ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/263/22 Справа № 699/1289/21 Категорія: ст.331 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2022 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

Головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання за участі: прокурора захисникаОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси виділені матеріали кримінального провадження №0000026 від 05.11.2021 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_7 на ухвалу Городищенського районного суду Черкаської області від 25 березня 2022 року, якою щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.190 КК України, продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 24 год. 00 хв. 23.05.2022, з визначенням розміру застави ,-

в с т а н о в и л а :

У провадженні Городищенського районного суду Черкаської області перебувають матеріали кримінального провадження №0000026 від 05.11.2021 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.190 КК України.

У підготовчому судовому засіданні 25 березня 2022 року ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області продовжено відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 24 год. 00 хв. 23.05.2022, з можливістю внесення застави у розмірі 49620 грн.

Продовжуючи ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою, судом першої інстанції враховано, що ОСОБА_8 раніше був неодноразово судимий за вчинення злочинів, однак на шлях виправлення не став та знову об`єктивно обвинувачується у вчиненні ряду злочинів, та йому загрожує значний термін ув`язнення.

При цьому, місцевим судом прийнято до уваги, що ОСОБА_8 , перебуваючи під домашнім арештом, вчинив діяння, що стали підставою для його обвинувачення у вчиненні інших кримінальних правопорушень.

Додатково судом також враховано, що на території України введено військовий стан і проводяться бойові дії, органи поліції не мають змоги належним чином контролювати осіб, запобіжні заходи щодо яких не пов`язані з ізоляцією від суспільства, як і не мають змоги здійснити розшук таких осіб, у разі їх ухилення від суду, що посилює ризик можливості обвинуваченим переховуватися чи вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Суд вважав, що вказані обставини дають підстави об`єктивно вважати, що обвинувачений з метою уникнення покарання, може переховуватися від суду чи вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_8 неодружений, офіційного місця роботи не має, джерела доходів відсутні, на утриманні дітей та непрацездатних батьків немає.

Не погоджуючись з ухвалою суду, вважаючи її незаконною та необґрунтованою, захисник обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Городищенського районного суду Черкаської області від 25 березня 2022 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати до обвинуваченого ОСОБА_8 менш суворий запобіжний захід.

В апеляційній скарзі посилається на те, що з оскаржуваної ухвали вбачається, що судом вирішено лише клопотання прокурора. Тоді як його клопотання від 18.03.2022 про відмову в задоволенні клопотання прокурора та зміну запобіжного заходу, фактично залишено поза увагою (не було досліджене та вирішене), що вказує на неповноту судового розгляду.

Вважає, що розглядаючи клопотання прокурора про продовження ОСОБА_8 застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, судом не встановлені обставини, які підтвердженні відповідними доказами про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Крім того, в порушення вимог ч.1 ст.194 КПК України, судом немотивована недостатність застосування відносно ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів. Тобто, продовживши ОСОБА_8 строк дії виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою, судом порушено вимоги ст.ст.177, 178, 183, 194 КПК України, тоді як в ході судового розгляду встановлені обставини, на підставі яких можна стверджувати, що інші запобіжні заходи, в їх сукупності, забезпечать належну процесуальну поведінку обвинуваченого та забезпечать його явку до суду.

Заслухавши доповідь судді, думки захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - ОСОБА_7 , який просив апеляційну скаргу задовольнити з наведених в ній підстав, прокурора ОСОБА_6 про залишення апеляційної скарги без задоволення, вивчивши матеріали провадження, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч.2 цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Частиною 3 ст.331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання наявним ризикам.

Відповідно до вимог ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Положеннями ст.199 КПК України регламентовано порядок продовження строку тримання під вартою.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при вирішенні питання щодо доцільності продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , в порядку ст.331 КПК України, було врахував норми КПК України та в повній мірі обґрунтовано своє рішення щодо необхідності продовження даного заходу забезпечення кримінального провадження.

Із виділених матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_8 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.190 КК України, один з яких відноситься до тяжких злочинів, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років. При цьому, ОСОБА_8 перебуваючи під домашнім арештом, знову підозрюється у вчиненні інших кримінальних правопорушень та який раніше неодноразово судимий, неодружений, немаючий офіційного місця роботи, джерела доходів відсутні, на утриманні якого дітей та непрацездатних батьків немає.

На думку колегії суддів, обрання обвинуваченому ОСОБА_8 менш суворого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, є необґрунтованим та невиправданим.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 ОСОБА_7 посилається на те, що судом залишено поза увагою його клопотання про відмову в задоволенні клопотання прокурора та зміну запобіжного заходу.

Колегія суддів вважає зазначені доводи апелянта неспроможними, так як про зазначене клопотання сторони захисту зазначено в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали місцевого суду.

При цьому, продовжуючи обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою, місцевим судом встановлено обставини, передбачені ст.178 КПК України, що враховуються при обранні зазначеного запобіжного заходу, про що зазначено в оскаржуваній ухвалі, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання останнього винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується, міцність його соціальних зв`язків, наявність родини й утриманців, наявність постійного місця роботи, його майновий стан, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів заходів, які застосовувалися до нього раніше.

З врахуванням чого, неприйнятними є доводи апелянта про те, що розглядаючи клопотання прокурора про продовження ОСОБА_8 застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, судом не встановлені обставини, які підтвердженні відповідними доказами про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Також, з врахуванням вищезазначеного, неприйнятними є доводи сторони захисту про те, що судом немотивована недостатність застосування відносно ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів, оскільки суд першої інстанції постановляючи оскаржувану ухвалу належним чином вмотивовано своє рішення з даного приводу.

Крім того, районним судом при обранні обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обґрунтовано визначив останньому альтернативний запобіжний захід у виді застави в розмірі 49620 грн., в разі внесення якої обвинуваченого буде звільнено з-під варти, а також на думку колегії суддів, внесення застави в цій сумі може гарантувати виконання покладених на нього обов`язків.

Як під час розгляду справи місцевим судом, так і під час апеляційного розгляду, не здобуто даних, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_8 під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст.177 КПК України, а тому колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апелянта про те, що в ході судового розгляду встановлені обставини, на підставі яких можна стверджувати, що інші запобіжні заходи, в їх сукупності, забезпечать належну процесуальну поведінку обвинуваченого та забезпечать його явку до суду.

Інформація про те, що обвинувачений ОСОБА_8 за станом здоров`я не може утримуватися під вартою в матеріалах справи відсутня та стороною захисту не надана.

З огляду на наведене, підстави для задоволення апеляційної скарги сторони захисту з мотивів, наведених в ній, та скасування ухвали суду із застосуванням до обвинуваченого менш суворого запобіжного заходу, на думку апеляційного суду, відсутні.

Керуючись ст.ст.183, 199, 331, 405, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :

Ухвалу Городищенського районного суду Черкаської області від 25 березня 2022 року, якою щодо ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 24 год. 00 хв. 23.05.2022, з визначенням розміру застави, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_7 , без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді