Справа № 752/4925/22
Провадження № 1-кс/752/1544/22
У Х В А Л А

13 травня 2022 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва, подане в рамках кримінального провадження № № 0002310 від 18.11.2021, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, клопотання прокурора Голосіївської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, -

встановив:
до слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора прокурора Голосіївської окружної прокуратури ОСОБА_3 в якому просить накласти арешт медичну книжку 2Серії ААВ № 944307, яку було поміщено до спеціального пакунку «Національна поліція України» № KIV 1147039 та залишено при матеріалах кримінального провадження № 0002310 від 18.11.2022.

Прокурор надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності зазначив, що вимоги клопотання підтримує та просить задовольнити.
Слідчий суддя розглядає клопотання без повідомлення власників майна, керуючись вимогами ч. 2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна.
У зв`язку з неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі та на підставі ч.4 ст.107 КПК України фіксування кримінального провадження в суді за допомогою технічних засобів не здійснюється.
Вивчивши клопотання, та матеріали, якими воно обгрунтовується, прихожу до наступних висновків.
Із матеріалів клопотання вбачається, що увідділі дізнання Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 00002310 від 18.11.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

В обгрунтування клопотання зазначено, що досудовим розслідування встановлено, що 18.11.2021 приблизно о 13:00 год. за адресою: м. Київ, вул. Інженерна, 1 в закладі "fishki coffe" ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пред`явив медичну книжку на власне ім`я з ознаками підробки.

Під час огляду місця події на підставі ч. 1 ст. 237 КПК України, 18.11.2021 в період часу з 13:12 години до 13:40 години за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено особисту медичну книжку 2Серії ААВ № 944307, та поміщено до спеціального пакунку «Національна поліція України» № ЕХР0220616.
18.11.2021 відомості про ймовірне вчинене кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

15.02.2022 року дізнавачем Голосіївського УП ГУНП у м. Києві було винесено постанову про призначення технічної експертизи документів, якою постановив призначити у даному кримінальному провадженні технічну експертизу документів, проведення якої доручити експертим Київського НДЕКЦ МВС України.
27.04.2022 року об`єкт дослідження (медична книжка 2Серії ААВ № 944307), порівняльні зразки, попереднє упакування було повернуто до Голосіївського УП ГУНП у м. Києві у полімерному пакеті № 4105999 також було надіслано висновок експерта.
Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/111-22/7426-ДД від 26.04.2022 року: 1. «Відбитки прямокутного штампу: «Комунальне некомерційне підприємство Шевченківського району міста Києва «КОНСУЛЬТАТИВНО-ДІАГНОСТИЧНИЙ ЦЕНТР» Ідентифікаційний код 38947811 Відділення ПРОФМЕДОГЛЯДІВ» у графі: «Найменування та місцезнаходження (повна поштова адреса) закладу охорони здоров`я, де заповнюється форма», на першій сторінці та у графі: «Найменування закладу охорони здоров`я, який проводив медичний огляд», другої сторінки, у особистої медичній книжці з серійним номером НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , та відбитки прямокутного штампу: «Комунальне некомерційне підприємство Шевченківського району міста Києва «КОНСУЛЬТАТИВНО-ДІАГНОСТИЧНИЙ ЦЕНТР» Ідентифікаційний код 38947811 Відділення ПРОФМЕДОГЛЯДІВ», які надані на дослідження як порівняльний матеріал поставлені різними кліше»; 2. «Відбиток круглої печатки « ОСОБА_5 » з текстом у центрі «Лікар/ВРАЧ» у графі: ОСОБА_6 Керівник закладу охорони здоров`я у особистої медичній книжці з серійним номером НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 та відбиток круглої печатки « ОСОБА_5 » з текстом у центрі «Лікар/ВРАЧ», які надані на дослідження як порівняльний матеріал поставлені різними кліше.»
10.05.2022 року було проведено огляд предмету, а саме особистої медичної книжки 2Серії ААВ № 944307, порівняльних зразків печаток, відтисків КНП "КДЦ" Шевченківського району у м.Києві, первинного пакунку НПУ №ЕХР 022616, які знаходяться у первинному конверті, який перебував у спеціальному пакеті "41059999".
10.05.2022 року постановою дізнавача про визнання речовим доказом у кримінальному провадженні Голосіївського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 було визнано речовим доказом у кримінальному проваджені № 0002310 від 18.11.2022 року медичну книжку 2Серії ААВ № 944307Ю, яку було поміщено до спеціального пакунку «Національна поліція України» № KIV 1147039 та залишено при матеріалах кримінального провадження.

Прокурор зазначає, що на підставі зазначеного, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні виникла необхідність у накладенні арешту на майно.
Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Так, до матеріалів клопотання долучена постанова дізнавача відділу дізнання Голосіївського УП ГУНП у м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_8 , якою медичну книжку 2Серії ААВ № 944307 було поміщено до спеціального пакунку «Національна поліція України» № KIV 1147039та визнано речовими доказами у кримінальному проваджені № 0002310 від 18.11.2022 року та залишино при матеріалах кримінального провадження.

Згідно з вимогами ч.ч. 10,11 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Виходячи з положень наведених норм права, майно, яке, на переконання органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак наведених в ст. 98 КПК України може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого або прокурора.
Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Матеріали, додані до клопотання, обгрунтовано наявність підстав, передбачених ст. 170 КПК України, для накладення арешту на майно, оскільки останнє в даному кримінальному провадженні відповідає критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України.
При застосуванні даного заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею враховано вимоги ст. ст. 132, 170 - 173 КПК України, а саме арешт на майно накладається з метою забезпечення його збереження, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням унеможливлення настання наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.
Надані до суду матеріали клопотання свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної чи юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що їх сукупність, відповідно до вимог ст. 170 КПК України, є достатньою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Беручи до уваги вищевикладене, слідчий суддя приходить висновку, що прокурором в клопотанні доведено, що з метою забезпечення збереження речових доказів у органу досудового розслідування виникла обґрунтована потреба у накладенні арешту, у зв`язку з чим клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.
На підстав викладеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 309 Кримінального процесуального кодексу України,-
постановив:
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на медичну книжку 2Серії ААВ № 944307, яку було поміщено до спеціального пакунку «Національна поліція України» № KIV 1147039 та залишено при матеріалах кримінального провадження № 0002310 від 18.11.2022.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1