Справа № 135/1175/21
Провадження № 1-кп/147/42/22
УХВАЛА
іменем України

13 червня 2022 року смт. Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

із секретарем ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000012 від 11.08.2021, про обвинувачення ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

в с т а н о в и в :
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 02.02.2022 року матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000012 від 20.07.2021 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, передано на розгляд до Тростянецького районного суду Вінницької області.

Дане кримінальне провадження надійшло до суду 10.02.2022 р. та ухвалою судді від 11.02.2022 р. призначено підготовче судове засідання.

В обвинувальному акті зазначено, що 11.08.2021 о 10.00 год. ОСОБА_4 , проходячи біля магазину «Наш Край», що розташований за адресою: Вінницька область, Гайсинський район, м. Ладижин, вул. Будівельників, № 38А, на сходах знайшов фольговий згорток, розкривши який, побачив білу кристалізовану речовину. Будучи особою, яка вживає наркотичні речовини, та розуміючи, що у фольговому згортку може міститися наркотична речовина метадон, забрав його собі та висипав до скляної ємкості від медичного препарату «Нафтизин», яку він мав при собі, в якій знаходилась вода, і потім помістив до своєї чоловічої сумки чорного кольору, таким чином незаконно придбав наркотичний засіб метадон, який в подальшому незаконно зберігав до 14.00 год. 11.08.2021 для власного вживання без мети збуту, тобто до часу її вилучення працівниками відділення поліції № 3 Гайсинського районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області.

У подальшому, 11.08.2021 о 14.00 год. біля під`їзду № 6 будинку 17 по вул. П. Кравчика в м. Ладижин Гайсинського району Вінницької області, ОСОБА_4 був затриманий працівниками відділення поліції № 3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП розпивання алкогольних напоїв в заборонених законом місцях, про що складено протокол про адміністративне затримання серії АА № 133943 від 11.08.2021.

Після цього, у відповідності до ст. ст. 29, 30, 31, 32, 33, 34 Закону України «Про Національну поліцію» та ст. 264 КУпАП, в присутності понятих, у затриманого ОСОБА_4 , було проведено його особистий огляд та огляд його речей, в ході якого у чоловічій сумці чорного кольору виявлено та вилучено скляну ємність, всередині якої знаходилась прозора рідина з кристалічним осадом білого кольору, яку ОСОБА_4 виготовив із знайденої кристалізованої білої речовини та води для власного вживання шляхом ін`єкції, яка згідно висновку експерта № СЕ-19/102-21/11720-НЗПРАП від 17.08.2021 є небезпечним наркотичним засобом, обіг якого обмежено метадон, масою 0,0501 г. Досудовим розслідуванням дії ОСОБА_4 кваліфіковано ч. 1 ст. 309 КК України незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту.

05.04.2022 р. захисник обвинуваченого ОСОБА_4 , адвокат ОСОБА_5 , подав клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування. В обґрунтування клопотання зазначає, що у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 за ч.1 ст.309 КК України про підозру повідомлено 13.09.2021 р. та, згідно розписки, 16.09.2021 р. отримано останнім обвинувальний акт та копії матеріалів кримінального провадження. Однак обвинувальний акт складено та затверджено 29.09.2021 р.

13.10.2021 р. обвинувальний акт було направлено до Ладижинського міського суду Вінницької області, що свідчить відмітка про отримання судом матеріалів кримінального провадження. Зазначив, що обвинувальний акт від 29.09.2021 р. ОСОБА_4 отримано не було, оскільки надання розписки про отримання копії обвинувального акта передує його врученню, так як обвинувальний акт було складено та затверджено лише 29.09.2021 р., тому ОСОБА_4 не міг його отримати 16.09.2021 р. Окрім того, з моменту повідомлення про підозру ОСОБА_4 до отримання обвинувального акту судом минув один місяць, що значно перевищує строки визначені ст.219 КПК України для завершення досудового розслідування у розслідуванні кримінального проступку. У розшуку ОСОБА_4 не перебував, вину визнавав повністю, строк досудового слідства не продовжувався, тривалого часу на ознайомлення із матеріалами кримінального провадження не відбувалося, а тому з моменту повідомлення ОСОБА_4 про підозру до завершення досудового слідства мало минути не більше 72 годин.

Захисник обвинуваченого у підготовчому судовому засіданні підтримав подане клопотання з підстав, зазначених у ньому та просив задовольнити.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання свого захисника про закриття кримінального провадження відносно нього.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому засіданні зазначила, що клопотання захисника відповідає нормам КПК України та не заперечувала проти його задоволення.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження щодо заявленого клопотання, дослідивши доводи клопотання, суд дійшов наступного висновку.

Завданнями кримінального провадження, що закріплені у ст. 2 КПК України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Приписами ч. 2 ст. 9 КПК України на прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого покладаються зобов`язання всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Статтею 113 КПК закріплено поняття процесуальних строків, як проміжку часу, що встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Як визначено у ст. 115 КПК України при обчисленні строку годинами строк закінчується в останню хвилину останньої години. При обчисленні строку днями строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку.

Положенням ст. 116 КПК України передбачено, що процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим кодексом строки.

Відповідно до ч. 1 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 301 КПК України прокурор зобов`язаний не пізніше трьох днів після отримання матеріалів дізнання разом з повідомленням про підозру, а в разі затримання особи в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 298-2 цього Кодексу, протягом двадцяти чотирьох годин звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру або про звільнення від кримінальної відповідальності.

З п. 1 ч. 3 ст. 219 КПК України вбачається, що досудове розслідування повинно бути закінчено протягом сімдесяти двох годин з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , кваліфікується відповідно до ст. 12 КК України, як кримінальний проступок.

Відповідно до ст. 283 КПК України прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: закрити кримінальне провадження; звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Згідно з положеннями ст. 293 КПК України одночасно з переданням обвинувального акту до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику, законному представнику.

Так, з реєстру матеріалів досудового розслідування встановлено наступне.

11.08.2021 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000012 внесені відомості про кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 309 КК України.

13.09.2021 р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.309 КК України, вручено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки підозрюваного.

16.09.2021 р. обвинуваченим ОСОБА_4 складено та підписано розписку про отримання копії обвинувального акту та копій матеріалів кримінального провадження, а також 16.09.2021 р. дізнавачем складено протокол про надання підозрюваному доступу до матеріалів та ознайомлення із матеріалами кримінального провадження..

Разом з тим, судом встановлено, що обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України було складено та затверджено прокурором 29.09.2021 р.

13.10.2021 р. даний обвинувальний акт було направлено до Ладижинського міського суду Вінницької області, що свідчить відмітка про отримання судом матеріалів кримінального провадження за вхідним №4345/21 Вх. Вихідний номер Гайсинської окружної прокуратури 02.51/3-619вих-21 від 11.10.2021.

Таким чином, судом встановлено, що строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, передбачений ст. 219 КПК України, пропущений.

Виходячи з імперативних приписів ч. 1 ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно було бути закінчене направленням наявного обвинувального акту, складеного з дотримання процесуальних строків до суду.

При цьому направлення до суду обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування відбулось лише 13.10.2021 р., що підтверджується супровідним листом Гайсинської окружної прокуратури, тобто з простроченням.

На переконання суду, положення про розумні строки, що закріплене ч. 1 ст. 28 КПК України, до ситуації, що має місце у цьому кримінальному провадженні, застосуванню не підлягають, оскільки щодо описаних процесуальних процедур діють чітко регламентовані імперативні проміжки часу.

Дотримання процесуальних строків є однією з основних гарантій справедливого кримінального процесу, так як має вберегти особу від безпідставного, надміру тривалого перебування під загрозою можливого кримінального покарання та суттєвого обмеження прав та свобод, яких неминуче зазнає особа, перебуваючи у статусі підозрюваного або обвинуваченого.

Згідно з ч. 5 ст. 28 КПК України кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.

За своєю правовою природою закриття кримінального провадження являє собою систему кримінальних процесуальних норм, що регулюють процедуру розгляду кримінального провадження судом, який, в результаті аналізу та оцінки зібраних у справі доказів, на підставах, передбачених КПК України, робить висновок про недоцільність або неможливість продовження судового розгляду та приймає рішення про відмову від подальшого його проведення, про що вказує у відповідній ухвалі.

Направлення прокурором обвинувального акта після закінчення досудового розслідування до суду поза межами строків досудового розслідування у кримінальних провадженнях щодо злочинів, які не є тяжкими чи особливо тяжкими проти життя та здоров`я, виключає набуття особою процесуального статусу обвинуваченого, а, отже, унеможливлює розгляд в суді кримінального провадження по суті та тягне за собою закриття кримінального провадження на підставі пункту 10 частини 1 статті 284 КПК.

Пунктом 2 ч. 3 ст. 314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти таке рішення: закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Пунктом 10 ч. 1 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

У кримінальному провадженні, щодо якого відбувається судовий розгляд відсутні підозри у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Отже, закон містить чітку і недвозначну заборону вчинення будь-яких слідчих та процесуальних дій поза межами строку досудового розслідування. Строк досудового розслідування, який закінчився, не підлягає поновленню.

Таким чином, обґрунтованим з точки зору засад кримінального провадження вбачається саме прийняття рішення про закриття даного кримінального провадження. Адже будь-яке інше рішення становитиме порушення права на справедливий суд та права на захист в розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини з цього питання.

Суд підкреслює, що строк досудового розслідування не є простою формальністю. Передбачення процесуальним законом обов`язку прокурора якнайшвидше, але не пізніше визначеного законом процесуального строку після повідомлення особі про підозру звернутись до суду з обвинувальним актом або закрити кримінальне провадження - є гарантією фундаментального права людини на розгляд її справи упродовж розумного строку, закріпленого в п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбаченого ст. 7, ч. 1 ст. 21 КПК України, що підтверджується усталеною практикою Європейського суду з прав людини.

Так, Велика палата Європейського суду з прав людини у п. 68 рішення у справі Карт проти Туреччини (Kart v. Turkey, заява N 8917/05) зазначила, що право на розгляд справи протягом розумного строку базується на необхідності гарантувати, що обвинуваченим доведеться залишатись занадто довго у стані невизначеності щодо результатів кримінальних звинувачень проти них. Так само Європейський суд з прав людини у п. 18 рішення в справі Вемхофф проти Німеччини (Wemhoff v. Germany, заява N 2122/64) вказував, що чітка мета відповідного положення п. 1 ст. 6 Конвенції у кримінальних справах полягає у забезпеченні того, щоби обвинувачені особи не перебували занадто довго під обвинуваченням та обвинувачення було визначене.

Верховний Суд у постанові від 26.05.2020 р. у справі №556/1381/18, залишив без змін ухвали суду першої інстанції про закриття кримінального провадження за п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, та відповідну ухвалу суду апеляційної інстанції у кримінальному провадженні, в якому: з моменту оголошення особі про підозру до направлення обвинувального акта до суду минув обмежений процесуальний строк.

Аналогічної позиції дотримується Верховний Суд і в ухвалах від 26.05.2020 р. у справі №712/6375/18, від 13.10.2020 р. у справі №243/11589/19 (відмовлено в відкритті касаційного провадження за касаційними скаргами прокурора в кримінальних провадженнях, закритих на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України судом першої інстанції у зв`язку з направленням обвинувального акта до суду поза межами строку досудового розслідування).

Відповідно до висновку Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові від 15.09.2021 у справі №711/3111/19, кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке, як етап кримінального провадження, законодавець пов`язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням). А тому в межах строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складено, затверджено та вручено, а й безпосередньо направлено на адресу суду.

Отже, особа не може необмежений час перебувати в стані підозрюваного - якщо публічне обвинувачення з будь-яких причин не має можливості визначити обвинувачення, склавши обвинувальний акт, та спрямувати справу до суду протягом визначеного законом строку - особа має бути звільнена від підозри. Таким чином, такий процесуальний строк досудового розслідування - є одним із найважливіших проявів правового принципу верховенства права, який вимагає належної правової визначеності у такому особливо вразливому статусі людини як підозрюваний.

Тому, застосування передбачених законом наслідків пропуску такого строку як строк досудового розслідування не є зайвим формалізмом, оскільки строки досудового розслідування є граничними, а положення ч. 5 ст. 294 КПК України виключає можливість суду поновити строк досудового розслідування, що завершився.

З урахуванням викладеного, установлено наявність підстави для закриття кримінального провадження, передбаченої п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, а тому суд приймає рішення про задоволення клопотання захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_5 , про закриття кримінального провадження.

Доля речових доказів, підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

Крім того, відповідно до вимог ст.ст.124, 126 КПК України, а також, враховуючи правову позицію, викладену в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №598/1781/17 від 17.06.2020 щодо питання правильності застосування судами статті 49 КК України та порядку компенсації процесуальних витрат, суд дійшов висновку про необхідність стягнення витрат в кримінальному провадженні на залучення експертів для проведення судової експертизи на суму 1372,96 грн. з обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки її проведення було зумовлено розслідуванням кримінального правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 28, 113, 115, 116, 219, 283, п. 10 ч. 1 ст. 284, 293, 294, 301, 369-372, 376 КПК України, суд -

постановив:
Клопотання захисника, адвоката ОСОБА_5 , про закриття кримінального провадження - задовольнити.

Кримінальне провадження, внесене 11.08.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000012 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.309 КК України, закрити на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Речові докази по справі, а саме флакончик від медичного препарату «Нафтизин», в середині якого знаходиться прозора рідина з кристалічним осадом білого кольору, вилучений у ОСОБА_4 , який знаходяться в камері зберігання речових доказів відділення поліції №3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області - знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати за проведення експертизи у сумі 1372 (одна тисяча триста сімдесят дві) грн. 96 коп.

Ухвала суду набирає законної сили після спливу семиденного строку, встановленого ст. 395 КПК України для її оскарження. Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили та її виконання.

Ухвала може бути оскаржена в порядку ст. 395 КПК України до Вінницького апеляційного суду через Тростянецький районний суд Вінницької області протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 14.06.2022 р.

Суддя ОСОБА_1