Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/279/22 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2022 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому Кіровоградської області, апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 23 червня 2022 року.

Цією ухвалою стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Знам`янка Кіровоградської області, українця, громадянина України, який неодружений, не працює, з середньою освітою, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 2551 КК України -

продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, з 15 год 45 хв 23.06.2022 до 15 год 45 хв 21.08.2022.

За участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника-адвоката ОСОБА_9 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 23 червня 2022 року, щодо ОСОБА_7 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, з 15 год 45 хв 23.06.2022 до 15 год 45 хв 21.08.2022.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що відповідно до ст. 12 КК України злочини, передбачені ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 2551 КК України, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 є особливо тяжкими, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна та позбавленням волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна - відповідно.

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 2551 КК України.

Причетність ОСОБА_7 до оголошеної підозри підтверджується протоколом допиту потерпілого (арк.к.п.31-32), протоколом допиту потерпілого (арк.к.п.43), протоколом допиту свідка (арк.к.п.47-48), протоколом допиту свідка (арк.к.п.50-51), повідомленням про зміну раніше повідомленої підозри (арк.к.п.70-83), протоколом допиту свідка (арк.к.п.102).

Заявлені ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшилися, а саме можливість підозрюваного ОСОБА_7 :

- ухилятись від кримінальної відповідальності шляхом переховування від органів досудового розслідування та/або суду, маючи при цьому всі можливості та засоби. ОСОБА_7 немає стійких соціальних зв`язків у вигляді постійного місця роботи, та постійного місця проживання. Усвідомлюючи тяжкість кримінального правопорушення та розуміючи міру покарання, яка може бути до нього застосована, у разі ухвалення обвинувального вироку, підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

- незаконно впливати на свідків, експертів, у цьому кримінальному провадженні;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме укривати від слідства дійсні обставини скоєння підготовки до злочину та обставини необхідні для встановлення істини у провадженні у т.ч. інформацію щодо своєї ролі та конкретних дій, а також про інші факти чи об`єкти, що мають значення;

- вчинити інше кримінальне правопорушення, будучи особою, яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину.

Отже, більш м`які запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, не зможуть забезпечити належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а також запобігти встановленим ризикам та забезпечити виконання завдань кримінального судочинства.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, захисник-адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу у якій просить ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 23.06.2022, стосовно ОСОБА_7 - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 .

Змінити міру запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 , з тримання під вартою на заставу, визначивши її в межах чинного законодавства.

В обгрунтування вимог посилається на те, що повідомлення ОСОБА_7 про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 255 КК України, є необгрунтованим.

Зокрема вказує, що події, які інкримінуються підозрюваному ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 255 КК України мали місце з липня 2018 року по грудень 2019 року. При цьому події відбувалися на території ДУ «Кропивницький СІЗО».

У вересні 2020 року за всіма фактами вимагання, щодо винних осіб для розгляду по суті до суду був направлений обвинувальний акт за № 000312, з кваліфікацією вчиненого за ч. ч. 2, 4 ст. 189, ч. 1 ст. 263 КК України. На даний час триває розгляд даного кримінального провадження.

При цьому, жодного посилання на наявність участі підозрюваних у злочинній організації, як того вимагає диспозиція ч. 1 ст. 255 КК України, стосовно яких триває розгляд справи - не має. Також відсутня і згадка про участь в злочинах ОСОБА_7 .

Вказує, що на час вчинення злочинів, обвинувачені перебували у ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор» та були обмежені, як в пересуванні ізолятором, так і у спілкуванні з особами що знаходяться у СІЗО та за її межами. При цьому, ОСОБА_7 жодного разу на території СІЗО не був і жодних даних про його спілкування з будь ким з числа обвинувачених не надано.

Також, посилається на те, що ч. 3 ст. 255-1 КК України, була введена в дію 04.06.2020. Відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі. Отже закон вимагає від органу досудового розслідування чітко розмежувати діяння ОСОБА_7 , які він вчинив до червня 2020 року, а які після.

Зазначає, що прокурором не доведено ризики, а саме можливість перешкоджати кримінальному провадженню - ухилятися від слідства, дійсні обставини скоєння підготовки до злочину та обставини необхідні для встановлення істини у провадженні, факти чи об`єкти, що мають значення та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Події, які інкримінувалися підозрюваному за ч. 1 ст. 255 КК України, мали місце в період з липня 2018 року по грудень 2019 року. На цей час всі особи допитані, досудове розслідування закінчено і обвинувальний акт знаходиться на розгляді в суді.

У розпорядженні суду є ухвала слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда, про надання дозволу про тимчасовий доступ, на підставі якого було скопійовано 11 томів кримінальної справи, що і складає суть нашого кримінального провадження.

Таким чином, не зрозуміло як ОСОБА_7 може укривати від слідства, обставини вчинення злочину, після повного розслідування і встановлення об`єктивних обставин, через три роки після інкримінованих подій.

Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного ОСОБА_7 та захисника-адвоката ОСОБА_9 в його інтересах, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали клопотання та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Перевіркою матеріалів клопотання встановлено, що слідчим відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Кіровоградській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000172 від 30.06.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 КК України (в редакції до 04.06.2020), ч. 3 ст. 2551 КК України.
У кримінальному провадженні ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 КК України (в редакції до 04.06.2020), ч. 3 ст. 2551 КК України.
17.01.2022 постановою слідчого кримінальне провадження № 0000172 від 30.06.2021 було зупинене у зв`язку з тим, що підозрювані ОСОБА_7 та ОСОБА_10 у вказаному кримінальному провадженні переховуються від органів слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності і їх місцезнаходження невідоме, також останні перебувають в розшуку.
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18.06.2022 застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 28.06.2022;
23.06.2022 ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до 28.08.2022.
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 23.06.2022, стосовно ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, з 15 год 45 хв 23.06.2022 до 15 год 45 хв 21.08.2022.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Пунктом 4 частини 2 статті 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно із ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 статті 177 КПК України визначено, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчим суддею при розгляді клопотання встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 2551 КК України.
Враховуючи обставини провадження колегія суддів вважає, що по справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.

Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема, протоколом допиту потерпілого (арк.к.п. 31-32), протоколом допиту потерпілого (арк.к.п. 43), протоколом допиту свідка (арк.к.п. 47-48), протоколом допиту свідка (арк.к.п. 50-51), повідомленням про зміну раніше повідомленої підозри (а.к.70-83), протоколом допиту свідка (арк.к.п. 102).
Дана підозра ґрунтується на зібраних в ході досудового слідства доказах, які під час розгляду клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, були об`єктивно дослідженні в судовому засіданні суду першої інстанції та щодо їх допустимості та узгодженості між собою сумнівів у колегії суддів не викликає.

При цьому, колегія суддів враховує суворість можливого призначеного покарання, за ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 2551 КК України, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , які є особливо тяжкими злочинами, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна та позбавленням волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна відповідно, та визнає за реальну небезпеку можливість ухилення підозрюваного від правосуддя у разі зміни на більш м`який, ніж обраний щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Отже, слідчим суддею обрано достатній та необхідний запобіжний захід, який може забезпечити належну процесуальну поведінку та запобігти встановленим ризикам.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, щодо наявних ризиків передбачених:

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_7 може ухилятись від кримінальної відповідальності шляхом переховування від органів досудового розслідування та/або суду, маючи при цьому всі можливості та засоби, немає стійких соціальних зв`язків у вигляді постійного місця роботи, та постійного місця проживання. Усвідомлюючи тяжкість кримінального правопорушення та розуміючи міру покарання, яка може бути до нього застосована, у разі ухвалення обвинувального вироку, ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду;
- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - ОСОБА_7 незаконно впливати на свідків, експертів, у цьому ж кримінальному провадженні.
- п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України - ОСОБА_7 перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме укривати від слідства дійсні обставини скоєння підготовки до злочину та обставини необхідні для встановлення істини у провадженні в т.ч. інформацію щодо своєї ролі та конкретних дій, а також про інші факти чи об`єкти, що мають значення;
- п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ОСОБА_7 вчинити інше кримінальне правопорушення, будучи особою, яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину.
Слідчий суддя правильно встановив, що заявлені ризики, передбачені п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшилися.
Наявність ризику - можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду підтверджується постановою слідчого від 17.01.2022, якою кримінальне провадження № 0000172 від 30.06.2021 було зупинене у зв`язку з тим, що підозрювані ОСОБА_7 та ОСОБА_10 у вказаному кримінальному провадженні переховуються від органів слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності і їх місцезнаходження невідоме, також останні перебувають в розшуку.
За вказаних обставин, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді місцевого суду про те, що належна поведінка підозрюваного на досудовому слідстві не може бути забезпечена шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Таким чином, враховуючи мету і підстави застосування запобіжних заходів передбачених ст. 177 КПК України, перевіривши матеріали клопотання, колегія суддів переконана у необхідності застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки наявні у матеріалах клопотання дані підтверджують ризики, зокрема, переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, експертів, у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Відповідно до п. п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Тобто, ризик ухилення від виконання ОСОБА_7 процесуальних обов`язків, а також ризик перешкоджати кримінальному провадженню з метою уникнення покарання у разі доведення його вини та ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, дають підстави суду вважати, що у разі обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, не буде забезпечено на початковому етапі досудового розслідування та у подальшому, належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Наведеним спростовується твердження сторони захисту про необґрунтованість підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, яка повідомлена ОСОБА_7 та щодо відсутності у матеріалах клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного. доказів, які вказували б на те, що існують заявлені у клопотанні ризики.

Доводи, сторони захисту про те, що судом при обранні запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 не враховано, що він раніше не судимий, має постійне місце проживання, на його утримані знаходиться мати похилого віку, за місцем проживання характеризується позитивно, не є підставою для зміни запобіжного заходу, а також не зменшують ризиків неналежної процесуальної поведінки з боку підозрюваного.

Посилання захисника на те, що прокурором не доведено ризики, а саме можливість перешкоджати кримінальному провадженню, ухилятися від слідства та суду, є позицією захисту, яку колегія суддів не приймає до уваги, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень у яких підозрюється ОСОБА_7 .
При цьому колегія суддів зауважує, що 17.01.2022 постановою слідчого кримінальне провадження № 0000172 від 30.06.2021 було зупинене у зв`язку з тим, що підозрювані ОСОБА_7 та ОСОБА_10 у вказаному кримінальному провадженні переховуються від органів слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності і їх місцезнаходження невідоме, підозрювані перебувають у розшуку.
Також, посилання сторони захисту щодо відсутності у діях підозрюваного складу злочину передбаченого ч. 1 ст. 255 КК України та щодо обов`язку органу досудового слідства розмежування діяння ОСОБА_7 , що передбачені ч. 3 ст. 255-1 КК України, які він вчинив до червня 2020 року, а які після цієї дати, є передчасними, оскільки на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України.

Отже, слідчий суддя врахувавши, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 2551 КК України, дійшов правильного висновку про відсутність підстав для визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Інших переконливих доводів щодо незаконності рішення слідчого судді в апеляційній скарзі не наведено та не надано під час апеляційного розгляду справи.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді слідчим суддею питання щодо продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , які б були безумовною підставою для скасування оскаржуваного рішення, колегією суддів не встановлено.

Враховуючи викладене, на переконання колегії суддів, слідчий суддя обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою стосовно ОСОБА_7 , оскільки під час розгляду клопотання встановлені обставини, які вказують, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, зазначених у ст. 176 КПК України, не зможе запобігти ризикам, передбаченим п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

За таких обставин апеляційна скарга захисника-адвоката ОСОБА_11 задоволенню не підлягає, а ухвалу слідчого судді слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 23 червня 2022 року, якою стосовно ОСОБА_7 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, з 15 год 45 хв 23.06.2022 до 15 год 45 хв 21.08.2022 залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4