УХВАЛА
Іменем України

02.08.2022 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання засудженому

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який відбуває покарання у виді позбавлення волі у Державній установі «Житомирська виправна колонія (№4)»,

встановив:
Засуджений ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про зарахування йому строку попереднього ув`язнення з 07.08.2012 по 29.09.2013 та з 09.12.2015 по 10.02.2020 у строк покарання, відповідно до ч.5 ст. 72 КК України в редакції від 26.11.2015 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Засуджений в судове засідання не з`явився, подав заяву у якій просив проводити судове засідання без його участі.

Захисник ОСОБА_4 підтримав клопотання засудженого.

Прокурор ОСОБА_5 просив відмовити у задоволенні заяви за відсутністю підстав.

Дослідивши матеріали особової справи, суд приходить до таких висновків.

Суд дослідивши матеріали особової справи, приходить до наступного висновку.

ОСОБА_3 засуджений вироком Головинського районного суду м. Москви Російська Федерація від 11.02.2013 за ст.ст. 126 ч. 2 п. "а,в,г,з", 163 ч. 2 п. "а,в,г", 162 ч. 2, 69 ч. 3 КК РФ до 10 років позбавлення волі.

Згідно розпорядження суду вирок від 11.02.2013 набрав законної сили 29.04.2013 та звернутий до виконання.

Постановою заступника генерального прокурора РФ від 08.10.2015 задоволено запит Генеральної прокуратури України про тимчасову видачу ОСОБА_3 для розгляду кримінального провадження в Україні, який в послідуючому продовжувався.

Вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 24.05.2018 ОСОБА_3 визнано винуватим та засуджено за ст. 187 ч. 3 КК України до 7 років позбавлення волі, з конфіскацією майна. Зараховано у строк відбуття покарання час перебування під вартою у РФ та етапування з РФ до України - після звільнення від відбуття покарання, призначеного вироком Головинського районного суду м. Москви від 11.02.2013.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 10.02.2020 вирок від 24.05.2018 залишено без змін.

Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 27.01.2016 вирок Головинського районного суду м. Москви Російська Федерація від 11.02.2013 приведено у відповідність із законодавством України, а саме ОСОБА_3 вважається засудженим за ч. 2 ст. 146, ч. 2,3 ст. 189, ч. 2 ст. 187, 70 КК України до 10 років позбавлення.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.12.2019 засудженому зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 07.08.2012 по 29.04.2013, з часу затримання по день набрання вироку Головинського районного суду м. Москви РФ від 11.02.2013 законної сили.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 10.03.2020 скасовано ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.12.2019 в частині зарахування засудженому терміну попереднього ув`язнення з 07.08.2012 по 29.04.2013 з розрахунку день за два. Ухвалено нову ухвалу, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування йому строку попереднього ув`язнення до строку відбуття покарання у вигляді позбавлення волі, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, оскільки на час постановлення судового рішення засуджений тимчасово перебував на території України, у зв`язку з розглядом іншого кримінального провадження, відомості про остаточні результати розгляду питання про передачу засудженого для відбування покарання в Україну були відсутні.

Постановою Волжського районного суду Самарської області РФ від 27.11.2020 засудженого ОСОБА_3 передано Україні для подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі.

Засуджений ОСОБА_3 28.07.2021 переданий компетентними органами в Україну для відбування покарання.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 28.09.2021 визначено порядок застосування покарань за вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 24.05.2018, з урахуванням вироку Головинського районного суду м. Москви від 11.02.2013. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, з урахуванням відбутого на час постановлення вироку від 24.05.2018 покарання за вироком Головинського районного суду м. Москви РФ від 11.02.2013, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено засудженому ОСОБА_3 остаточне покарання - 7 років позбавлення волі. Зараховано ОСОБА_3 у строк покарання за даним вироком час перебування його під вартою у Російській Федерації та етапування з Російської Федерації до України для розгляду кримінального провадження.

Захисником ОСОБА_6 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_3 , у справі 295/2688/22 було подано клопотання про зарахування засудженому строку попереднього ув`язнення у строк покарання, а саме з 07.08.2012 по 10.02.2020, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 01.06.2022 року у справі 295/2688/22 було частково задоволено клопотання захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_3 . Зараховано засудженому ОСОБА_3 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 07.08.2012 по 29.04.2013 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за вироком Головинського районного суду м.Москви Російська Федерація від 11.02.2013 та ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 28.09.2021. Роз`яснено порядок та строки оскарження судового рішення.

Ухвала набрала законної сили 24.06.2022.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Частиною 2 статті 21 КПК України встановлено, що вирок та ухвала суду, що набрали законної сили у порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Устименко проти України», рішення № 32053/13 від 29.10.2015, одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.
У зв`язку із тим, що питання, яке ставить перед судом засуджений про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, вже було розглянуто судом, рішення є обов`язковим для виконання, а тому Богунський районний суд м. Житомира позбавлений можливості приймати нове рішення чи змінювати існуюче, тому суд не вбачає підстав для задоволення клопотання засудженого.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України,

постановив:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1