Справа № 761/2762/22
Провадження №1-кп/761/2194/2022
В И Р О К

іменем України

14 жовтня 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_2.,

при секретарі ОСОБА_3.,

за участю прокурора ОСОБА_4.,

обвинуваченого ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за обвинуваченням

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, із вищою освітою, неодруженого, працюючого редактором стрічки новин журналу Дніпро, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 27.10.2020, у невстановлений час, перебуваючи в Шевченківській районній філії Київського міського центру зайнятості (), що за адресою: м. Київ, вул. Старокиївська, 10, подав заяву про надання статусу безробітного за особистим підписом, під час подачі якої, в ОСОБА_1 виник умисел, спрямований на заволодіння бюджетними грошовими коштами Шевченківської районної філії Київського міського центру зайнятості (), шляхом обману.

Реалізовуючи свій умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом обману з метою особистого збагачення, діючи з корисливим мотивом, ОСОБА_1 27.10.2020, у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи в Шевченківській районній філії Київського міського центру зайнятості (), що за адресою: м. Київ, вул. Старокиївська, 10, подав заяву про надання статусу безробітного за особистим підписом, згідно змісту якої зазначив, що через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно.

В подальшому, ОСОБА_1 будучи ознайомлений з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного та відповідальністю за подання недостовірних даних та документів, на підставі яких приймається рішення про надання статусу безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, що визначені Законами України «Про зайнятість населення» та «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно, не повідомив Шевченківську районну філію Київського міського центру зайнятості (), що за адресою: м. Київ, вул. Старокиївська, 10, про те що, він, ОСОБА_1 , перебуває у цивільно правових відносинах з ТОВ «Редакція журналу «Дніпро» (), згідно договору про виконання робіт А-145/245 від 26.12.2019, отримуючи при цьому грошові кошти(заробітню плату).

Враховуючи те, що ОСОБА_1 не повідомив про перебування останього у цивільно-правових відносинах з ТОВ «Редакція журналу «Дніпро» (), Шевченківською районною філією Київського міського центру зайнятості (), що за адресою: м. Київ, вул. Старокиївська, 10, ОСОБА_1 у період часу з 27.10.2020 по 12.08.2021 Виплачено грошові кошти на загальну суму 64 320 грн. 20 коп. (шістдесять чотири тисячі триста двадцять гривень двадцять копійок).

В результаті чого, ОСОБА_1 шляхом обману з метою особистого збагачення, діючи з корисливим мотивом, заволодів бюджетними грошовими коштами Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_1 винним себе за ч. 1 ст. 190 КК України визнав у повному обсязі, зазначив, що всі обставини, зазначені в обвинувальному акті відповідають дійсності та пояснив суду, що у 2020 році він звернувся до центру зайнятості, оскільки в нього не було роботи. Під час оформлення документів до центру зайнятості він активно шукав роботу. Він, ОСОБА_1 , не розібравшись з нормами законодавства, знайшовши підробіток в редакції журналу Дніпро, вирішив, що така робота не є офіційною, а тому він може продовжувати отримувати допомогу по безробіттю. Це продовжувалось приблизно рік. Від держави він отримав у якості допомоги по безробіттю 64 320 грн. Вказані кошти він відшкодував. У вчиненому щиро розкаюється.

Покази ОСОБА_1 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, перевіривши, що вони вірно розуміють зміст цих обставин, встановивши відсутність сумнівів в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням письмових документів та матеріалів, що характеризують обвинуваченого як особу.

Аналізуючи в сукупності надані прокурором та перевірені в судовому засіданні докази, які узгоджуються між собою, суд за вказаних обставин вважає доведеною винуватість ОСОБА_1 , а його дії вірно кваліфікованими за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому виду і міри покарання, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке в силу чинних вимог ст. 12 КК України, вважається кримінальним проступком, конкретні обставини кримінального провадження, дані про особу ОСОБА_1 , а саме те, що останній працює, за місцем роботи характеризується з позитивної сторони, не перебуває під наглядом лікаря-нарколога та психіатра, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності.

Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає пом`якшуючою обставиною щире каяття обвинуваченого та повне відшкодування завданої злочином шкоди.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України, обтяжували б покарання судом не встановлено.

Беручи до уваги, обставини вчиненого кримінального правопорушення, його тяжкість, враховуючи щире каяття ОСОБА_1 у скоєному, суд вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції статті у виді громадських робіт.

На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід, стосовно ОСОБА_1 на момент постановлення даного вироку не застосовано.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На підставі викладеного та керуючись ст. 190 КК України, ст. 128, ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя