ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1688/22 Справа № 203/3836/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 жовтня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000209 стосовно
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Нерубайка Новоархангельського району Кіровоградської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 405 Кримінального кодексу України,
за участю (в режимі відеоконференції):
прокурора ОСОБА_8
підозрюваного ОСОБА_7
захисника ОСОБА_6
ВСТАНОВИВ :
Обставини, встановлені рішенням слідчого судді та короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 жовтня 2022 року задоволено клопотання слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_9 , погодженого прокурором ОСОБА_8 та застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 06 грудня 2022 року, без визначення розміру застави.
Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 405 КК України, що підтверджується долученими до клопотання слідчого процесуальними документами у їх сукупності.
Крім того, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлені волі від п`яти до десяти років, у зв`язку з чим з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Також, з урахуванням введеного воєнного стану на території України військові формування та підрозділи здійснюють постійну зміну місця дислокації, а тому зміна місця дислокації підозрюваного також може сприяти переховуванню та умисній неявці останнього до органу досудового розслідування та суду.
Крім того, слідчий суддя вважав доведеним ризик за п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки у разі повернення ОСОБА_7 до розташування військової частини, останній може, як у спосіб погроз так і умовляннями впливати на свідків вчиненого кримінального правопорушення, спонукати співслужбовців та/або службових осіб військової частини НОМЕР_1 до надання завідомо неправдивих показів.
Разом з тим, слідчий суддя вважав, що прокурором не доведено ризик перешкоди кримінальному провадженню іншим чином, оскільки саме по собі проходження військової служби з лютого 2022 року не може ставитись в аксіому підтвердження перешкоджанню проведенню досудового розслідування без реальної вказівки на характер і спосіб таких перешкод.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або застосувати інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
В обґрунтування апеляційних вимог, захисник зазначає, що застосований до ОСОБА_7 запобіжний захід є занадто суворим, оскільки ризики про які заявляв слідчий у своєму клопотанні є абстрактними та не доведені прокурором в судовому засіданні. Зазначає, що підозрюваний не має на меті ухилення від органу досудового розслідування, а сприятиме слідству у з`ясуванні обставин справи, так як особисто зацікавлений у її вирішенні. Звертає увагу, що підозрюваний добровільно з`являвся до слідчого та до слідчого судді за першою вимогою, що свідчить про те що він не мав наміру переховуватись. Вважає, що слідчий суддя не взяв до уваги відомості про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, має державні нагороди, як військовослужбовець.
Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні захисник та підозрюваний підтримали апеляційну скаргу захисника і з підстав, викладених у скарзі, просили її задовольнити, вважали ухвалу слідчого судді необґрунтованою, просили її скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, її доводи вважав безпідставними, а ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою і просив залишити її без змін.
Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 196 КПК України в ухвалі про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зазначає відомості про: 1) кримінальне правопорушення (його суть і правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність), у якому підозрюється, обвинувачується особа; 2) обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу; 3) обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу; 4) посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини; 5) запобіжний захід, який застосовується.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом.
Перевіривши надані матеріали та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані належним чином, а доводи захисника, викладені в судовому засіданні та в апеляційній скарзі щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, апеляційний суд вважає безпідставними з огляду на таке.
Висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 405 КК України за обставин, викладених в повідомленні про підозру, є обґрунтованими і такими, що підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання слідчого і з такими висновками погоджується суд апеляційної інстанції.
Згідно з матеріалами справи, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 405 КК України, а саме у погрозі вбивством начальникові, у зв`язку з виконанням ним обов`язків з військової служби, вчинені в умовах воєнного стану.
З наданих матеріалів слідує, що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані та долучені документи свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину, що підтверджується матеріалами провадження і не оскаржуються стороною захисту в апеляційній скарзі.
Санкція частини 4 статті 405 КК України, як попередньої кваліфікації дій ОСОБА_7 , передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від п`яти до десяти років, що відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, дає матеріально-правові підстави для застосування стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою.
Застосовуючи саме такий запобіжний захід слідчий суддя, вважав встановленими ризики, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик переховування від органу досудового розслідування та незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні та недоведеність ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
З такими висновками слідчого судді погоджується і суд апеляційної інстанції.
При цьому, слідчий суддя правильно врахував, що про доведеність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить зокрема той факт, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлені волі від п`яти до десяти років, у зв`язку з чим з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Також, з урахуванням введеного воєнного стану на території України військові формування та підрозділи здійснюють постійну зміну місця дислокації, а тому зміна місця дислокації підозрюваного також може сприяти переховуванню та умисній неявці останнього до органу досудового розслідування та суду.
Враховуючи тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 та суворість можливого покарання, яке може бути призначено у випадку визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину і ці обставини, як за національним законодавством, так і за судовою практикою Європейського суду з прав людини, визнаються вагомими факторами при оцінці даного ризику, що підозрювана особа може переховуватись від органу досудового розслідування.
Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України є доведеним, оскільки у разі повернення ОСОБА_7 до розташування військової частини, останній може, як у спосіб погроз так і умовляннями впливати на свідків вчиненого кримінального правопорушення, спонукати співслужбовців та/або службових осіб військової частини НОМЕР_1 до надання завідомо неправдивих показів.
При цьому, суд апеляційної інстанції також враховує ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї (п. 12 ч. 1 ст. 178 КПК України).
Відомості про особу підозрюваного про які зазначає захисник в апеляційній скарзі, враховані слідчим суддею та враховуються апеляційним судом, проте такі відомості існували і на час вчинення ним інкримінованих подій, що не стало стримуючим фактором в його поведінці і не може бути достатнім для забезпечення його процесуальної поведінки та запобігання встановленим ризикам.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя правильно взяв до уваги те, що ОСОБА_7 раніше не судимий, однак на даний час підозрюється у скоєнні тяжкого злочину проти встановленого порядку несення військової служби в умовах воєнного стану і ці обставини свідчать про підвищену суспільну небезпеку протиправних дій останнього, яка впливає як на дисципліну військовослужбовців та боєздатність підрозділу, тому не ізолювавши підозрюваного від співслужбовців в межах запобіжного заходу, неможливо запобігти вищенаведеним ризикам.
На підставі ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України.
Разом з тим, слідчим суддею правильно застосовано положення абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України, відповідно до яких під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, передбаченого ст. 405 Кримінального кодексу України.
З огляду на викладене, приймаючи до уваги обставини діючого наразі в Україні воєнного стану, фактичні обставини вчинення інкримінованого злочину, що можуть свідчити про підрив боєздатності стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 в умовах озброєної агресії російської федерації проти незалежної, суверенної України, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про не визначення розміру застави підозрюваному для забезпечення виконання обов`язків, передбачених КПК України.
Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального закону, які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається, застосований слідчим суддею запобіжний захід стосовно підозрюваного ОСОБА_7 відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 194 КПК України, прийняте рішення є обґрунтованим і достатньо вмотивованим, у зв`язку з чим не підлягає скасуванню, а відтак апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 183, 194, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 жовтня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного за ч. 4 ст. 405 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4