Провадження №11-кп/801/979/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 вересня 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі :

головуючого -судді - ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем ОСОБА_5

з участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника-адвоката ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Вінниці в залі судових засідань апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 26.08.2022 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

встановив:

Суд, продовжуючи дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , мотивував прийняте рішення тим, що наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме обвинувачений, перебуваючи на волі, може переховуватись від суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності та незаконно впливати на свідків. ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки України. На даний час судове слідство (з`ясування обставин справи та перевірка їх доказами) не завершене, зокрема, не допитані свідки кримінального провадження. При цьому, суд також враховує, що відомостей, які б свідчили про неможливість перебування обвинуваченого під вартою з поважних причин, у тому числі й за станом здоров`я, суду надані не були.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 ставить питання про скасування ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 26.08.2022 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просить постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора та змінити запобіжний захід ОСОБА_8 на будь-який інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, визначити суму застави або застосувати домашній арешт чи особисте зобов`язання з визначеним місцем проживання.

Вимоги мотивує тим, що прокурор не навів, а суд - не встановив, що конкретно доводить наявність та незмінність ризиків, передбачених у статті 177 КПК України, і чому, на думку прокурора, тільки тримання під вартою як крайній запобіжний захід відповідає цілям кримінального провадження. .Натомість оскаржувана ухвала суду містить неконкретні, загальні формальні цитування норм КПК України, які не співвідносяться із фактичними обставинами справи та не містять переконливої аргументації на користь задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, а така аргументація є необхідною та невід`ємною умовою для продовження строку тримання під вартою.

Суд лишив поза увагою практику Європейського суду з прав людини, згідно з якою тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний чи обвинувачений, можна законно розглядати, як таку, що може спонукати до втечі, однак можливість жорстокого засудження є недостатньою для виправдання тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_8 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. Крім того, він не вважає себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 111 ККУ, та має намір захищатися від обвинувачення, доводити свою невинуватість, для чого брати участь у судових засіданнях, щоб зберегти репутацію та чесне ім`я.

Ризики переховування у державі, де оголошено воєнний стан, є взагалі неможливими. Виїзд за кордон чоловікам його віку заборонений. Пересування без документів через блокпости теж не є можливим. Таким чином, ризик переховування підозрюваного від слідства та суду є просто відсутнім. І обґрунтовувати цим ризиком запобіжний захід у вигляді тримання під вартою аж ніяк не є можливим.

Вважати, що без будь-яких документів ОСОБА_8 може дістатися територій, непідконтрольних українській владі для переховування там, теж безглуздо. Тим більш, що Вінниця та Київ знаходяться на достатньо великій відстані від місць, де ведуться бойові дії, від Криму чи Білорусі. І перетнути кордони цих обох держав, з якими ведуться військові дії, не є можливим, це все одно, що перейти лінію фронту.

Всі грошові кошти ОСОБА_8 вилучені під час обшуку, що підтверджується протоколом обшуку та описом вилученого майна. Банківських рахунків у підозрюваного немає, інакше на них би був накладений арешт. Без паспортів ОСОБА_8 не зможе отримувати банківських чи поштових переказів, що унеможливлює отримання ним грошей для підкупу чи переховування від суду.

Обвинувачений ОСОБА_8 не є рецидивістом, особою схильною до насильства, членом воєнізованого формування чи асоціальною особою без родини та дітей. Міцні родинні зв`язки, двоє малолітніх дітей, професія, громадська діяльність - ці фактори взагалі суд не взяв до уваги.

Обвинувачений ОСОБА_8 в судове засідання не прибув, оскільки утримується в Державній установі «Вінницька установа виконання покарань №1».

Заслухавши думку учасників розгляду, апеляційний суд проводить судовий розгляд без участі обвинуваченого ОСОБА_8 .

Прокурор ОСОБА_6 заперечив проти апеляційної скарги адвоката.

Захисник ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників судового засідання; перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню - не підлягає.

Як убачається з матеріалів провадження ОСОБА_8 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, тобто, у вчиненні особливо тяжкого злочину, вчиненого в умовах воєнного стану, за вчинення якого передбачене основне покарання у виді тривалого терміну позбавлення волі, яке становить значну суспільну небезпеку, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винним за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, перебуваючи на волі може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, що свідчить про неможливість запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Доводи, що ОСОБА_8 не є рецидивістом, особою, схильною до насильства, членом воєнізованого формування, має на утриманні двох дітей, колегія суддів приймає до уваги та вважає обґрунтованими, однак зазначені обставини не можуть бути підставою для скасування ухвали суду та не спростовують ризиків, наведених прокурором та встановлених в судовому засіданні в суді першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції вважає, що ухвала Вінницького міського суду Вінницької області від 26.08.2022, якою продовжено обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, відповідає вимогам ст. ст. 184, 199 КПК України та містить суть обвинувачення та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні чи вчинити інше кримінальне правопорушення.

Колегія суддів приходить до переконання, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою не може запобігти ризикам, визначеним в ст. 177 КПК України.

Окрім того, Судом першої інстанції не завершено судовий розгляд кримінального провадження, а тому строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 вірно продовжено за наявності ризиків, які виправдовують тримання обвинуваченого під вартою, станом на день апеляційного судового розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 26.08.2022 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, до 23.59 год. 24.10.2022 року, - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4