ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1615/22 Справа № 201/6348/22 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ :
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Дніпровського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 вересня 2022 року про відмову у задоволенні скарги на бездіяльність уповноважених осіб Дніпропетровської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР за заявою від 21.07.2022 року,-
В С Т А Н О В И Л А :
07 вересня 2022 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, в порядку ст.303 КПК, надійшла скарга ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Дніпропетровської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР за заявою від 21.07.2022 року.
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 19 вересня 2022 року у задоволенні скарги було відмовлено.

В апеляційній скарзі заявник порушує питання про скасування рішення слідчого судді та просить зобов`язати уповноважених осіб Дніпропетровської обласної прокуратури внести відповідні відомості до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366 КК України за його заявою від 21.07.2022 року та розпочати досудове розслідування. Вважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є упередженою, незаконною, необґрунтованою та такою, що не відповідає вимогам КПК України, оскільки слідчий суддя не взяв до уваги узагальнення ВССУ, об`єктивно не дослідив обставини справи, з`ясування яких мало істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого рішення. В обґрунтування зазначає, що під час розгляду скарги та винесенні ухвали слідчим суддею не взято до уваги положення абзацу двадцять четвертого підпункту 1.1 пункту 1 Узагальнення ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ (лист від 12.01.2017 № 9-49/0/4-17), у якому зазначається, що з метою належного дотримання процесуальних вимог щодо розгляду скарг на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, слідчим суддям необхідно зважати на те, що такі вимоги не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а передбачають лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження. Крім того, в абзаці двадцять другому підпункту 1.1 пункту 1 вказаного Узагальнення вказано, що якщо зі звернення особи вбачається, що вона порушує перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, ініціюючи здійснення ним дій, визначених КПК України, то навіть за умови, що результати аналізу наведених особою відомостей свідчать про відсутність ознак складу злочину, такі відомості мають бути внесені до ЄРДР з подальшим закриттям кримінального провадження, відповідно до ст. 284 КПК. Тому, з огляду на стадію кримінального провадження, а також беручи до уваги питання, що вирішуються під час розгляду зазначеного виду скарги, оцінка у процесуальних рішеннях слідчого судді фактичним обставинам є неприпустимою. Також заявник вважає, що слідчим суддею залишено поза увагою, що положення ч.1 ст. 214 КПК містять імперативний припис, згідно із яким слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 години після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відомості до ЄРДР та розпочати розслідування. Разом з цим, частиною четвертою вказаної статті встановлено, що відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
В судове засідання апеляційної інстанції прокурора та заявник ОСОБА_5 , будучи належно повідомленими про дату та час судового розгляду, не з`ялився, прокурор про причини своєї неявки суд не повідомив, а заявник подав заяву з проханням розглянути справу без його участі, що у відповідності до положень ч.4 ст.405 КПК України не перешкоджає судовому розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Згідно з положеннями ч.1 ст.404 Кримінального процесуального кодексу України (далі- КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст.370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.
Колегія суддів апеляційного суду вважає, що слідчим суддею дотримано зазначених вимог закону у повному обсязі.
Відповідно ст.55 Конституції України, права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, а порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування регламентовано главою 26 КПК.
До повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні (п.18 ч.1 ст.3 КПК), а згідно п.1 ч.1 ст.303 КПК на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
У межах процедури оскарження бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий, дізнавач, прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого, дізнавача або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР. При цьому, аналіз положень КПК дає підстави для висновку, щодо до ЄРДР вносяться не будь-які заяви чи повідомлення, які надходять до органів досудового розслідування (прокуратури), а лише відомості про конкретне кримінальне правопорушення, коли такі відомості чітко викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення (ч.5 ст.214 КПК), тобто внесенню до ЄРДР підлягають відомості на підставі заяв чи повідомлень, в яких міститься виклад обставин, що об`єктивно можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Мотивуючи своє рішення про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Дніпропетровської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР за заявою від 21.07.2022 року, слідчий суддя у своєму рішенні, посилаючись на положення ст. 214 КПК та ст. 11 КК України, пункт 1 глави 2 розділу І Порядок внесення відомостей до Реєстру Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затверджене наказом Офісу Генерального прокурора від 30.06.2020 р. №298, зокрема, зазначив, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості не з будь-якої поданої заяви, а саме із заяви чи повідомлення, котрі повинні містити достатні відомості, що свідчать про вчинення суспільно-небезпечного діяння, за яке передбачена кримінальна відповідальність. Тобто, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення ( яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи причетні до його скоєння, тощо).
Такі обставини можуть бути неповними ( в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення ( кваліфікації за статтею, частиною статті КК).
Разом з цим, всупереч твердженням заявника, слідчим суддею враховано позицію, викладену в Узагальненні ВССУ №9-49/0/4-17 від 12.01.2017 року, за якою КПК дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.
Проте, якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що (1) обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу; (2) в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, (3) існують обставини, в силу яких передбачений законом механізм притягнення до кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві повідомлення про кримінальні правопорушення, не може бути застосований за відсутності відомостей з інших джерел, що можуть свідчити про кримінальне правопорушення, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.
Такий висновок відповідає Рішенню Конституційного Суду України №4-р (ІІ)/2020 від 17.06.2020, згідно пункту 5 мотивувальної частини якого зазначено, що «встановлений законодавцем обсяг судового захисту стосовно оцінки бездіяльності уповноважених державних органів має забезпечити ефективність судового контролю, який має бути забезпечено від час розгляду відповідних питань хоча б у двох судових інстанціях: законодавець має запровадити такий обсяг судового контролю за бездіяльністю слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, що дозволяв би здійснити ефективний судовий контроль щодо відповідних питань та за наявності підстав надати особі можливість ініціювати початок кримінального провадження, а отже надати їй реальний доступ до судового захисту».
Крім того, слідчий суддя правомірно врахував правову позицію, викладену у постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 30 вересня 2021 року ( справі №556/450/18), де зазначено, що слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті чи зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого чи заявника, серед іншого, вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Слідчий суддя, дослідивши подану скаргу, встановив, що її предметом є бездіяльність уповноважених осіб Дніпропетровської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР за заявою ОСОБА_5 у відношенні начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.366 КК України.
Разом з тим, дослідивши зміст заяви ОСОБА_5 від 21.07.2022 року, слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновків, що вона не містить даних про фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретних подій злочинів (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину) та містить лише суб`єктивне ставлення заявника до дій працівників поліції та незгоду з їх процесуальними рішеннями.
Крім цього, слідчий суддя зазначив, що з листа Дніпропетровської обласної прокуратури за №22/3-3726-22 від 18.08.2022 р. (22/3434 вих-22) адресованого ОСОБА_5 вбачається, що Дніпровським апеляційним судом ухвалою від 04.07.2022 року на підставі ст.355 КПК, зупинене кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 за ч.1 ст.121 КК Уркаїни, у якому ОСОБА_5 є потерпілим, у зв`язку із перебуванням ОСОБА_7 на військовій службі за призовом під час загальної мобілізації у ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено під час перевірки звернення ОСОБА_5 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Після закінчення проходження військової служби ОСОБА_7 за призовом під час мобілізації, апеляційне провадження буде (повинно бути) відновлено та розглянуто в порядку, передбаченому розділом V, главою 31 КПК.
З огляду на вищенаведене, слідчий суддя дійшов вмотивованих висновків про відсутність законодавчо визначених підстав для внесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_5 від 21.07.2022 року, так як у ній відсутні обставини, що свідчать про вчинення кримінального правопорушення, а тому наведені заявником у скарзі доводи мають формальний характер та суб`єктивне ставлення заявника до дій працівників прокуратури, та зводяться до його незгоди з їх процесуальним рішенням.
Отже, перевіркою матеріалів даного провадження, судом апеляційної інстанції не встановлено будь-яких порушень слідчим суддею вимог КПК щодо процесуального порядку судового розгляду скарги, які, згідно ст.412 КПК, слід було би визнати істотними та які б тягнули за собою скасування рішення суду першої інстанції.
Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновків, що апеляційна скарга ОСОБА_5 є безпідставною та задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 вересня 2022 року є законною, обґрунтованою, належним чином вмотивованою та відповідає вимогам ст.370 КПК.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407 та 418, 419, 422 КПК, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 вересня 2022 року про відмову у задоволенні скарги на бездіяльність уповноважених осіб Дніпропетровської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР за заявою від 21.07.2022 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3