Справа № 471/34/22
Провадження №1-кп/471/20/22
Номер рядка звіту 23
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 червня 2022 року

Братський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні в залі суду с-ща Братське Миколаївської області кримінальне провадження зареєстроване до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000205 від 16.12.2021 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Садове Новоодеського району Миколаївської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 11.12.2020 року Братським районним судом Миколаївської області за ст. 126-1 КК України у вигляді 180 годин громадських робіт, 06.10.2021 року Братським районним судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 125 КК України у вигляді громадських робіт,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , будучи особою раніше неодноразово притягнутою до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за ст. 173-2 КУпАП, діючи в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, ст. 29 Конституції України, відповідно до якої кожна людина має право на особисту недоторканість, а також у порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», безпричинно, умисно, систематично вчиняє психологічне насильство по відношенню до своєї матері ОСОБА_5 , з якою спільно проживає, що призвело до психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілої.

Так, 16.12.2021 року приблизно о 16 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_5 , на грунті неприязних відносин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив психологічне насильство по відношенню до своєї матері ОСОБА_5 , яке виразилось в конфлікті з останньою, в ході якого ОСОБА_4 в нецензурній, грубій формі словесно ображав ОСОБА_5 та принижував її, незважаючи на те, що своїми протиправними діями може залякати її та спричинити психологічну травму, внаслідок чого потерпіла, побоюючись за своє фізичне здоров`я, змушена була залишити домівку та вийти на подвір`я, чекаючи приїзду працівників поліції.

Від дачі показів під час судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 відмовився в порядку, передбаченому ст.. 63 Конституції України.

Не дивлячись на відсутність показів обвинуваченого, його вина повністю підтверджена зібраними та дослідженими під час судового засідання доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_5 суду показала, що обвинувачений є її сином та проживає разом з нею у її будинку, не працює, вживає алкогольні напої та в стані алкогольного сп`яніння вчиняє з нею сварки. Причин для сварок не має, він просто заходить до подвір`я та починає лаятись. Під час сварок вона не має можливості заспокоїти його сама, тому викликає доньку та сина. Після сварок вона виснажена емоційно, боїться за своє здоров`я. Ніякі вмовляння не допомагають, обвинувачений продовжує вживати алкогольні напої та вчиняти відносно неї домашнє насилля.

Свідок ОСОБА_6 суду показала, що обвинувачений є її братом. Коли він перебуває в стані алкогольного сп`яніння, він вчиняє відносно матері домашнє насилля, ображає мати, виганяє її з будинку. Мати не може самостійно його заспокоїти, вимушена викликати поліцію та її з братом. Коли він тверезий, він спокійний, допомагає матері. Неодноразово він проходив лікування від алкогольної залежності, однак стійкого результату це не має. Після подій, які були в грудні 2021 року коли обвинувачений вчинив з матір`ю сварку, його поведінка у кращий бік не змінилася, були ще випадки вчинення психологічного насилля по відношенню до потерпілої. Після сварок мати почувається дуже пригніченою, у неї піднімається тиск та болить голова.

Свідок ОСОБА_7 від дачі показів відмовився, на підставі ст.. 63 Конституції України.

Також вина обвинуваченого підтверджується письмовими матеріалами справи, а саме:

-заявою потерпілої ОСОБА_5 від 16.12.2021 року в якій вона просить вжити заходів по відношенню до свого сина ОСОБА_4 , який вчинив з нею сварку;

-медичним висновком на стан сп`яніння від 16.12.2021 року згідно якого ОСОБА_4 має гостру інтоксикацію внаслідок вживання алкогольних напоїв;

-постановою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 27.07.2021 року, відповідно до якої ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 , підтверджена повністю, його дії суд кваліфікує за ст.126-1 КК України, а саме домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

При призначені обвинуваченому покарання, суд, керуючись вимогами ст.. 65 КК України повинен врахувати обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, відсутні.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, враховуючи досудову доповідь органу з питань пробації, характеристику обвинуваченого з місця проживання, наявність не знятої та непогашеної судимості, суд вважає за можливе у даному конкретному випадку, призначити ОСОБА_4 покарання у виді арешту.

Призначаючи, ОСОБА_4 покарання у виді арешту, суд виходить із того, що воно є достатнім для виправлення обвинуваченого, для запобігання вчиненню ним нових злочинів, таким, що відповідає його особі, справедливим, а також є достатнім для досягнення передбачених ч. 2 ст. 50 КК України цілей покарання, та відповідає принципу верховенства права.

Відповідно до вимог ст. 331 КПК України, враховуючи відсутність клопотань учасників судового розгляду про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу, підстав для його обрання немає.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлений.

Керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України і призначити покарання у вигляді арешту строком на три місяці.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Строк відбування покарання рахувати з дня його затримання на виконання цього вироку суду.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1