УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 486/438/22
Провадження № 1-кс/486/82/2022

10 травня 2022 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області
у складі: слідчого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю: прокурора ОСОБА_3
підозрюваного ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Відділення поліції № 3 Вознесенського районного управління ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000094, внесеному 09.05.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Южноукраїнська Миколаївської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з неповною середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 13.04.2016 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік; 17.09.2018 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 389, ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до позбавлення волі строком 5 років 6 місяців; 12.10.2021 року Центральним районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 289 КК України до позбавлення волі строком 7 років 8 місяців;

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України,
В С Т А Н О В И В:
10.05.2022 року до суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ Відділення поліції № 3 Вознесенського районного управління ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України.
Клопотання про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий обґрунтовує тим, що слідчим відділенням СВ Відділення поліції № 3 Вознесенського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000094, внесеному 09.05.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України.
Досудовим розслідуванням по даному кримінальному провадженню було встановлено, що 09.05.2022 року близько 21:24 год. ОСОБА_4 , проходячи біля магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , вирішив таємно викрасти цінне майно з даного приміщення, яке належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_7 .. З метою реалізації свого кримінально протиправного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливу мету та ціль незаконного збагачення, маючи не погашену і не зняту у передбаченому законом порядку судимість, діючи умисно та повторно, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, в умовах воєнного стану, строк дії якого продовжено з 05:30 год. 25.04.2022 строком на 30 діб відповідно до Указу Президента України від 19.04.2022 № 7300, який затверджений відповідним Законом України, ОСОБА_4 , переконавшись, що його протиправні дії є непомітні для сторонніх осіб, шляхом пошкодження склопакету відчинив вікно, через яке проник всередину приміщення вказаного магазину, звідки забрав грошові кошти у розмірі 28586,50 грн., з якими намагався залишити місце події. Однак, виплигуючи з вікна магазину на вулицю, був помічений працівниками Южноукраїнського міського відділу Управління поліції охорони в Миколаївській області, які, помітивши ОСОБА_4 , почали голосно кричати, вимагаючи від нього зупинитися, та побігли у напрямку останнього. В цей момент ОСОБА_4 , достовірно усвідомлюючи, що його дії помічені сторонніми особами та з цього моменту розцінюються як відкрите викрадення чужого майна, ігноруючи цю обставину, яка посилювала суспільну небезпеку його дій, з метою завершення свого злочинного умислу, направленого на незаконне заволодіння чужим майном, тримаючи при собі викрадені грошові кошти у розмірі 28560,50 грн., намагаючись спричинити потерпілому матеріальні збитки на вказану суму, не реагуючи на категоричну вимогу працівників поліції охорони зупинитися, усвідомлюючи відкритий характер своїх незаконних дій, почав втікати з місця події разом із викраденим майном, яким надалі не зміг розпорядитися на свій розсуд та був змушений залишити його частинами на шляху втечі від магазину до буд. АДРЕСА_4 , у зв`язку з його безперервним переслідуванням з боку співробітників поліції охорони, після чого продовжив втечу до моменту його затримання. Отже, ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак кримінальне правопорушення не закінчив з причин, які не залежали від його волі.
Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України, тобто закінченого замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабежу), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням в інше приміщення, вчиненого в умовах воєнного стану.
09.05.2022 року о 22:00 год. ОСОБА_4 затримано в прядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
10.05.2022 року матеріали кримінального провадження за № 0000094, відомості про яке внесено до ЄРДР від 09.05.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, перекваліфіковано за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України.
10.05.2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколом огляду місця події від 09.05.2022 року, протоколом огляду місця події від 10.05.2022 року, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , протоколом пред`явлення для впізнання зі свідком ОСОБА_8 , протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , протоколом пред`явлення для впізнання зі свідком ОСОБА_9 , протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , протоколом пред`явлення для впізнання зі свідком ОСОБА_10 , протоколом огляду речі від 10.05.2022 року, протоколом огляду речі від 10.05.2022 року та іншими матеріалами кримінального провадження.
На підставі викладеного, прокурор просить клопотання задовольнити, застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Вважає, що саме тримання під вартою може забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених ч. 7 ст. 42 КПК України, та запобігти ризикам передбаченим ст. 177 КПК України.
Захисник ОСОБА_5 просила застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав думку захисника та просив застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Вивчивши клопотання з долученими до нього матеріалами, вислухавши пояснення учасників процесу, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню за наступних підстав.
Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті.
Під час розгляду клопотання встановлено, що слідчим відділенням Відділення поліції № 3 Вознесенського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому 09.05.2022 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000094, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України відносно ОСОБА_4 .
З матеріалів досудового розслідування вбачається наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України.
Відповідно до приписів ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, а саме, переховуватись від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України, покарання за яке передбачає позбавлення волі на строк від семи до десяти років; на даний час є безробітнім, не має законних засобів для проживання, міцних соціальних зв`язків, а тому в разі звільнення з під-варти може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки є раніше судимим за вчинення умисних майнових злочинів, маючи не погашені та не зняті у законному порядку судимості повторно вчинив новий умисний злочин проти власності.
Зазначене дає підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу матиме можливість переховуватись від органів слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, тим більше, що в умовах воєнного стану контролювати його поведінку в повній мірі силами органу поліції, співробітники якого у повному складі задіяні до охорони громадського порядку, фактично неможливо.
Крім того, відповідно до п. 8 листа Верховного Суду № 1/0/2-22 від 03.03.2022 року «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», як відповідний ризик суди мають ураховувати запровадження воєнного стану та збройну агресію в Україні.
Дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження, вислухавши думку прокурора, захисника та підозрюваного ОСОБА_4 , слідчий суддя приходить до висновку, що не зважаючи на те, що тримання під вартою є найбільш суворим із передбачених КПК України запобіжних заходів, саме такий вид запобіжного заходу забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. При цьому, жодних правових підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі у вигляді домашнього арешту, в судовому засіданні не встановлено.
У відповідності до ч.1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Що стосується доводів адвоката ОСОБА_5 щодо не доведення прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України відносно підозрюваного ОСОБА_4 , то на переконання слідчого судді вони є хибними, оскільки спростовуються доказами, які містяться як у матеріалах самого клопотання, так і матеріалах кримінального провадження, які доводять, що підозрюваний ОСОБА_4 є особою неодноразово судимою за скоєння корисливих злочинів, реально відбував покарання призначене судами в місцях позбавлення волі, звільнившись з місць позбавлення волі на шлях виправлення не став, а продовжив злочинну діяльність.
Ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України, у якій підозрюється ОСОБА_4 , передбачає покарання як позбавлення волі строком від 7 до 10 років та відноситься, в силу ст. 12 КК України, до категорії тяжких злочинів.
Також слідчий суддя погоджується з прокурором про те, що скоєння злочину в період воєнного стану є також відповідним ризиком, який повинен враховуватися слідчим суддею або судом при вирішенні питання стосовно застосування запобіжного заходу.
Разом з тим слідчий суддя не погоджується з доводами адвоката ОСОБА_5 щодо визначення місця перебування ОСОБА_4 як у Державній установі «Кропивницький слідчий ізолятор», оскільки Державна установа «Миколаївський слідчий ізолятор» знаходиться в зоні бойових дій в результаті повномасштабної агресії Російської Федерації на території України та є небезпечним місцем позбавлення волі.
Суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Пунктом 2 ч. 5 ст. 182 КПК України визначено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах: від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік", розмір прожиткового мінімуму на одну працездатну особу в розрахунку на місяць складає 2481 грн..
Зважаючи на тяжкість кримінального правопорушення та дані про особу обвинуваченого, слідчий суддя вважає, що заставу останньому слід визначити у розмірі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становитиме 99240 грн.
Керуючись ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В :
Клопотання старшого слідчого СВ Відділення поліції № 3 Вознесенського районного управління ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000094, внесеному 09.05.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України, задовольнити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Южноукраїнська Миколаївської області, громадянина України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Кропивницький слідчий ізолятор», строком на 60 днів, тобто до 08 липня 2022 року включно.
Визначити ОСОБА_4 заставу в розмірі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 99240 (дев`яносто дев`ять тисяч двісті сорок) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
На підставі ч.5 ст. 194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 у разі внесення застави наступні обов`язки:
- прибувати до СВ Відділення поліції № 3 Вознесенського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області за першою вимогою;
- не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Визначити місячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня її внесення.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини свої неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Копію ухвали вручити прокурору, слідчому, захиснику, підозрюваному, надіслати начальнику Державної установи «Кропивницький слідчий ізолятор».
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_1