Справа №155/489/22
Провадження №1-кп/155/114/22
ГОРОХІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2022 року місто Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі

головуючого-судді Яремчук С.М.,

за участю секретаря судового засідання Задурської К.М.,

прокурора Воробія О.П.,

обвинуваченого ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000072 від 26 травня 2022 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Пірванче Горохівського (Луцького) району Волинської області, який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, непрацюючого, на утриманні якого перебуває одна неповнолітня дитина, несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 перебуває з 10 грудня 2001 року на обліку в Луцькому ОМ ТЦК та СП як військовозобов`язаний, визнаний військоволікарською комісією придатним до проходження військової служби та 17 травня 2022 року повідомлений органами місцевого самоврядування про явку на 18 травня 2022 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованого в АДРЕСА_2 для подальшого проходження військової служби під час мобілізації, оголошеної Указом Президента України №65/2022 «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року.

Проте, ОСОБА_1 , всупереч вимогам ст. 65 Конституції України, ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №65/2022 «Про загальну мобілізацію», з метою ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, будучи придатним за станом здоров`я для проходження військової служби, попередженим про прибуття та, не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, ухилився від призову за мобілізацією, не прибувши до пункту збору за адресою: АДРЕСА_2 , для відправлення у команді до військової частини НОМЕР_1 з метою проходження військової служби за мобілізацією.

Дії обвинуваченого кваліфіковано за ст. 336 КК України ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_1 вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця та часу його вчинення, про які зазначено в обвинувальному акті, з приводу пред`явленого йому обвинувачення показав, що він був належним чином повідомлений органами місцевого самоврядування про явку на 18 травня 2022 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 для подальшого проходження військової служби під час мобілізації. Однак, він, не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, ухилився від призову за мобілізацією, не прибувши до пункту збору для відправлення у команді до військової частини з метою проходження військової служби за мобілізацією. При цьому пояснив, що психологічно не готовий до військової служби та участі в бойових діях, у вчиненому щиро розкаявся.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_1 , його винуватість у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні підтверджується зібраними на досудовому слідстві доказами, фактичні обставини яких не оспорюються учасниками судового провадження, а тому судом, за погодженням з усіма учасниками, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, не проводиться їх дослідження.

Правові наслідки ч. 3 ст. 349 КПК України учасникам судового провадження судом роз`яснено.

Відповідно до вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

За таких обставин, суд приходить до висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_1 у вчиненні умисних дій, які виразилися в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, також положення ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не лише кару, а й виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 65 КК України та п. 1 постанови Пленуму ВСУ №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, суд не вбачає.

Поряд з цим, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_1 , суд бере до уваги, що останній вперше притягується до кримінальної відповідальності, щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, має постійне місце проживання за яким характеризується позитивно, одружений, на його утриманні перебуває одна неповнолітня дитина, також враховує інформацію про стан його здоров`я, який не перебуває на обліку у лікарів нарколога і психіатра та за допомогою до них не звертався. З урахуванням наведеного, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_1 покарання в межах санкції інкримінованої йому ст. 336 КК України у виді позбавлення волі в мінімальному розмірі із застосуванням правил ст. 75 КК України звільненням від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку і покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

На думку суду, таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення і перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, так і іншими особами.

Речові докази та процесуальні витрати в провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 368, 370, 381 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку, тривалістю 1 (один) рік, не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, а саме:

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду через Горохівський районний суд Волинської області впродовж тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області Яремчук С.М.