Справа № 463/714/19
Провадження № 1-в/463/128/22
У Х В А Л А

15 червня 2022 р. Личаківський районний суд м.Львова в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові заяву захисника обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 про про скасування арешту,

в с т а н о в и в :

в провадженні Личаківського районного суду м.Львова перебувало кримінальне провадження за № 0000255 від 11.05.2018 року про обвинувачення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27, ч.3 ст.28 ч.3 ст.301 КК України, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , ОСОБА_11 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.28, ч.3 ст.301 КК України.

Вироком Личаківського районного суду м.Львова від 29.11.2021 року, ОСОБА_12 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.28, ч.3 ст.301 КК України та призначено їй покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною з виготовленням та розповсюдженням творів, зображень, кіно та відеопродукції, а також будь-якої інформації на веб-ресурсах у мережі Інтернет строком на 1 (один) рік. На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_13 від призначеного основного покарання з випробуванням, встановлено їй іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік. Відповідно до ч.1 ст.76 КК України зобов`язано ОСОБА_13 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

ОСОБА_5 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.28, ч.3 ст.301 КК України та призначено їй покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною з виготовленням та розповсюдженням творів, зображень, кіно та відеопродукції, а також будь-якої інформації на веб-ресурсах у мережі Інтернет строком на 1 (один) рік. На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_5 від призначеного основного покарання з випробуванням, встановлено їй іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік. Відповідно до ч.1 ст.76 КК України зобов`язано ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Вирішено питання з процесуальними витратами, заходами забезпечення кримінального провадження та речовими доказами.

Захисник обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 звернулася до суду із заявою про скасування арешту, яке мотивує наступним. Зазначає, що 29.11.2021 року за результатом розгляду справи винесено вирок, яким призначено покарання та вирішено питання долю речових доказів. В межах справи згідно ухвал слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 12.10.2018 року та 16.10.2018 року було накладено арешт на банківські картки та банківські рахунки, за яким закріплено банківські картки -банківська картка Ощадбанк НОМЕР_1 , банківська картка ПриватБанк НОМЕР_2 , які належать ОСОБА_5 , банківська картка НОМЕР_3 , банківська картка НОМЕР_4 , які належать ОСОБА_4 . Судом вирішено повернути законним володільцям речові докази, зокрема вище вказані банківські картки, проте не скасовано арешт, що унеможливлює користування банківськими картками та коштами. Враховуючи наведене, просить клопотання задоволити.

В судове засідання адвокат ОСОБА_6 не з`явилась, про час та місце розгляду клопотання повідомлялась належним чином, про прични неявки суд не повідомила.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за можливим розглянути заяву про скасування арешту майна за відсутності адвоката, оскільки її неявка не перешкоджає розгляду заяви.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначив, що питання повернення речових доказів вирішенено вироком Личаківського районного суду м.Львова від 29.11.2021 року, а також ухвалою про виправлення описки у вироку суду від 30.05.2022 року, а тому, підстав для задоволення заяви про скасування арешту не має. Крім цього, арешт майна в межах кримінального провадження судом скасовано.

Відповідно до ч.2 ст.174 КПК України, клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.

Заслухавши думку прокурора, вивчивши та дослідивши матеріали справи, заяви про скасування арешту майна, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Відповідно до ч.1 ст.539 КПК України, питання які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач та інші особи мають право звертатися до суду з клопотаннями про вирішення питань, які безпосередньо стосуються їх прав, обов`язків чи законних інтересів.

Пунктом 19 частини першої статті 7, статтею 26 КПК України передбачено, що зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати, окрім інших загальних засад кримінального провадження, засаді диспозитивності, яка полягає в тому, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 1, 10 (в частині клопотання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53 Кримінального кодексу України), 12 (у разі якщо вирішення питання необхідне в зв`язку із здійсненням судового розгляду, воно вирішується судом, який його здійснює), 14 частини першої статті 537, статті 538 цього Кодексу.

Згідно вимог ст.ст.284, 369, 371-374 КПК України, судовими рішеннями якими закінчується кримінальне провадження і в яких підлягають відображення рішення щодо долі речових доказів виступають вироку суду, як обвинувальний так і виправдувальний, а також ухвала суду про закриття кримінального провадження.

Судом встановлено, що вироком Личаківського районного суду м.Львова від 29.11.2021 року, ОСОБА_12 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.28, ч.3 ст.301 КК України та призначено їй покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною з виготовленням та розповсюдженням творів, зображень, кіно та відеопродукції, а також будь-якої інформації на веб-ресурсах у мережі Інтернет строком на 1 (один) рік. На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_13 від призначеного основного покарання з випробуванням, встановлено їй іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік. Відповідно до ч.1 ст.76 КК України зобов`язано ОСОБА_13 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

ОСОБА_5 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.28, ч.3 ст.301 КК України та призначено їй покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною з виготовленням та розповсюдженням творів, зображень, кіно та відеопродукції, а також будь-якої інформації на веб-ресурсах у мережі Інтернет строком на 1 (один) рік. На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_5 від призначеного основного покарання з випробуванням, встановлено їй іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік. Відповідно до ч.1 ст.76 КК України зобов`язано ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Вирішено питання з процесуальними витратами, заходами забезпечення кримінального провадження та речовими доказами.

Скасовано арешт на майно (речові докази), згідно ухвал слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 12.10.2018 року, 16.10.2018 року.
В тому числі, судом вирішено питання речових доказів, а саме: банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_5 ; банківську картку «Ощадбанк» № НОМЕР_6 , банківську картку № НОМЕР_3 ; банківську картку № НОМЕР_4 - повернуто законним володільцям.
Вирок суду набрав законної сили 31.03.2022 року.

Відповідно до п.12 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання, що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт.

Долю речових доказів вирішено відповідно до ст.100 КПК України.

Крім того, ухвалою колегії суддів Львівського апеляційного суду від 31.03.2022 року апеляційну скаргу захисника обвинувачених ОСОБА_13 та ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 залишено без задоволення, а вирок Личаківського районного суду від 29.11.2021 року без змін.

Виходячи з викладеного, доля речових доказів (в тому числі і банківської картки «ПриватБанк» № НОМЕР_5 ; банківської картки «Ощадбанк» № НОМЕР_6 , банківської картки № НОМЕР_3 ; банківської картки № НОМЕР_4 ) у вказаному кримінальному провадженні за № 0000255 від 11.05.2018 року вирішена судом першої інстанції, скасовано арешт на майно (речові докази), згідно ухвал слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 12.10.2018 року, 16.10.2018 року, а тому заява про скасування арешту на майно задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.100, 239, 537 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

у задоволенні заяви захисника обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 про скасування арешту - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1