Справа № 346/2442/22
Провадження № 1-кп/346/506/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2022 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1
з участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 1-кп/346/506/22, що зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 21.05.2022 року за № 0000308 щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, жителя та місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, неодруженого, не працюючого, на утриманні нікого не має, депутатом не обирався, не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

обвинувачений вчинив таємне викрадення майна (крадіжку) потерпілої ОСОБА_5 , поєднану з проникненням у інше приміщення, вчиненому в умовах воєнного стану.

Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.

20.05.2022 року близько 04:30 год. обвинувачений, перебуваючи в м. Коломия, на пл. Шевченка, що біля універмагу «Коломия», Івано-Франківської області, побачив кіоск «Сіті Фуд», де здійснює свою підприємницьку діяльність потерпіла ОСОБА_5 , та, реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, умисно, достовірно знаючи, що про те, що відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом прикладення фізичної сили відчинив вікно та проник в приміщення вказаного кіоску, де з дерев`яної скриньки, що знаходилась на столі, таємно викрав належній потерпілій грошові кошти в сумі 495 грн. Після цього, обвинувачений місце вчинення кримінального правопорушення покинув, викраденими грошовими коштами розпорядився на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_5 майнову шкоду в зазначеному розмірі.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю та підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, вказані в обвинувальному акті. Обвинувачений суду пояснив, що в травні 2022 року біля 05:00 год. він підійшов до кіоску, що в центрі м. Коломия Івано-Франківської області, біля фонтану та ратуші, на назву якого уваги не звернув, відчинив вікно та проник всередину, звідки викрав біля 500 грн., які витратив на власні потреби. В приміщенні кіоску сигналізації не було, інформація щодо його власника чи належності йому не відома. Обвинувачений у вчиненому щиро розкаюється, просить його суворо не карати, розуміє, що вчинив не правильно.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, 12.09.2022 року подала до суду письмову заяву про розгляд кримінального провадження у її відсутності, покарання обвинуваченому просить призначити на розсуд суду, не заперечує щодо розгляду даного кримінального провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, а також зазначає, що матеріальна шкода, завдана обвинуваченим, в сумі 495 грн. їй не відшкодована (а.п. 23).

На підставі ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, роз`яснено учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини у апеляційному порядку.
Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.4 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням у інше приміщення, вчиненому в умовах воєнного стану.
Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд у відповідності до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Згідно зі ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, є тяжким злочином.

Суд вважає, що згідно зі ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, вказаних в ст.67 КК України, не встановлено.

Суд враховує особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності (а.п. 37), на обліках в психоневрологічному та наркологічному кабінетах не перебуває (а.п. 31, 32), позитивно характеризується за місцем проживання (а.п. 35), його негативне відношення до вчиненого, а також думку потерпілої про несуворість покарання останнього.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує також спосіб посягання, форму та ступінь вини обвинуваченого.

Прокурор в судовому засіданні просить призначити обвинуваченому покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років та на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, з покладенням на нього частини обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Тому суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання у межах санкції ч.4 ст. 185 КК України, тобто у виді позбавлення волі на мінімальний строк, та враховуючи конкретні обставини вказаного кримінального провадження, ступінь тяжкості вчиненого, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, звільнити засудженого від відбування призначеного покарання з випробуванням з покладенням на нього частини обов`язків, передбачених ст.76 КК України, оскільки це, на переконання суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Необхідності застосування запобіжного заходу до обвинуваченого до набрання цим вироком законної сили немає.

Процесуальні витрати в справі складають 4 393,28 грн. за проведення експертиз та підлягають стягненню з обвинуваченого згідно з положеннями ст.124 КПК України.
Питання про речові докази слід вирішити згідно з правилами ст.100 КПК України.
Цивільний позов не заявлено.
Відповідно до правил ч. 4 ст. 174 КПК України скасуванню підлягає арешт, накладений згідно з ухвалою слідчого судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25.05.2022 року, на майно з метою забезпечення збереження речових доказів.
На підставі наведеного та, керуючись ст.ст. 100, 124, 174, 370, 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.
На підставі пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Відповідно до п.2 ч.3 ст. 76 КК України додатково покласти на ОСОБА_4 обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз в загальному розмірі 4 393 (чотири тисячі триста дев`яносто три) гривні 28 копійок.
Питання про речові докази вирішити таким чином:
- кросівки чорного кольору, вилучені 21.05.2022 року під час огляду місця події у ОСОБА_4 , передані на зберігання в камеру зберігання речових доказів Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, повернути засудженому ОСОБА_4 ;
- слід низу підошви взуття, два сліди пальців рук, вилучені під час проведення огляду місця події та передані на зберігання в камеру зберігання речових доказів Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, знищити.
Скасувати заходи забезпечення у виді арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25.05.2022 року (справа № 346/1814/22, провадження № 1-кс/346/374/22) на вищевказане майно, з метою забезпечення збереження речових доказів.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з часу його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1