ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/1670/22 Номер провадження 11-сс/814/665/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з ДУ «Харківський слідчий ізолятор» провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 захисника в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Полтавського районного суду Полтавської області від 27 травня 2022 року,

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені слідчим суддею обставини.
Ухвалою слідчого судді у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000404, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, задоволено клопотання слідчого СВ ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 та обрано щодо підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Буди Харківського району Харківської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 (у батьків), раніше неодноразово судимого,

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 21 липня 2022 року до 19 год. 45 хв.

Визначено заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 49 620 грн.

Як вбачається з клопотання та ухвали слідчого судді, у провадженні СВ ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000404 від 23.05.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , у зв`язку з чим слідчий звернувся до слідчого судді із клопотанням про обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя послався на те, що в судовому засіданні прокурором доведено існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на які посилається в клопотанні слідчий, в обґрунтування обрання підозрюваному найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме ОСОБА_7 може: незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В поданій апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 захисник в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді змінити та обрати щодо підозрюваного ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною залишати місце проживання АДРЕСА_1 з 21 год. до 06 год.

На обґрунтування вимог посилається на те, що під час розгляду клопотання, слідчий суддя керувався нечинною редакцією Кримінального Кодексу України, адже відповідно до діючої редакції в ст. 12 відсутнє таке визначення, як злочин середньої тяжкості, вочевидь слідчим суддею була застосована редакція ч.1 ст.263 КК України, яка діяла до 05.07.2022.

Крім того, зазначає, що слідчим суддею невірно застосовано п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, адже ОСОБА_7 вважається раніше несудимою особою (судимості погашені).

Вказує, що прокурором не було надано доказів існування жодного з ризиків, на які він посилався в клопотанні, а навпаки, вказаних ризиків просто не існує з огляду на те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від трьох до семи років; він є не судимою особою; свою причетність до інкримінованого йому злочину не заперечує, щиро кається, співпрацює зі слідством та дав відповідні показання, в тому числі під час слідчого експерименту.

Крім того, посилається, що прокурором не було доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Також, вказує, що слідчим суддею обрано запобіжний захід строком на 60 діб, незважаючи на те, що в клопотанні слідчий та прокурор просили обрати вказаний запобіжний захід терміном на 30 діб.

Крім того, зазначає, що на даний час взагалі невідомо чи є предмет, який був вилучений у ОСОБА_7 , вибухонебезпечним, адже експертиза з цього питання не проведена.

На переконання захисника, при ухваленні оскаржуваного рішення слідчим суддею, не в повній мірі враховані дані про особисті зв`язки підозрюваного ОСОБА_7 , який заявив, що має батьків-інвалідів 1 та 2 групи, у зв`язку з чим вважає, що запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту в повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 .

Позиції інших учасників судового провадження.
В суді апеляційної інстанції захисник та підозрюваний підтримали подану в інтересах останнього апеляційну скаргу та просили її задовольнити з підстав у ній наведених. Прокурор заперечив проти доводів апеляційної скарги, вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, просив залишити її без змін.

Мотиви суду.
Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Рішення слідчого судді має чітко відповідати вимогам КПК України, у відповідності до яких воно постановлюється. В протилежному випадку рішення слідчого судді є незаконним.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що у провадженні СВ ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000404 від 23.05.2022 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в середині травня 2022 року в обідній час, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 знаходився на озері «Орсовське», що знаходиться в смт. Буди, Харківського району, Харківської області, де неподалік водоймища виявив предмет, зовні схожий на тротилову шашку з електродетонатором до нього, який вирішив забрати собі. Знайшовши вказаний предмет він підняв його та забрав собі, чім діючи умисно, розуміючи протиправність своїх дій, незаконно, тобто не маючи передбаченого законом дозволу здійснив придбання знайденого вибухового пристрою.
З середини травня 2022 року й до 23.05.2022 року ОСОБА_7 , діючи умисно, розуміючи протиправність своїх дій, незаконно, тобто не маючи передбаченого законом дозволу, порушуючи вимоги «Положення про дозвільну систему», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 576 (із наступними змінами), «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року № 622, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07 жовтня 1998 року за № 637/3077 (із наступними змінами), «Спеціального порядку набуття права власності громадянами на окремі види майна», затвердженого постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17 червня І992 року № 2471 »XII ( із наступними змінами ), зберігав при собі.
23.05.2022 року о 15-46 год., ОСОБА_7 , знаходився на вул. Гоголя в смт. Буди Харківського району Харківської області, де був зупинений працівниками поліції ВП № 3 РУП № 1 ГУНП в Харківській області для перевірки, оскільки останній при собі мав підозрілий предмет, схожий на вибухівку, нею виявилась тротилова шашка з електродетонатором. Таким чином діючи умисно, розуміючи протиправність своїх дій, незаконно, тобто не маючи передбаченого законом дозволу, ОСОБА_7 здійснив незаконне носіння вибухового пристрою.
25.05.2022 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
27.05.2022 слідчий СВ ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , яке цього ж дня задоволено.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fох, Campbell and Hartley v. The United Kingdom), п. 32, SeriesA, № 182).
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, яка доводиться зібраними під час досудового розслідування доказами: протоколом огляду місця події від 23.05.2022, в ході якого виявлено та вилучено у ОСОБА_7 предмет помаранчевого кольору зовні схожий на вибуховий пристрій з написом «тротиловая 15-429-88 шашка 400г с резьбой» та предмет зовні схожий на запал з дротом білого кольору, протоколами допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 від 24.05.2022, згідно з якими останні вказали, що бачили у ОСОБА_7 в руках невідомий предмет, який сам ОСОБА_7 ідентифікував як тротилову шашку з детонатором, протоколами допиту свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 від 24.05.2022, згідно з якими вказані свідки надали пояснення, що були присутні під час вилучення у ОСОБА_7 тротилової шашки та електродетонатора.
Також слідчий суддя обґрунтував наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які на переконання колегії суддів існують.
Так, ОСОБА_7 не маючи стійких соціальних зв`язків може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, через усвідомлення втрати свободи на тривалий термін в разі визнання винуватим у скоєнні тяжкого злочину.
Може впливати на свідків у кримінальному провадженні, яких він знає та проживає в одному населеному пункті та продовжити вчиняти кримінальні правопорушення.
Наведені у клопотанні слідчого дані, які належним чином перевірені слідчим суддею, дають підстави для застосування до ОСОБА_7 одного із запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, з метою забезпечення кримінального провадження.

Слідчим суддею також перевірено можливість застосування відносно ОСОБА_7 інших більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, проте дійшов висновку про їх недостатність з огляду на вчинений злочин та наведені ризики.

З огляду на викладене, жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти існуючим ризикам, а обрання більш м`якого запобіжного заходу, може спричинити перешкоджання встановленню об`єктивної істини у даному кримінальному провадженні та не буде відповідати суспільному інтересу, який превалює над повагою до свободи особистості.

Слушними є доводи захисника про помилкове посилання слідчого судді на п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ОСОБА_7 вважається раніше несудимою особою (судимості погашені), однак вказане істотно не впливає на правильність прийнятого рішення з огляду на те, що п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України дозволяє застосовувати тримання під вартою до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого с. 1 ст. 263 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років.

Заперечення захисника щодо строку застосування запобіжного заходу є безпідставними, оскільки такий строк відповідає вимогам, встановленим у ст. 197 КПК України.

Щодо наявності у підозрюваного ОСОБА_7 батьків-інвалідів 1 та 2 групи, то такі відомості про особу підозрюваного стороною захисту не підтверджені жодними доказами, а тому не можуть бути враховані.

На підставі наведеного, ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому апеляційні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 захисника в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Полтавського районного суду Полтавської області від 27 травня 2022 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4