Справа № 761/1611/22
Провадження № 1-кс/761/1510/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2022 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , заявника адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на постанову начальника другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 від 04.01.2022 про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0000046 від 02.02.2019,

ВСТАНОВИЛА :

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на постанову начальника другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 від 04.01.2022 про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0000046 від 02.02.2019.

Так, у своїй скарзі заявник просить скасувати постанову начальника другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 від 04.01.2022 про відмову у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_3 , за вих. № 324/24 від 24.12.2021 у рамках кримінального провадження №0005028 від 08.12.2020, а також зобов`язати старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000046 від 02.02.2019 вчинити дії, а саме повідомити чи відновлено досудове розслідування, а також провести допит свідків за участю підозрюваного та ОСОБА_3 .

Свою скаргу адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , мотивує тим, що 07.12.2021 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_7 (справа № 761/42284/21): скасовано постанову начальника другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 від 08.11.2021 у кримінальному провадженні №0000046 від 02.02.2019 про відмову у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 від 01.11.2021 про допит як свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 щодо обставин призначення 18.02.2012 ОСОБА_5 на посаду начальника Генерального штабу Збройних Сил України; зобов`язано старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000046 від 02.02.2019 забезпечити здійснення допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 щодо обставин призначення 18.02.2012 ОСОБА_5 на посаду начальника Генерального штабу Збройних Сил України.

Захисником ОСОБА_3 прокурору ОСОБА_6 було подано клопотання від 24.12.2021 за вих. № 324/24 в порядку ст.220 КПК України про допит вказаних свідків за участю підозрюваного ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_3 у відповідності до вимог ч.6 ст.223 КПК України.

07.01.2022 поштою захисником ОСОБА_3 отримано постанову прокурора ОСОБА_6 про відмову у задоволенні даного клопотання.

Прокурор обґрунтував своє рішення тим, що 07.07.2020 стороні захисту повідомлено про завершення досудового розслідування, і тому на даний час досудове розслідування він вважає закінченим, і у сторони обвинувачення не має підстав для збирання доказів шляхом проведення слідчих дій.

Однак такий висновок адвокат ОСОБА_3 вважає незаконним, невмотивованим, а постанову такою, що винесена в порушення вимог ст.110 КПК України.

Заявник адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримав з мотивів у ній наведених, та просив скасувати вказану постанову. Пояснив, що стороною захисту було встановлено важливих свідків саме під час проведення процедури ознайомлення в порядку ст. 290 КПК України. Також наголошував, що прокурор 14.11.2019 року вже поновлював досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні, а тому твердження прокурора про неможливість такого поновлення не відповідає ні положенням чинного законодавства, ні обставинам цього конкретного провадження. Крім того, звертав увагу суду, що судове рішення є обов`язковим для виконання, а прокурор зобов`язаний встановити як обставини, що доводять винуватість особи, так і обставини, які виправдовують особу. Окремо в судовому засіданні зазначив, що змінює свої вимоги викладені у скарзі а саме: відмовляється від вимоги зобов`язати старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000046 від 02.02.2019 вчинити дії, а саме провести допит зазначених свідків за участю підозрюваного та ОСОБА_3 .

Особа, чию постанову було оскаржено - начальник другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 до початку судового засідання надіслав свої письмові заперечення однак в судове засідання не з`явився.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги, та надала письмові доповнення до письмових заперечень ОСОБА_6 . Крім того пояснила, що в кримінальному провадженні було проведено численні слідчі дії, внаслідок яких прокурором було прийнято рішення про достатність доказів для складання обвинувального акту. При цьому проведення допиту, про який просить адвокат ОСОБА_3 призведе лише до затягування досудового розслідування.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, вислухавши пояснення сторін, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000046 від 02.02.2019 здійснюється ГСУ ДБР України.

При розгляді скарги слідчий суддя вважає за необхідне розглянути питання щодо підсудності даної скарги Шевченківському районному суду м. Києва.

Так, слідчий суддя приймає до уваги, що фактичним місцем знаходження органу досудового розслідування є м. Київ, вул. Симона Петлюри, 15, що знаходиться в межах територіальної юрисдикції Шевченківського районного суду м. Києва.

Такої позиції щодо підсудності скарг на бездіяльність Державного бюро розслідувань Шевченківському районному суду м. Києва дотримується Київський апеляційний суд (провадження №№ 11-сс/824/1620/2020, 11-сс/824/1195/2020, 11-сс/824/778/2020, 11-сс/824/860/2020, 11-сс/824/771/2020).

Отже, враховуючи наведене, слідчий суддя не вбачає підстав для висновку про непідсудність скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на постанову начальника другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 від 04.01.2022 про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0000046 від 02.02.2019, Шевченківському районному суду м. Києва та вважає за можливе розглядати вказану скаргу по суті.

Слідчий суддя вважає за потрібне роз`яснити учасникам, що нероздільні принципи змагальності та диспозитивності є фундаментальними в сучасному розумінні теорії процесуального права з огляду на важливість яких суд зазначає наступне.

Згідно з ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до вимог ч.1 ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

За таких умов слідчий суддя приймає позицію адвоката ОСОБА_3 про зміну заявленої скарги в частині вимог заявника і розглядає дану скаргу з урахуванням такої позиції.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу на те, що у своїх доводах сторони неодноразово посилались на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_7 від 07 грудня 2021 року у справі №761/42284/21, надавали оцінку такому судовому рішенню та частково обґрунтовували свої позиції саме на такій оцінці судового рішення.

З цього приводу слідчий суддя також вважає за потрібне нагадати усім учасникам кримінального провадження про наступне.

Відповідно до ст.26 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Слідчий суддя вважає необхідним роз`яснити, що оцінка та перевірка законності судового рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 07 грудня 2021 року у справі №761/42284/21 не входить до повноважень слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва, а може бути здійснена виключно Київським апеляційним судом при розгляді апеляційної скарги на таке рішення у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені.

Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком не допускається, що підтверджується правовою позицією Конституційного Суду України, викладеної у Рішенні у справі №2-рп/2011 від 11 березня 2011 року, у відповідності до якої оцінка процесуальним діям судді може даватись тільки судами апеляційної чи касаційної інстанцій.

Таким чином, під час розгляду даної скарги слідчим суддею враховується існування рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 07 грудня 2021 року у справі №761/42284/21 однак, таке рішення розглядається виключно як обставина яка вже існує станом на день розгляду скарги таке рішення вже прийнято, набуло законної сили, станом на день розгляду скарги не скасовано - при цьому слідчий суддя повністю виключає можливість як надавати такому судовому рішення власну оцінку, так і погоджуватись чи заперечувати оцінки надані сторонами.

Зі змісту скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що начальник другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 , виніс постанову від 04 січня 2022 року про відмову у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 від 24 грудня 2021 року у кримінальному провадженні №0000046 від 02.02.2019.

Відповідно до п.7 ч.1 ст. 303 КПК України, під час досудового розслідування може бути оскаржено рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових дій) негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

За правилами ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до вимог ст. 110 КПК України постанова слідчого повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які обумовлюють її відмову, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Аналіз наявних у слідчого судді матеріалів скарги свідчить про те, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону не були дотримані прокурором при прийнятті рішення про відмову в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 від 24 грудня 2021 року.

З матеріалів скарги вбачається, що прокурор, приймаючи рішення про відмову у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 від 24 грудня 2021 року у кримінальному провадженні №0000046 від 02.02.2019, не мотивував своє рішення належним чином, оскільки не навів зміст обставин, які є підставами для прийняття такого рішення, мотиви його прийняття, їх обґрунтування які могли би бути визнані належними та достатніми з точки зору стороннього та незалежного спостерігача, зокрема прокурор у своїй постанові зводить усі мотиви по суті лише до незгоди з процесуальним рішенням слідчого судді, водночас сам по собі факт такої незгоди не може слугувати підставою для відмови в задоволенні клопотання захисника.

Викладене свідчить про необґрунтованість винесення прокурором постанови про відмову в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 від 24 грудня 2021 року, відсутність підстав для прийняття такого рішення, що є суттєвим порушення вимог ст. 110 КПК України та безпосередньо впливають на законність прийнятого рішення слідчим.

При цьому, слідчий суддя відзначає, що під час розгляду даної скарги стороною обвинувачення як в судовому засіданні, так і в письмових запереченнях та письмових доповненнях до заперечень було надано ґрунтовні та логічно узгоджені мотиви, які тим не менше не згадуються в оскаржуваній постанові, а тому слідчий суддя не визнаючи такі мотиви завідомо неправильними не може надати їм оцінку в частині обґрунтованості чи необґрунтованості постанови про відмову в задоволенні клопотання, оскільки в силу положень ч.3 ст. 26 КПК України надає оцінку оскаржуваній постанові саме з точки зору відповідності ст. 110 КПК України.

Так, шляхом системного тлумачення норм КПК України, аналізуючи у сукупності положення ст. 110 КПК України і ст. 303 КПК України, можна дійти висновку, що слідчий суддя може оцінювати обґрунтованість постанови про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій виходячи саме зі змісту такої постанови, та не повинен брати до уваги доводи, які не викладені у такій постанові, проте були наведені прокурором як в судовому засіданні, так і в письмових запереченнях та письмових доповненнях до заперечень, оскільки за таких умов виникають розумні сумніви щодо існування таких мотивів під час прийняття прокурором оскаржуваного рішення.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на постанову начальника другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 від 04.01.2022 про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0000046 від 02.02.2019.

Керуючись ст.ст. 3, 22, 26, 37, 40, 55, 110, 303-307 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИЛА:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на постанову начальника другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 від 04.01.2022 про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0000046 від 02.02.2019 задовольнити.

Скасувати постанову начальника другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 від 04.01.2022 про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0000046 від 02.02.2019.

Зобов`язати уповноважену особу у кримінальному провадженні №0000046 від 02.02.2019 розглянути клопотання адвоката ОСОБА_3 від 24.12.2021 вих.№324/24 в порядку ст.220 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголосити 02 червня 2022 року о 14 год. 10 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1