Провадження № 1-кс/686/6280/22
УХВАЛА

22 липня 2022 року м. Хмельницький
Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду матеріали за скаргою ОСОБА_3 щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР,

встановив:
15.07.2022 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у м.Хмельницькому, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. В обґрунтування доводів скарги зазначено, що ОСОБА_3 06.06.2022 р. звертався із заявою до ТУ ДБР у м.Хмельницькому з приводу неправомірних дій працівників поліції, однак 04.07.2022 р. він отримав відповідь, що по факту його звернення була проведена перевірка, що не відповідає вимогам ст.214 КПК України, тому він просить зобов`язати органи ДБР в м.Хмельницькому внести відомості до ЄРДР за фактом його звернення та розпочати досудове розслідування.

Представник органу досудового розслідування у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, що не є перешкодою для розгляду справи.

Заявник ОСОБА_3 підтримав вимоги, викладені у скарзі.

Заслухавши учасника процесу, дослідивши матеріали скарги та надані матеріали перевірки, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Положеннями частини 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Із наданих матеріалів перевірки вбачається, що 21.06.2022 р. до ТУ ДБР, розташованого у м.Хмельницькому, надійшла заява ОСОБА_3 , датована 06.06.2022 р., про вчинення кримінального правопорушення, в якій останній повідомляв, що «27.04.2020 р. до нього з`явилися працівники поліції з постановою на обшук, в якій було вказано мобільні абонентські номери ОСОБА_3 , за допомогою яких здійснювалося листування з потерпілим ОСОБА_4 , хоча потерпілий і підозрювана Серебрій на досудовому розслідуванні і в залі судового засідання зазначили, що листування з потерпілим ОСОБА_4 здійснювалося з абонентського номеру пані Серебрій, а потерпілому ОСОБА_4 не було відомо номера ОСОБА_3 . Також, при обшуку в ОСОБА_3 незаконно конфіскували посвідчення водія та пропав годинник (пасіфік), вартістю 200 злотих, що зафіксовано на відео з обшуку, де було видно, що вони на ОСОБА_3 в момент затримання, а вже при прийомі його в слідчий ізолятор і в ізоляторі тимчасового тримання, їх не було зафіксовано. При допиті потерпілого ОСОБА_4 , зі слів самого потерпілого, що було виявлено в залі судового засідання, працівники поліції не записали всіх свідчень, а саме, що (підозрюваний називає себе ОСОБА_5 ), про що потерпілий повідомив в залі судового засідання. Працівники поліції порушили протокол пізнання, що підтверджується показами потерпілого ОСОБА_4 . Потерпілий ОСОБА_6 в своїх показах вказав на інформацію, якою не міг володіти, а саме марку і колір автомобіля, оскільки він не міг його бачити і тому, що автомобіль знаходився в дворі сусіднього будинку, а з вікон його квартири не видно та кількість осіб, яку він бачив, що вибігло, він вказав два хлопця і дівчину, хоча показами всіх учасників на негласних слідчих діях він не міг цього бачити тому, що ОСОБА_7 знаходилася біля автомобіля. Цю інформацію йому могли надати тільки працівники поліції, вплинувши на хід розслідування. Також в епізоді з ОСОБА_6 , що видно в матеріалах справи, пані Серебрій цікавилася підготовкою, давала поради, казала як краще робити. Як стало відомо в залі судового засідання, її діями керували працівники поліції. Як повідомила ОСОБА_8 (вказували, що писати, що казати при зустрічі). В матеріалах справи відсутні всі записи та їх розмов (телефонних та при особистих зустрічах), а листування в інтернет месенджерах взагалі було відсутнє і не долучено до справи. На суді пані Серебрій сама підтвердила, що в основному вони спілкувалися в інтернет месенджерах. Таким чином працівники поліції скрили факти провокації вчинення злочину. Також працівники поліції не запобігли вчиненню злочину, про який їм було відомо заздалегідь і в якому піддавалося ризику життя та здоров`я громадянина Туреччини ОСОБА_6 , а навпаки сприяли вчиненню цього злочину. Бардакчі знайшов Серебрій та спочатку із ним спілкувалася сама, що підтверджується показами ОСОБА_6 , оскільки він вказав номер телефону саме ОСОБА_9 , як дівчини, яка з ним спілкувалася. Працівники поліції навмисне скрили це і не брали до уваги, щоб вигородити Серебрій. 07.07.2022 року при відборі крові замість слідчого Везденецького була присутня невідома ОСОБА_3 особа, яка і розписалася в медичному журналі про присутність при відборі крові під прізвищем слідчого ОСОБА_10 » ОСОБА_3 у вказаній заяві просив звернути увагу на ці порушення та розслідувати факти цих порушень.

Листом №699 зкп/14-01-01-1292/2022 від 28.06.2022 за підписом керівника першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Хмельницькому) ТУ ДБР у м.Хмельницькому, було повідомлено ОСОБА_3 , що за вказаною заявою відсутні підстави для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Згідно з ч.2 ст.214 КПК України, досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається (ч.4 ст.214 КПК України).

До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (п.п.4, 5 ч.5 ст.214 КПК України).

Із цими приписами Кримінального процесуального закону кореспондуються викладені у п.2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020 норми, згідно з якими відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4, 5 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Аналіз змісту положень ст. 214 КПК України свідчить, що повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, дізнавач, прокурор.

Приписи ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Наведене дає підстави для висновку про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про кримінальне правопорушення є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За приписом ч.1 ст.11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Отже, вирішальним чинником для внесення до ЄРДР відомостей за заявою є саме наявність у цій заяві обставин, що свідчать про кримінальне правопорушення, а не вказана автором назва поданого документу.

Верховний Суд у своїй постанові від 16.05.2019 у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) вказав: «...положеннями ст. 3 КПК визначено, що кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, серед іншого, закриттям кримінального провадження. Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.....».

Отже, ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

На думку слідчого судді, у заяві ОСОБА_3 від 06.06.2022 р. викладені факти, які за своїм змістом та суттю не є повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, оскільки не містять об`єктивних даних, які підтверджували би реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення), не містить ця заява й конкретних фактичних даних, які б свідчили про існування обставин, що дають підстави для кваліфікації дій осіб за відповідними статтями Кримінального кодексу України. Так, у вказаній заяві ОСОБА_3 , окрім незгоди із порядком проведення досудового розслідування та із зібраними в ході досудового розслідування доказами у кримінальному провадженні, в якому потерпілими є ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , повідомляє також про конфіскацію посвідчення водія та пропажу годинника, який в момент затримання був на ОСОБА_3 , проте був відсутній в момент прийому його в слідчий ізолятор, при цьому у вказаній заяві ОСОБА_3 не йдеться про викрадення вказаних речей певними особами, не вказує ОСОБА_3 у своїй заяві час, місце, де відбувалась подія, якщо вона дійсно мала місце, спосіб вчинення правопорушення, не долучає до цієї заяви ОСОБА_3 й копію протоколу затримання, в якому б мало бути зафіксовано, які саме речі вилучались в ході проведення особистого обшуку під час затримання особи. Аргументи ОСОБА_3 про можливе вчинення працівниками поліції кримінального правопорушення фактично ґрунтуються на суб`єктивній незгоді ОСОБА_3 із порядком проведеного досудового розслідування у кримінальному провадженні, зокрема, й із порядком проведення слідчих та процесуальних дій.

У п. 29 рішення Європейського суду з прав людини в справі Павлюлінець проти України (Заява № 70767/01) від 6 вересня 2005 року, суд висловив позицію, що право на порушення кримінальної справи проти третьої особи як таке не гарантується Конвенцією (Kubiszyn v. Poland, ухвала від 21 вересня 1999 року, заява N 37437/97).

З огляду на викладене, представник органу досудового розслідування обґрунтовано відмовив ОСОБА_3 у внесенні відповідних відомостей до ЄРДР, оскільки зазначені ним відомості не можуть слугувати належною підставою для ініціювання кримінального провадження та є необґрунтованим застосуванням заходу кримінально-правового примусу.

Керуючись ст.ст. 110, 214, 303- 307, 309, 395 КПК України,-

постановив:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління ДБР, розташованого у м.Хмельницькому, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя