Копія Справа №678/723/22
Провадження №1-кп-678-85/22

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 жовтня 2022 року смт.Летичів
Летичівський районний суд Хмельницької області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю: прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
представника потерпілої - адвоката ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
ОСОБА_8 , 28.06.2022 близько 23 год. 55 хв., знаходячись на мосту по АДРЕСА_2 , в ході словесної суперечки із своєю дівчиною ОСОБА_5 , яка виникла з приводу образи матері ОСОБА_8 , під час раптово виниклих неприязних відносин, прийняв рішення про спричинення останній тілесних ушкоджень.
Тоді ж, ОСОБА_8 , реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, перебуваючи на мосту за вищевказаною адресою, став навпроти потерпілої ОСОБА_5 , тримаючи лівою рукою кермо власного велосипеда та умисно наніс їй один удар кулаком правої руки в область її носа, від чого в потерпілої почалась кровотеча з носової порожнини, а згодом, продовжуючи реалізацію свого єдиного протиправного умислу, спрямованого на умисне спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, в той час, коли остання перебувала поблизу стежки, що по АДРЕСА_2 , ОСОБА_8 розмістився позаду неї та штовхнув потерпілу долонею правої руки в спину справа, від чого ОСОБА_5 впала, скотившись при цьому зі схилу до низу, а ОСОБА_8 , встав зліва від ОСОБА_5 і наніс їй більше 10 ударів носком правої ноги взутої в кросівок в ділянку обох ніг потерпілої та пальцями рук правої руки стиснув за її ліве плече, намагаючись при підняти потерпілу із землі, в результаті чого ОСОБА_5 відчула сильний фізичний біль.
Внаслідок вказаних протиправних дій ОСОБА_8 умисно спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому кісток носу, з місцем прикладання травмуючої сили у вигляді синця в ділянці спинки носа з переходом на внутрішні краї верхньої та нижньої повік лівого ока і на внутрішній край нижньої повіки правого ока, які за своїм характером відносяться до ступеня легких тілесних ушкоджень, що спричиняють короткочасний розлад здоров`я, а також: множинних синців - по заднє внутрішній поверхні правого передпліччя у верхній третині, по заднє зовнішній поверхні лівого плеча в середній третині, по передній поверхні правої гомілки на межі середньої і нижньої третини, по внутрішній поверхні правої гомілки в середній третині, по задній поверхні правої гомілки в середній третині, по внутрішній поверхні лівої гомілки на межі верхньої і середньої третини, по зовнішній поверхні лівої гомілки у верхній третині, по передньо-зовнішній поверхні лівого стегна на межі середньої і нижньої третини, по зовнішній поверхні лівого стегна в середній третині; синця із переривчастим садном по переднє-внутрішній поверхні лівої гомілки в середній третині, синця із переривчастим садном по переднє-зовнішній поверхні лівого колінного суглобу; саден по задній поверхні правого передпліччя в верхній третині та по внутрішній поверхні лівої гомілки в нижній третині, подряпин в правій поперековій ділянці, - які відносяться до ступеня легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.
Тобто, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України (умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я).
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся, попросив вибачення у потерпілої, цивільний позов не визнав, та надав показання про те, що він всі обставини викладені у обвинувальному акті про обвинувачення відносно нього визнає повністю, повністю та цілком розуміє суть обвинувачення, не оспорює жодної обставини. Він дійсно у вказаний час, у вказаному місці та за вказаних обставин спричинив вказані тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_5 . Також він відшкодував потерпілій матеріальну шкоду в повному обсязі та частково моральну шкоду на суму 3 тис.грн., ще раз попросив вибачення у потерпілої, обіцяє, що більше такого не повториться, просить суд призначити йому найменшу міру покарання.
Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні надала показання про те, що вона 28.06.2022 року близько 18 год. 30 хв. разом зі своїм хлопцем ОСОБА_8 , який на даний час є обвинуваченим вийшли з її будинку та рухались в напрямку до її подруги, яка святкувала своє День Народження. Вони прийшли до неї, там також були інші знайомі та друзі і вони всі разом святкували. Того ж дня, близько 23 год. 00 хв. вони з ОСОБА_8 вже вирішили йти додому. Знаходячись на мосту по АДРЕСА_2 , у неї з ОСОБА_8 почалась суперечка з приводу того, що він її приревнував. Вона нецензурно виразилась в сторону його матері, потім він почав ображати її нецензурною лайкою. Потім ОСОБА_8 наніс їй удар кулаком в область носа і в неї почалась кровотеча з носа. Далі вони рухались вздовж мосту і між ними тривала суперечка. Потім обвинувачений штовхнув її в спину і вона впала та покотилась по схилу донизу та отримала травму ліктя, також в неї були подряпини на спині. Потім обвинувачений ОСОБА_8 спустився до неї та підійшовши з лівої сторони почав наносити їй удари ногами по тілу в різні частини, яких було близько десяти. Потім обвинувачений хотів її припідняти, але вона відмовилась, тоді він взяв своєю рукою за її плече, стиснувши їй руку від чого, вона, відчула фізичний біль та внаслідок цього у неї потім з`явились синці. Потім обвинувачений повернувся на дорогу по мосту взяв свій велосипед та пішов з ним у невідомому їй напрямку. Вона також при піднялась та пішла до свого будинку та коли вона прийшла, її зустріли її батьки, які в той час ще не спали. Вони побачили її, а саме те що у неї було закривавлене обличчя, кров була також на одязі. Вона одразу ж зі своїми батьками присіли в автомобіль та поїхали до обвинуваченого додому, саме до його будинку. По приїзду до обвинуваченого, останній з будинку не вийшов, вийшли лише його батьки. Вони всі разом спілкувалась та вона зі своїми батьками вирішила звертатись до органів поліції та суду з приводу даної події. Потім вона з батьками поїхала до лікарні, де її було записано в журнал потерпілих. Зазначає, що обвинувачений вже не раз підіймав на неї руку, але вона раніше в поліцію не зверталась. Того дня вони святкували та вживали алкогольні напої, а саме пили вино. Обвинувальний акт відповідає саме тим подіям, які були в дійсності. У лікарні її було обстежено лікарем травматологом та неврологом. Нею було придбано лікарські засоби на суму 575,06 грн., які обвинуваченим відшкодовані повністю. Моральна шкода яка завдана їй полягає у болі та фізичних стражданнях, вона не могла нормально спати, не могла нормально одягнутись, це порушувало її нормальне звичне життя. Також її постійно супроводжували страх та тривога, вона почувала себе принизливо та їй хотілось справедливості та те, щоб обвинувачений був покараний за свої дії. Вона вважає, що покарання обвинуваченому слід призначити у виді обмеження волі. Обвинувачений також частково відшкодував їй моральну шкоду на суму 3 тис. грн. Вона перебуваючи на мосту з обвинуваченим ОСОБА_8 виражалась нецензурною лайкою на адресу матері обвинуваченого з приводу того що вона зраджувала своєму чоловікові. Відносно сестри обвинуваченого вона нічого не говорила. Як тільки вона сказала образливі слова на адресу матері обвинуваченого, то останній одразу ж її вдарив в обличчя, напевно це була його негативна реакція на дане висловлювання. Вона купувала лікарські засоби у аптеці разом зі своєю матір`ю, про що надала відповідні підтверджуючі чеки до позовної заяви і в них все пораховано вірно, те що не належало до ліків, то та сума не враховувалась.
Судом встановлено, що показання обвинуваченого ОСОБА_8 у судовому засіданні є послідовними і логічними, не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції. За таких обставин, суд переконавшись, у відсутності сумнівів в добровільності позицій учасників процесу, згідно вимог ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілої, дослідженням, зібраних досудовим розслідуванням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, тих, що стосуються доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших, як-то: висновки експерта з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого у відповідності до положень Кримінального Кодексу України.
Виходячи з наведеного, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні усіх обставин кримінального провадження, у межах ч.3 ст.349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого.
Згідно ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд кримінального провадження проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Обвинувачений на момент вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність, будь-яким психічним захворюванням чи тимчасовим розладом психічної діяльності на той час не страждав, не страждає на такі і в теперішній час, поводиться адекватно. Тому суд визнає його осудним та відповідальним за вчинене.
Таким чином дії ОСОБА_8 слід кваліфікувати за ч.2 ст.125 КК України (умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я).
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд, відповідно до ч.1 ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Відповідно до ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_8 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Згідно ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_8 судом не встановлено.
Суд також враховує, що ОСОБА_8 являється особою раніше не судимою, повністю та беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального проступку, щиро розкаявся, попросив вибачення у потерпілої, добровільно повністю відшкодував матеріальну шкоду та частково відшкодував завдану моральну шкоду, на обліках у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання та місцями попередньої роботи характеризується виключно позитивно, має позитивні нагороди, грамоти та дипломи, цивільний позов потерпілої та її представника з врахуванням часткового відшкодування не визнає.
Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, особу винного, позицію сторони обвинувачення та сторони захисту, щодо призначення обвинуваченому покарання, а також інші в сукупності обставини та їх поєднання, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального проступку, та ступінь небезпечності обвинуваченого для суспільства, враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який інвалідності не має, не працює, однак, має постійне місце проживання, суд приходить до висновку призначити обвинуваченому ОСОБА_8 покарання в межах санкції ч.2 ст.125 КК України у виді громадських робіт, яке на думку суду, буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами.
Щодо заявленого цивільного позову суд зазначає наступне.
Вказаний цивільний позов про відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
В п.1 ч.2 ст.23 ЦК України зазначено, що моральна шкода полягає у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.
Відповідно до змісту ч.ч.3-5 ст.23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно п.9 і п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану тощо. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. При заподіянні особі моральної шкоди обов`язок по її відшкодуванню покладається на винних осіб незалежно від того, чи була заподіяна потерпілому майнова шкода та чи відшкодована вона.
Враховуючи, характер кримінального проступку, особу обвинуваченого, який свою вину у вчиненні даного кримінального проступку визнав повністю, щиро розкаявся, попросив вибачення у потерпілої, за встановлених обставин та з врахуванням засад розумності, виваженості та справедливості, визначає розмір відшкодування моральної шкоди потерпілій ОСОБА_5 у сумі 8000 грн. Суд вважає, що зазначена сума за своїм розміром є адекватною спричиненій шкоді і компенсує понесені моральні втрати.
Речові докази та процесуальні витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні відсутні.
Запобіжний захід під час проведення досудового розслідування ОСОБА_8 не обирався і суд приходить до переконання, що не має необхідності його обирати і до набрання вироком законної сили.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.110, 368-371, 374, 395 КПК України, суд
ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 170 (сто сімдесят) годин.
Стягнути з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - розмір моральної шкоди на суму 8000 (вісім тисяч) гривень.
В задоволенні решти позовних вимог, - відмовити.
Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили ОСОБА_8 не обирати.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Летичівський районний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: підпис ОСОБА_1

Суддя Летичівського

Районного суду Хмельницької області ОСОБА_1