання необхідно у повній мірі враховувати вимоги кримінального процесуального законодавства України, практики Європейського суду з прав людини, забезпечення не тільки прав підозрюваного, а й високих стандартів охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Таким чином, щоб вирішити питання про застосування запобіжного заходу у відповідності до вимог міжнародного та національного законодавства, необхідно належним чином оцінити характер справи, тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, та наслідки вчинення протиправних діянь.
Виходячи із вищезазначених доведених у ході розгляду клопотання обставин, слідчий суддя на підставі наданих матеріалів кримінального провадження переконується, що більш м"який запобіжний захід щодо ОСОБА_5 буде недостатнім для запобігання ризикам, які навели слідчий та прокурор. Дані злочини вчинені під час військового стану.
Тому слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Доводи захисника і підозрюваного про можливість обрання останньому іншого, більш мякого запобіжного заходу, не знайшли свого підтвердження будь-якими належними та допустимими доказами під час розгляду клопотання.
Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим кодексом.
Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.
Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи матеріальне становище підозрюваного, його сімейний стан, тяжкість кримінального правопорушення, за яке він підозрюється, слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави у розмірі 198 480 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) гривень, оскільки внесення застави саме в такому розмірі зможе гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, яка може бути внесена у будь-який момент протягом дії ухвали, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати на виклики до слідчого, прокурора та в суд; не відлучатись із населеного пункту, де він проживає ( АДРЕСА_3 ), без дозволу слідчого, прокурора чи суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання/ реєстрації; докласти зусиль до пошуку роботи; утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками в даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.
На підставі викладеного, керуючись статтями 176-178, 182, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 202, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -
п о с т а н о в и в :
Клопотання слідчого СВ Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити.
Обрати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ззапобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку тримання під вартою, передбаченого ч. 1 ст. 197 КПК України, - 60 днів.
Строк тримання під вартою обраховувати з моменту затримання ОСОБА_5 - з 17 години 45 хвилин 01 квітня 2022 року по 17 годину 45 хвилин 30 травня 2022 року.
Одночасно визначити розмір застави в розмірі 198 480 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , у разі внесення застави, наступні обов`язки:
- прибувати на виклики до слідчого, прокурора та в суд;
- не відлучатись із населеного пункту, де він проживає ( АДРЕСА_3 ), без дозволу слідчого, прокурора чи суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання/ реєстрації;
- докласти зусиль до пошуку роботи;
- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками в даному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Термін дії обов`язків, покладених слідчим суддею у разі внесення застави, визначити до 30 травня 2022 року.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок, має бути наданий уповноваженій особі Житомирського слідчого ізолятора Управління державної пенітенціарної служби України (Житомирської УВП №8).
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної даною ухвалою, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, процесуального прокурора.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п"яти днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1