УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.07.2022 Справа №607/8093/22

Номер провадження: 1-кс/607/2526/2022

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 від 20 червня 2022 року про відмову у визнанні потерпілим, у кримінальному провадженні № 0000087 від 25 травня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із скаргою на постанову слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 від 20 червня 2022 року про відмову у визнанні потерпілим, у кримінальному провадженні № 0000087 від 25 травня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 Кримінального кодексу України (далі КК України).
Подану скаргу заявник обґрунтував тим, що упровадженні слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 знаходиться кримінальне провадження № 000087 за ч. 1 ст. 367 КК України за фактом злочину з боку слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 . У своєму повідомленні про злочин ОСОБА_3 вказував, що злочином йому завдана моральна шкода, котру він попередньо оцінив в 400 000 грн.

21 червня 2022 року в приміщенні Тернопільської обласної прокуратури прокурор відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Територіального управління Державного бюро розслідувань Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_6 в період з 09 год. 00 хв. до 09 год. 50 хв. допитала ОСОБА_3 , як свідка у кримінальному провадженні № 000087 за ч. 1 ст. 367 КК України. Він заявляв протест, що буде давати покази, як потерпілий, а не як свідок. Прокурор ОСОБА_6 зазначила, що разі відмови від дачі показів в якості свідка, на нього буде складено акт про відмову від дачі показів в якості свідка. Причому, прокурор ОСОБА_6 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 000087 за ч. 1 ст. 367 КК України до допиту не сповістила ОСОБА_3 про існування постанови від 20 червня 2022 року. Після завершення допиту він власноруч зробив відмітку на протоколі допиту, що давав покази як потерпілий і лише після цього прокурор ОСОБА_6 сповістила його про наявність постанови про відмову у визнанні потерпілим. Саму постанову ОСОБА_6 вручила ОСОБА_3 на його вимогу о 13 год. 10 хв. 21 червня 2022 року разом із копією протоколу допиту.

Заявник вважає вказану постанову незаконною, оскільки як вбачається зі змісту постанови йому було відмовлено у визнанні потерпілим, однак жодного клопотання від нього не надходило. Крім того, слідчий без будьяких експертиз з приводу встановлення розміру моральної шкоди, не будучи фахівцем в галузі судових експертиз, зробив неправомірний висновок, що ОСОБА_3 злочином не завдано шкоди. Тобто, слідчий висловлює суто свої припущення без жодного підтвердження висновками експертиз про наявність чи відсутність шкоди.

З огляду на вказане, заявник просив слідчого суддю скасувати постанову слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 від 20 червня 2022 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 000087 за ч. 1 ст. 367 КК України.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_3 подану ним скаргу підтримав, просив задовольнити.
Слідчий четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, надіслав на електронну адресу суду заперечення на скаргу, у якому виклав мотиви прийняття постанови, яка оскаржується, що ідентичні її змісту. Вказав, що 20 червня 2022 року ним винесено постанову про відмову у визнанні ОСОБА_7 потерпілим у кримінальному провадженні № 000087 від 25 травня 2022 року та надано заявнику ОСОБА_3 статус свідка, а також наступного дня - 21 червня 2022 року допитано його як свідка. Слідчий вважає постанову про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні мотивованою, об`єктивною та законною. Станом на даний час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні триває, проводяться всі необхідні слідчі дії, у разі встановлення достатніх доказів про те, що ОСОБА_3 в межах даного кримінального провадження спричинено моральну, фізичну або майнову шкоду, буде вирішено питання про визнання його потерпілим у даному кримінальному провадженні. Слідчий просив розглянути скаргу за його відсутності.
Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується, не є перешкодою для розгляду скарги, якщо вони належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання. З огляду на це, слідчий суддя вважає за можливе розглядати скаргу за відсутності слідчого, оскільки останній був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду скарги.
На вимогу слідчого судді були надані матеріали кримінального провадження № 0000087 від 25 травня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.
Заслухавши пояснення заявника ОСОБА_3 , ознайомившись із запереченнями слідчого, вивчивши скаргу, дослідивши долучені до скарги документи, слідчий суддя дійшла наступних висновків.
Частиною 3 ст. 8 Конституції України гарантується звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України.
Відповідно до положень ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді як судді суду першої інстанції належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.
Зокрема, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Згідно матеріалів наданого слідчому судді кримінального провадження № 0000087 від 25 травня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні.
За змістом витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000087 від 25 травня 2022 року відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 367 КК України внесені на підставі ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області № 607/5593/22 від 09 травня 2022 року, якою зобов`язано уповноваженого прокурора Тернопільської обласної прокуратури внести відомості про вчинення кримінального правопорушення за заявою ОСОБА_3 щодо службової недбалості із сторони слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5
20 червня 2022 року слідчим четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 винесено постанову, якою відмовлено у визнанні ОСОБА_3 потерпілим, у кримінальному провадженні № 0000087 від 25 травня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України. Вказана постанова мотивована аналізом ст. 367 КК України та складу службової недбалості, який передбачає заподіяння істотної шкоди. Слідчий вказав, що заявником ОСОБА_3 не наведено жодних відомостей про спричинення йому діями слідчого поліції ОСОБА_5 майнової, моральної або фізичної шкоди, вчинення цим слідчим будьяких процесуальних порушень, а тому відсутні підстави для визнання за ним статусу потерпілого і відповідно вручення йому пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого у цьому кримінальному провадженні.

Відповідно до частин 1 , 2 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого (ч. 3 ст. 55 КПК України).

Частиною 5 ст. 55 КПК України передбачено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Згідно із ч. 1 ст. 60 КПК України заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим.

Виходячи з вимог ст. 55 КПК України права та обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження у відповідному процесуальному становищі, якщо тільки слідчим або прокурором не винесено вмотивованої постанови про відмову у визнанні потерпілим за наявності очевидних і достатніх підстав вважати, що особі не завдано шкоди.

Як уже зазначалося 20 червня 2022 року слідчим четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 винесено постанову, якою відмовлено у визнанні ОСОБА_3 потерпілим, у кримінальному провадженні № 0000087 від 25 травня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України

Слідчий суддя звертає увагу, що сам факт звернення ОСОБА_3 з повідомленням про злочин у формі службової недбалості з боку слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0001231 в прохальній частині якого заявник посилається на те, що в результаті злочину з боку слідчого йому завдана моральна шкода, котру він попередньо оцінив в розмірі 400 000 грн не вказує на завдання такої шкоди заявнику.
Необхідною умовою для відшкодування моральної шкоди є доказування факту її спричинення, глибини страждань, обґрунтованість вартості такої шкоди.
Згідно положень ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, моральну шкоду розуміють як втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків (Постанова Пленуму ВСУ №4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»).
ОСОБА_3 не надано слідчому відповідних даних на підтвердження того, що внаслідок можливих протиправних дій, відомості про які 25 травня 2022 року внесені до ЄРДР за № 0000087 на підставі ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду у справі № 607/5593/22 від 09 травня 2022 року, йому завдана істотна моральна шкода в розмірі, визначеному приміткою 3 до ст. 364 КК України.

При цьому, слідчий суддя бере до уваги, що згідно ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та в установлених цим Кодексом випадках на потерпілого. Слідчий та прокурор самостійно обирають тактику проведення слідчих дій. Слідчий здійснює свої повноваження, відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється (ст. 40 КПК України).

За змістом ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
Слідчий суддя погоджується оскаржуваною постановою слідчого та не вбачає підстав для її скасування, оскільки така постанова слідчого є мотивованою, слідчим зазначено, з яких мотивів він дійшов висновку про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим.

Аналізуючи викладене, слідчий суддя вважає, що скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 від 20 червня 2022 року про відмову у визнанні потерпілим, у кримінальному провадженні № 0000087 від 25 травня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, є необґрунтованою.

За таких обставин, скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 від 20 червня 2022 року про відмову у визнанні потерпілим, у кримінальному провадженні № 0000087 від 25 травня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, слід залишити без задоволення.

Згідно з ч. 3 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 91 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.
На підставі викладеного, керуючись ст. 303, 304, 306, 307, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,
П О С Т А Н О В И В :
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 від 20 червня 2022 року про відмову у визнанні потерпілим, у кримінальному провадженні № 0000087 від 25 травня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та проголошено 08 липня 2022 року о 13 год. 45 хв.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області ОСОБА_1