Справа № 638/4835/22
Провадження № 1-в/638/407/22
УХВАЛА
Іменем України
19 вересня 2022 року м. Харків
Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№ 25)» ОСОБА_3 про застосування покарання за наявності кількох вироків відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
встановив:
До Дзержинського районного суду м. Харкова надійшло подання начальника Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№ 25)» ОСОБА_3 про вирішення питання про застосування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , при наявності кількох вироків: Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 09.09.2020 року та Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 28.04.2022 року, а також визначити початок строку відбування покарання.
Засуджений та представник державної установи «Олексіївської виправної колонії (№25)» повідомлялися про розгляд подання належним чином.
Прокурор до суду не з`явилася, надала заяву про розгляд без її участі, просила розглядати подання без застосування засобів аудіо- та відеофіксації, проти задоволення подання не заперечувала.
Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду вищевказаного подання згідно ч. 5 ст. 539 КПК України.
Дослідивши подання та долучені до нього матеріали, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до п. 11 ч. 1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.
Згідно п. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) до вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення питання, передбаченого п. 11 ч. 1 ст. 537 цього кодексу, а саме під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.
Судом встановлено, що вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 09.09.2020 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, та призначено покарання у виді 4 місяців арешту. Строк відбування покарання рахується з моменту фактичного затримання на виконання вироку суду. Вирок набрав законної сили 03.05.2022 року.
Також, вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 28.04.2022 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі, строком на 1 рік. Строк відбування покарання рахується з моменту фактичного затримання з 16.04.2022 року. Вирок набрав законної сили 06.06.2022 року.
ОСОБА_4 вчинив злочин за цим вироком 11.09.2020 року, тобто після винесення вироку Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 09.09.2020 року.
Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Згідно з ч.2, 4 ст.71 КК України, при складанні покарань за сукупністю вироків загальний строк покарання не може перевищувати максимального строку, встановленого для даного виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. При складанні покарань у виді позбавлення волі загальний строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю вироків, не повинен перевищувати п`ятнадцяти років, а у випадку, якщо хоча б одне із кримінальних правопорушень є особливо тяжким злочином, загальний строк позбавлення волі може бути більшим п`ятнадцяти років, але не повинен перевищувати двадцяти п`яти років. При складанні покарань у виді довічного позбавлення волі та будь-яких менш суворих покарань загальний строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю вироків, визначається шляхом поглинення менш суворих покарань довічним позбавленням волі. Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.72 КК України, при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають один день тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або арешту.
У відповідності з ч. 6 п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» з змінами та доповненнями, внесеними Постановами Пленумів № 18 від 10.12.2004, № 8 від 12.06.2009 та №11 від 06.11.2009 передбачено, що коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші - після постановлення першого вироку, покарання за останнім вироком призначається із з застосуванням, як ст. 70, та і ст.71 КК: спочатку - за правилами ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку, після цього - за правилами ч. 4 ст. 70 КК України; потім - за сукупність злочинів, вчинених після постановлення першого вироку, і остаточно - за сукупністю вироків.
При вирішенні питання про застосування покарання за наявності двох вироків засудженому ОСОБА_4 на підставі ч. 1 ст. 71 КК України слід призначити покарання шляхом приєднання невідбутої частини покарання, призначеного Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 09.09.2020 року у виді 4 місяців арешту, до вироку Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 28.04.2022 року виді 1 року позбавлення волі, і остаточно визначено до відбування 1 рік та 4 місяці позбавлення волі.
Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину в порядку ст. 208 КПК України, ОСОБА_4 було затримано 16.04.2022 року о 21 год 03 хв.
Таким чином, строк відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слід рахувати з 16 квітня 2022 року.
Керуючись ч. 4 ст. 70 КК України, ст. 537, 539 КПК України, суд
у х в а л и в:
Подання начальника Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№ 25)» ОСОБА_3 про застосування покарання за наявності кількох вироків відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.
Визначити покарання за наявності кількох вироків: Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 09.09.2020 року та Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 28.04.2022 року та вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим за вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 28.04.2022 року за ч. 1 ст. 122 КК України.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України шляхом приєднання невідбутої частини покарання, призначеного вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 09.09.2020 року у виді 4 місяців арешту, до вироку Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 28.04.2022 року виді 1 року позбавлення волі, остаточно призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до відбуття 1 рік та 4 місяці позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з 16 квітня 2022 року.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення, а особами, що не були присутні в судовому засіданні в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Суддя ОСОБА_1