Справа № 205/4995/18
Провадження № 1-кп/204/62/22

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2022 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання: ОСОБА_4 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0001302, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 травня 2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.152 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И Л А:

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 заявила клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів. В обґрунтування клопотання вказала, що в ході судового розгляду встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: на теперішній час є достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватись від суду, оскільки обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до п`ятнадцяти років, обвинувачений може незаконно впливати на потерпілу та законного представника потерпілої, оскільки спільно із ними раніше проживав, та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. З огляду на викладене вважає, що обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не зможе забезпечити виконання покладених на обвинуваченого обов`язків та запобігання спробам переховуватись від суду, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_7 , яку підтримав обвинувачений ОСОБА_5 , заперечували проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу, оскільки тривале перебування під вартою, а саме з 2018 року дуже негативно впливає на стан здоров`я її підзахисного. ОСОБА_5 має захворювання, яке пов`язано з урологією, яке підтверджується виписним епікризом № 4839, наданим лікуючим лікарем обвинуваченого. Заявила клопотання про зміну запобіжного заходу, з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, оскільки саме такий запобіжний захід в повній мірі забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а застосування електронного засобу контролю цілком забезпечить здійснення правоохоронними органами контролю за обвинуваченим. ОСОБА_5 буде з`являтись до суду, буде надавати пояснення. ОСОБА_5 не буд здійснювати тиск на свідків та потерпілу, не буде вчиняти інших кримінальних правопорушень.
Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши надані суду клопотання, матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.
Частиною 3 ст. 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 травня 2022 року обвинуваченому ОСОБА_5 було продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 16 липня 2022 року включно.
До спливу цього продовженого строку судове провадження не може бути закінченим.
ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, яке відноситься до особливо тяжких злочинів, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно з вимогами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.
В силу вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно з п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду. При цьому, відповідно практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зав`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зав`язків).
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.
Суд, дослідив матеріали провадження, вважає, що тримання під вартою відповідно до ст. 183 КПК України є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Водночас, вирішуючи питання про продовження обвинуваченому найбільш суворого запобіжного заходу, судом хоча і встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, однак на даний час ризики значно зменшились і прокурором не наведено переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки та запобігти вказаним ризикам.
Аргументи за чи проти звільнення, у тому числі ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному проведенню судового розгляду, не повинні прийматися абстрактно, але повинні бути підкріплені фактичними доказами. Небезпека переховування обвинуваченого не може бути оцінена виключно на основі важкості покарання за злочин. Наявність небезпеки переховування повинно бути оцінено з посиланням на ряд інших відповідних факторів, які можуть підтвердити існування небезпеки втечі. Або зробити її настільки незначною, що вона не може виправдати тримання під вартою. (Рішення ЄСПЛ у справі «Ігнатов проти України» від 15 грудня 2016 року).
Також, зменшились ризики того, що обвинувачений може впливати на потерпілу та законного представника потерпілої, оскільки потерпіла та законний представник потерпілої вже були допитані в судовому засіданні, тому ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України не знайшов свого підтвердження.
Тому, хоча існує ризик, передбачений п. 1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: ризик переховування від суду, вагомість такого ризику значно зменшилась у порівнянні із застосуванням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та запобіганню такого ризику може забезпечити інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме цілодобовий домашній арешт.
Крім того, суд враховує загальний строк перебування ОСОБА_5 під вартою.
Щодо клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, то суд, вважає за можливе його задовольнити, застосувавши до обвинуваченого запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з покладанням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, оскільки на думку колегії суддів такий запобіжний захід є достатнім та необхідним.
На думку колегії суддів, застосування запобіжного заходу до обвинуваченого у вигляді цілодобового домашнього арешту в повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-179, 181, 331, 369, 371, 372, 376 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:

В задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.
Клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з застосуванням електронних засобів контролю задовольнити.
Змінити запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з застосуванням електронних засобів контролю строком на 60 діб, тобто до 09 вересня 2022 включно.
Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , цілодобово не покидати приміщення будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в якому він проживає; прибувати до суду за першою вимогою; утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілою.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 202 КПК України обвинуваченого ОСОБА_5 негайно доставити до місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , і звільнити з-під варти в залі суду.
Ухвалу про зміну запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту передати для виконання органу поліції за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_5 .
Зобов`язати орган поліції негайно поставити на облік особу, щодо якого застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що працівники поліції, відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Копію ухвали направити до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань № 4», для виконання.
Копію ухвали направити начальнику відділення поліції № 3 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області, для виконання, відповідно до норм ст. 181 КПК України.
Ухвала набирає чинності негайно і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3