КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 вересня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря судового засідання ОСОБА_4
розглянувши у закритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження №0003385 від 11.08.2018 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 з доповненнями на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 листопада 2021 року відносно,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, непрацюючого, із середньою освітою, розлученого, маючого малолітню та неповнолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
ВСТАНОВИЛА
Зміст оскаржуваного судового рішення.
Вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.11.2021 ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 15 (п`ятнадцять) років. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03.04.2019, більш суворим, призначеним за даним вироком, остаточно призначено покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі строком на 15 (п'ятнадцять) років. Зараховано ОСОБА_5 строк попереднього ув'язнення. Вирішено долю речових доказів. Стягнуто процесуальні витрати.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, захисник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій він просить апеляційний суд скасувати вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 листопада 2021 року та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_5 виправдати.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що місцевим судом не в повному обсязі взяті всі докази до уваги, або їм не надана оцінка як таким, що підтверджують невинуватість обвинуваченого. Крім того, захисник ОСОБА_6 вказує, що суд першої інстанції не поставився критично до показів представника потерпілої ОСОБА_8 - ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_10 .

В доповненні до апеляційної скарги захисник ОСОБА_6 заявляє клопотання про повторне дослідження доказів, яке було вирішено під час судового засідання у відповідній стадії .

Фактичні обставині, встановлені судом першої інстанції.
За встановлених судом першої інстанції обставин, 10.08.2018 приблизно о 14.00 годин ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 , разом із малолітніми ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , усвідомлюючи те, що остання, є особою, яка не досягла чотирнадцяти років, користуючись тим, що діти залишилися без нагляду матері, у ОСОБА_5 виник умисел на зґвалтування малолітньої потерпілої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Так, ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний умисел, знаходячись поряд із вищевказаним будинком, взяв малолітню ОСОБА_8 на руки та поніс до насаджень кукурудзи, що на городі поряд із вищевказаним домоволодінням. В подальшому, всупереч волі малолітньої потерпілої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , утримуючи її рукою, долаючи таким чином її опір, приспустивши штани та спідню білизну, оголив свій статевий орган, після чого зняв із малолітньої потерпілої шорти та труси.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на зґвалтування малолітньої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , достовірно знаючи, що вона є особою, яка не досягла чотирнадцяти років, ОСОБА_5 ліг на землю та, долаючи опір потерпілої, утримуючи її руками, посадив зверху на свій оголений статевий орган та вступив із малолітньою потерпілою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у аногенітальний контакт, тобто вчинив дії сексуального характеру, пов`язані із анальним проникненням в тіло іншої особи, яка не досягла чотирнадцятирічного віку, з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи.

Після цього, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на зґвалтування малолітньої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , достовірно знаючи, що вона є особою, яка не досягла чотирнадцяти років долаючи опір потерпілої, утримуючи її руками, змусив її взяти до рота його геніталії , таким чином вступивши з потерпілою у орагенітальний контакт, тобто вчинив дії сексуального характеру, пов`язані із оральним проникненням в тіло іншої особи, яка не досягла чотирнадцятирічного віку, з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи.

Позиції учасників судового провадження.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, доводи обвинуваченого та його захисника, які підтримали вимоги апеляційної скарги, вирішивши клопотання сторони захисту, заслухавши пояснення сторін, відповіді на запитання суду, заслухавши учасників кримінального провадження в судових дебатах та останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах поданої апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Зокрема законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 щодо помилкових висновків суду першої інстанції про доведення вини ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 152 КК України на думку колегії судів є необґрунтованими і доводяться наступними джерелами доказів, безпосередньо дослідженими судом першої інстанції, а саме:

- показаннями потерпілої ОСОБА_8 , законного представника малолітньої потерпілої - ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , допитаними безпосередньо в суді першої інстанції і які підтвердили фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті;

- протоколом огляду місяця події з фототаблицею від 10.08.2018, згідно якого вбачається, що огляд був проведений слідчим слідчого відділу Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_12 у присутності понятих, за участю спеціалістів, земельної ділянки шириною 25 м. довжиною 40 м., яка розташована на городі домоволодіння АДРЕСА_2 , де зафіксовано насадження кукурудзи, біля яких з правого боку на відстані 20 м. від початку вказаної ділянки виявлено дві пари дитячих тапок, з яких одна пара зеленого кольору та пара дитячих тапок білого кольору. Також виявлено протоптану доріжку довжиною 8 метрів по ходу руху якої зламані стебла кукурудзи, далі міститься ділянка розміром 2 метри на 2 метри на якій зламані стебла кукурудзи і пом`ята трава. Від даної ділянки продовжується протоптана ділянка зі зламаної кукурудзи довжиною 7 метрів до городу домоволодіння АДРЕСА_3 . На подвір`ї вказаного будинку виявлено дитячий одяг невеликого розміру, а саме шорти джинсові, футболку зеленого кольору та майку синього кольору, які забруднені речовиною темного кольору зсередини. В ході огляду зазначений дитячий одяг та дві пари взуття вилучено;

- протоколом медичного огляду № 563, проведеного від 11.08.2018, відповідно до якого ОСОБА_5 перебував в стані алкогольного сп`яніння, результат огляду 0,6 проміле;

- судово-медичним обстеженням ОСОБА_8 від 13.08.2018, в ході якого знайдені наступні ушкодження: крововиливи на слизовій оболонці зовнішньої поверхні дівочої перетинки та присінку піхви побіля неї, тріщини слизової оболонки в області відхідникового отвору;

- висновком експерта №10-1/1641 від 31.10.2018 згідно якого встановлено, що на наданих на дослідження шортах виявлена сперма та поодинокі клітини (об`єкт № 2) та сперма, кров та поодинокі клітини (об`єкт № 3); на майці (об`єкти № 4-6) виявлені поодинокі клітини, кров та сперма не виявлені; на футболці (об`єкти №№ 7-11) виявлені поодинокі клітини, кров та сперма не виявлені;

Встановлені генетичні ознаки (ДНК-профіль) зразка букального епітелію ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (об`єкт № 1), сперми та поодиноких клітин на шортах (об`єкт № 2) та сперми, крові та поодиноких клітин на шортах (об`єкт № 3). Генетичні ознаки (ДНК-профіль) сперми та поодиноких клітин на шортах (об`єкт № 2) та сперми, крові та поодиноких клітин на шортах (об`єкт № 3) збігаються між собою і збігаються з генетичними ознаками (ДНК- профілем) зразка букального епітелію ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (об`єкт № 1).

Таким чином, колегія суддів апеляційного суду вважає доводи захисника ОСОБА_6 щодо заперечення фактичних обставин злочину не є переконливими, оскільки вони спростовуються вищевказаним доказами, які суд першої інстанції визнав допустимими, належними і достатніми у своїй сукупності для визнання вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України поза розумним сумнівом.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях зазначає, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (п. 29-30 рішення у справі "Руїз Торія проти Іспанії"). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§2 рішення у справі "Хірвісаарі проти Фінляндії").

Колегія суддів апеляційної інстанції, враховуючи фактичні обставини та наслідки вчинення кримінального правопорушення, висновки Європейського суду з прав людини, погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині доведеності вини ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 152 КК України.

В свою чергу, доводи захисника ОСОБА_6 щодо неповного судового розгляду судом першої інстанції є необґрунтованими, оскільки місцевий суд дав детальну оцінку встановленим фактичним обставинам, дослідив усі докази, визнав їх належними та допустимими.

При призначенні покарання суд першої інстанції дотримався положень, передбачених ст. ст. 50, 65 КК України і призначив покарання з урахуванням принципу індивідуалізації покарань. Врахував положення ст. 12 КК України, що ОСОБА_5 скоїв особливо тяжкий злочин проти статевої недоторканності малолітньої особи, прийняв до уваги відсутність пом`якшуючих обставин, відповідно до ст. 66 КК України, наявність обставини, що обтяжує покарання згідно ст. 67 КК України і визначив співмірний розмір виду покарання, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України з яким погоджується суд апеляційної інстанції.

За таких обставин, оскільки в поданій апеляційній скарзі апелянтом не наведено об`єктивних доводів стосовно виправдання обвинуваченого ОСОБА_5 , апеляційний суд не знаходить підстав для скасування вироку суду першої інстанції.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону які б були підставою для скасування вироку і призначення нового розгляду, під час апеляційного перегляду не встановлено.
Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 листопада 2021 року, яким ОСОБА_5 визнано винуватим за ч. 4 ст. 152 КК України з призначенням покарання, - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного суду протягом 03 (трьох) місяців шляхом подання касаційної скарги, а засудженим, який тримається під вартою, в той же строк з часу отримання копії ухвали.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3