Номер провадження: 11-сс/813/1133/22
Справа № 505/1840/22, 1-кс/505/874/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

представника власників майна адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Подільської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 03 серпня 2022 року про відмову в накладені арешту на майно у кримінальному провадженні №0000032, внесеному до ЄРДР 27.06.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 241 КК України,-

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.
Оскаржуваною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого відділення №-2 СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000032, внесеному до ЄРДР 27.06.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 241 КК України.

Вилучене майно під час проведення обшуку 21.07.2022 року приміщень та прилеглої території на земельній ділянці із кадастровим номером :01:002:0585, що за адресою: Одеська область, Подільський район, Кодимська ТГ, (за межами населеного пункту с. Баштанків, Кодимської ТГ), повернути власникам.

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що у клопотанні не зазначено, яким саме критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, відповідає вказане майно. Із клопотання не вбачається зв`язку між обставинами, які розслідуються у кримінальному провадженні, та майном ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Крім того, вказаним особам у цьому кримінальному провадженні не повідомлено про підозру. Натомість, відповідно до ч. 2 ст. 64-2 КПК України права третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна. Разом з тим, клопотання про арешт майна подано слідчим відділення №-2 СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 .

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

На вказану ухвалу прокурор Подільської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_7 направив апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що вищезазначене рішення суду є необґрунтованим, незаконним та підлягає скасуванню, з підстав невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження (п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України), посилається на наступні обставини:

- виявлені під час обшуку 16 металевих бочок призначені для виробництва деревного вугілля, в ході якого здійснюється забруднення атмосферного повітря, інше описане майно (1021 (одна тисяча двадцять один) синтетичний мішок із деревним вугіллям, 5 (п`ять) паперових мішків із деревним вугіллям, фрагменти деревини а також обгорілі фрагменти деревини (близько чотирьох складометрів дров)) є результатом виробництва деревного вугілля, а порожні мішки, нитки, бирка, пристосовані для подальшої реалізації деревного вугілля, тому все вказане майно і документи є речовими доказами у кримінальному провадженні та мають значення для встановлення істини у кримінальному провадженні, його фактичних обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Таким чином, з метою уникнення ризиків продажу чи вчинення будь-яких інших дій із ним, на зазначене майно необхідно накласти арешт в порядку статей 170-173 КПК України;

- не зрозуміло яким чином слідчий суддя дійшов висновку, що власниками вказаного майна являються ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , оскільки надані в ході судового розгляду документи на підтвердження права власності вищезазначеними особами, а саме договори купівлі-продажу, у яких жодним чином не ідентифіковане вказане майно (відсутні інвентарні, серійні номери), фактично не дають підстав вважати даних осіб власниками. Також, слідчий суддя дійшов невірного висновку про те, що ОСОБА_11 є власником 26 набоїв до мисливської зброї 12 калібру, предмету візуально схожого на ніж та за зовнішніми ознаками схожий на холодну зброю, повернувши йому вказані речі попри те, що ОСОБА_11 заперечував щодо належності йому вказаного майна, посилаючись на відсутність дозволу на зброю;

- ч. 1 ст. 171 КПК України закріплено процесуальне повноваження слідчого на звернення до слідчого судді із клопотанням про арешт майна за погодженням із прокурором.

На підставі викладеного прокурор просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою клопотання слідчого відділення №2 СВ Подільського РУП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_8 , яке погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_7 , про арешт майна задовольнити та накласти арешт на майно вилучене 21.07.2022 року під час обшуку у кримінальному провадженні № 0000032, внесеному до ЄРДР 27.06.2022 року, із забороною користування та розпорядження.

Адвокат ОСОБА_6 , яка діє в інтересах власників майна ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_13 , подала заперечення, в яких вказує, що оскаржена ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою, з наступних підстав:

- орган досудового розслідування не доведено, що вилучене майно відповідає критеріям речового доказу, зазначених у статті 98 КПК України;

- під час розгляду клопотання про арешт майна, представником власника майна було надано копії документів, які підтверджують право власності на майно: письмові договори купівлі - продажу, договір оренди, договір про спільну діяльність, договір суборенди, товаротранспортні накладні. При цьому, стороною обвинувачення не надано доказів, щоб спростувати презумпцію перебування вилученого майна у власності ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_13 . Натомість відсутність у клопотанні даних щодо права власності є підставою для його відмови;

- слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що з клопотанням про арешт майна звернулась неналежна особа, оскільки в ч. 2 ст. 64-2 КПК України, чітко зазначено, що з даним клопотанням має право звертатися лише прокурор.

Позиції учасників судового розгляду.
Прокурор ОСОБА_7 надав заяву про розгляд апеляційної скарги за його відсутності та підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Представника власників майна адвокат ОСОБА_6 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Частина 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що в провадженні відділення №-2 СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження №0000032, внесене до ЄРДР 27.06.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 241 КК України.

Як вбачається зі змісту клопотань слідчого про накладення арешту на майно, 22.06.2022 до відділу поліцейської діяльності № 1 (м. Кодима) Подільського РУП ГУНП в Одеській області надійшло телефонне повідомлення зі служби «102» від ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що на околиці с. Баштанків Кодимської ТГ Подільського району Одеської області ФОП ОСОБА_11 без відповідних правовстановлюючих документів виготовляє деревне вугілля, спалюючи деревину.

Так, в рамках вказаного кримінального провадження 21.07.2022 року проведено обшук приміщень та прилеглої території на земельній ділянці із кадастровим номером :01:002:0585, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході обшуку виявлено та вилучено 26 набоїв до мисливської зброї 12 калібру, предмет візуально схожий на ніж (холодна зброя), пакувальні мішки у кількості 5 штук, зразки пакувальних мішків з нитками, копії документів, чорнові записи, бирку, 16 (шістнадцять) металевих бочок, пристосованих під печі для виготовлення деревного вугілля, 1021 (одна тисяча двадцять один) синтетичний мішок із деревним вугіллям, 5 (п`ять) паперових мішків із деревним вугіллям, фрагменти деревини, а також обгорілі фрагменти деревини (близько чотирьох складометрів дров).

В подальшому, 22.07.2022 року постановою слідчого відділення № 2 СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 вищезазначені речі були визнані речовим доказам у вказаному кримінальному провадженні.

22.07.2022 року слідчий відділення №-2 СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором Подільської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_7 , звернулась до слідчого судді з клопотанням, в якому просила накласти арешт на майно, вилучене майно під час проведення обшуку 21.07.2022 року приміщень та прилеглої території на земельній ділянці із кадастровим номером :01:002:0585, що за адресою: Одеська область, Подільський район, Кодимська ТГ, (за межами населеного пункту с. Баштанків Кодимської ТГ), з метою його збереження як речового доказу.

Ухвалою слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 03 серпня 2022 року відмовлено у задоволенні вищезазначеного клопотання.

Однак, з таким висновком слідчого судді колегія суддів погодитися не може, з огляду на наступне.

Частиною першою, пунктом 7 частини другої статті 131 КПК України встановлено, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення цього провадження, в тому числі арешт майна.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

При цьому, ч. 2 вказаної норми встановлює, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім того, ч. 2 ст. 173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3,4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Повертаючись до обставин справи, апеляційний суд звертає увагу, що позиція слідчого та прокурора щодо необхідності арешту майна має ґрунтуватись на відповідних доказах, на підставі яких в силу частини першої статті 84 КПК України слідчий суддя встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно з вимогами ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отриманні у передбаченому КПК України порядку.

Положеннями частини першої статті 94 КПК України на слідчого суддю покладається обов`язок оцінки кожного доказу з точки зору, в тому числі допустимості, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Стаття 241 КК України передбачає кримінальну відповідальність за забруднення або іншу зміну природних властивостей атмосферного повітря шкідливими для життя, здоров`я людей або для довкілля речовинами, відходами або іншими матеріалами промислового чи іншого виробництва внаслідок порушення спеціальних правил, якщо це створило небезпеку для життя, здоров`я людей чи для довкілля.

З об`єктивної сторони вказане кримінальне правопорушення полягає у порушенні правил викиду в атмосферне повітря шкідливих речовин, відходів або інших матеріалів, що загрозливо змінюють склад атмосферного повітря внаслідок порушення спеціальних правил.

Застосовуючи наведений підхід до тлумачення норм кримінального процесуального закону в контексті обставин цієї справи, колегія суддів виходить із таких установлених фактів, згідно з якими:

- постановою слідчого відділення № 2 СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 від 22.07.2022 року виявлене та вилучене майно під час обшуку приміщень та прилеглої території на земельній ділянці із кадастровим номером :01:002:0585, що за адресою: Одеська область, Подільський район, Кодимська ТГ, (за межами населеного пункту с. Баштанків Кодимської ТГ), а семе: 26 набоїв до мисливської зброї 12 калібру, предмет візуально схожий на ніж (холодна зброя), пакувальні мішки у кількості 5 штук, зразки пакувальних мішків з нитками, документи, копії документів, чорнові записи, бирку, 16 (шістнадцять) металевих бочок, пристосованих під печі для виготовлення деревного вугілля, 1021 (одна тисяча двадцять один) синтетичний мішок із деревним вугіллям, 5 (п`ять) паперових мішків із деревним вугіллям, фрагменти деревини а також обгорілі фрагменти деревини (близько чотирьох складометрів дров), визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні;

- у ході проведеного обшуку було зафіксовано діяльність щодо виготовлення деревного вугілля, що супроводжується значним задимленням, зокрема підтверджується скріншотами з відеозапису обшуку (а.с. 85-88);

- також обшук проводився за участі спеціаліста Подільського районного відокремленого підрозділу ДУ «Одеський ОЦКПХ МОЗ» для відібрання викидів в атмосферне повітря та проведення замірів ( а.с.15).

При цьому, у ході розгляду клопотання про арешт майна представник власників майна ОСОБА_6 надала копію дозволу:

1) №-4 на викиди забруднюючих речовин у атмосферне повітря стаціонарними джерелами, виданого 25.05.2017 ТОВ «Гриль Клуб» на 10 років, до 25.05.2027. Згідно додатку, вказаний дозвіл виданий на наступні джерела забруднення, а саме: №0001-0003 «Углевижегательна піч УВП-25» із гранично допустимими викидами речовин у вигляді суспендованих твердих часток (мікрочастинки та волокна) - 150 мг/м3, із масовою витратою (г/сек) оксиду азоту (оксид та діоксид азоту) в перерахунку на діоксид азоту 0,012 г/сек, оксиду вуглецю 0,026 г/сек; №0004-0012 «Углевижегательна піч УП-8» із гранично допустимими викидами речовин у вигляді суспендованих твердих часток (мікрочастинки та волокна) - 150 мг/м3, із масовою витратою (г/сек) оксиду азоту (оксид та діоксид азоту) в перерахунку на діоксид азоту 0,006 г/сек, оксиду вуглецю 0,124 г/сек. ( а.с. 45-46);

2) №-3 на викиди забруднюючих речовин у атмосферне повітря стаціонарними джерелами, виданого 02.06.2015 ФОП ОСОБА_15 на необмежений час. Згідно додатку, вказаний дозвіл виданий на одне стаціонарне джерело забруднення, а саме №0001-0005 «топкова» із гранично допустимими викидами речовин у вигляді суспендованих твердих часток (мікрочастинки та волокна) - 150 мг/м3, із масовою витратою (г/сек) оксиду азоту (оксид та діоксид азоту) в перерахунку на діоксид азоту 0,01 г/сек, оксиду вуглецю 0,206 г/сек; (а.с. 51-54)

При цьому, за наслідками лабораторних досліджень виміру атмосферного повітря на відстані 5 метрів від печі для випалювання дерев`яного вугілля, встановлено наступні викиди: діоксид сірки -7,88 мг/м3; діоксид азоту 0,09 мг/м3; окис вуглецю 13 мг/м3 (а.с. 84).

З огляду на зазначене, апеляційний суд вважає, що виявлене та вилучене під час обшуку майно на земельній ділянці із кадастровим номером :01:002:0585, що за адресою: Одеська область, Подільський район, Кодимська ТГ, (за межами населеного пункту с. Баштанків Кодимської ТГ), має доказове значення та є достатні підстави вважати, що його збереження необхідне для здійснення належного досудового розслідування, зокрема: 16 (шістнадцять) металевих бочок, пристосованих під печі для виготовлення деревного вугілля, можуть бути джерелом забруднення атмосферного повітря; 1021 (одна тисяча двадцять один) синтетичний мішок із деревним вугіллям, 5 (п`ять) паперових мішків із деревним вугіллям, фрагменти деревини а також обгорілі фрагменти деревини (близько чотирьох складометрів дров), фактично є результатом виробництва деревного вугілля, яке могло відбуватися з порушенням нормативно-правових актів з питань екологічної безпеки, які регулюють питання охорони атмосферного повітря.

Крім того, в апеляційній скарзі прокурор зазначав, що для об`єктивності, всебічності та повноти, досудового розслідування та виконання вимог п. 6 ч. 2 ст. 242 КПК України по вказаному провадженні необхідно провести судову екологічну експертизу з метою встановлення відповідності вимогам екологічної безпеки нормативів якості природного середовища, гранично допустимих концентрацій викидів шкідливих речовин в атмосферне повітря.

Тому, вирішуючи питання щодо законності і обґрунтованості арешту майна, апеляційний суд враховує також і сталу судову практику ЄСПЛ щодо «відповідності втручання в право володіння майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», згідно якої підлягають оцінці три головні критерії, а саме: а) чи є втручання законним; б) чи переслідує воно «суспільний інтерес»; в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

Таким чином, втручання держави в право володіння майном в даному конкретному випадку є законним і обґрунтованим, оскільки таке втручання здійснено на підставі чинного КПК, який є доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм, сумісних з принципами Конвенції.

Втручання є виправданим, так як воно здійснено з метою задоволення «суспільного інтересу» та за наявності об`єктивної необхідності в цьому у формі публічного, загального інтересу, який включає інтерес держави, громади, а також здійснено з дотриманням принципу «пропорційності» - «справедливої рівноваги (балансу)» між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання, який передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. При цьому, оцінюючи пропорційність, апеляційний суд виходить з того, що досягти легітимної мети за допомогою інших заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, ніж арешт майна, не можливо, а обмеження права власності стосовно вказаного майна не є надмірними або ж такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Апеляційний суд звертає увагу, що обраний судом захід забезпечення кримінального провадження є тимчасовим, обумовлений метою проведення досудового розслідування, його межі у часі окреслені строками, які в свою чергу чітко регламентуються нормами ст. 219 КПК України.

Разом з цим, у подальшому власник майна має право звернутися із клопотанням про скасування цього арешту і вилучене майно йому буде повернуто згідно положень ст. 174 КПК України.

Що стосується висновків слідчого судді про те, що клопотання про накладення арешту на майно було подано неуповноваженим суб`єктом, колегія суддів вважає їх вочевидь помилковими з огляду на таке.

Так, дійсно, ч. 2 ст. 64-2 КПК України передбачено, що третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Разом із тим, ч. 1 ст. 171 КПК України встановлює, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 40-1 КПК України дізнавач при здійснення досудового розслідування наділяється повноваженнями слідчого.

Виходячи із наведених положень, вбачається наявність конкуренції загальної (ч. 2 ст. 64-2 КПК України) та спеціальної норм права (ч. 1 ст. 171 КПК України).

У кримінальній юриспруденції вироблено такі ознаки конкуренції загальної і спеціальної норм, а також правила її вирішення: (1) конкуренція загальної і спеціальної правових норм виникає в разі існування двох або більше правових норм, які одночасно регулюють одне й те ж саме питання, що є предметом їх правового регулювання, та відповідно претендують на одночасне застосування; (2) конкуруючі норми не суперечать одна одній, між ними наявний взаємозамінний зв`язок, який має характер підпорядкування за об`ємом: загальна норма охоплює визначене коло ознак предмета правового регулювання, а спеціальна - лише частину цього кола, окремі різновиди випадків, передбачених загальною нормою; (3) загальна норма ширша за обсягом, а спеціальна норма повніша за змістом; (4) із декількох норм, які вступають у конкуренцію, застосуванню підлягає лише одна з них, яка обирається за правилами подолання конкуренції - при конкуренції загальної та спеціальної норм застосовується лише спеціальна норма за принципом lex speciale derogat generale [спеціальний закон виключає (у даній справі) дію загального]. Такого підходу дотримується і суд касаційної інстанції (ухвала Верховного Суду від 29.07.2020 у справі №640/18653/17.

За таких обставин апеляційний суд констатує, що положення ст. 171 КПК України є спеціальними відносно положень ст. 64-2 КПК України та, враховуючи наявне неоднозначне застосування вимог закону в даному випадку, колегія суддів наголошує на тому, що клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні №0000032, внесеному до ЄРДР 27.06.2022 року, погоджено прокурором Подільської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_7 , що свідчить про відсутність будь-яких істотних порушень органом досудового розслідування вимог закону при складенні та погодженні клопотання про арешт майна.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Враховуючи викладене, апеляційний суд доходить висновку про існування підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора, скасування ухвали слідчого судді та постановлення нової ухвали, якою клопотання про арешт майна задовольнити у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 24, 98, 170-173, 370, 404, 405, 407, 409, 411, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора Подільської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 03 серпня 2022 про відмову в накладені арешту на майно у кримінальному провадженні №0000032, внесеному до ЄРДР 27.06.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 241 КК України,- скасувати та постановити нову ухвалу.

Клопотання слідчого відділення №-2 СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , яке погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_7 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000032, внесеному до ЄРДР 27.06.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 241 КК України, - задовольнити у повному обсязі.

Накласти арешт на майно вилучене 21.07.2022 під час обшуку у кримінальному провадженні №0000032, із забороною користування та розпорядження, а саме:

- 26 набоїв до мисливської зброї 12 калібру, які упаковано до полімерного сейф-пакету EXP0306320;

- предмет візуально схожий на ніж (холодна зброя), упакований до полімерного сейф-пакету EXP0306334;

- пакувальні мішки у кількості 5 штук, упаковані до полімерного сейф-пакету №7307773;

- зразки пакувальних мішків з нитками, упаковані до паперової коробки;

- документи, копії документів, чорнові записи та бирку (пломбу), поміщені до полімерного сейф-пакета FPS6001456;

- 16 (шістнадцять) металевих бочок (печей для випалювання деревного вугілля у двох з яких знаходиться деревне вугілля;

- 1021 (одна тисяча двадцять один) синтетичний мішок із деревним вугіллям;

- 5 (п`ять) паперових мішків із деревним вугіллям;

- фрагменти деревини а також обгорілі фрагменти деревини (близько чотирьох складометрів дров), які на момент проведення обшуку перебували у користуванні ФОП ОСОБА_11 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4