Справа № 159/2429/22
Провадження № 1-кп/159/308/22
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 липня 2022 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001420 від 12.11.2020 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працевлаштованого, розлученого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, депутата Поворської сiльської ради VIII скликання 2020-2025 років, не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 11.11.2020 приблизно о 09 годині 00 хвилин трактором колісним марки «Т-40», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , з причіпом марки «2 ПТС-4», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , який не був обізнаний про злочинні наміри ОСОБА_4 , дістався до ділянки з кадастровим номером :05:002:0101, призначеної для ведення лісового господарства, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконну порубку дерев у лісі, здійснив незаконну порубку 5 дерев породи «вільха», наступними діаметрами пнів: 26см - вартістю 2962,08 грн., 39см - вартістю 9798,65 грн., 40см - вартістю 9798,65 грн., 43см - вартістю 11623,47 грн., 47см - вартістю 13443,96 грн., шляхом повного відокремлення стовбура від кореня у спосіб спилювання за допомогою бензопили «STIHL-260». Після цього, ОСОБА_4 розкрижував стовбури дерев на частини завдовжки по 30-35 см, які завантажив на вказаний транспортний засіб з причепом та при перевезенні незаконно зрубаної деревини до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 був виявлений працівниками поліції.

Незаконні дії ОСОБА_4 призвели до зниження повноти насаджень, розрідження крони дерев, надходження надлишкового світла, що потягло зміни у лісовому підстілку і заподіяно істотну шкоду навколишньому природному середовищу на загальну суму 47 626,81 грн.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст.246 КК України, як вчинення умисних дій, які полягали в незаконній порубці дерев у лісах, перевезенні незаконно зрубаних дерев, що заподіяло істотну шкоду.

Кримінальне провадження №0001429 від 12.11.2020 надійшло до суду з обвинувальним актом.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю і клопотав про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.48 КК України, покликаючись на те, що під час розчищення лісу без дозволу зрізав дерева для опалення власного будинку, перевозив отриманих 3 куба деревини додому і був затриманий, усвідомлює неправомірність вчиненого, щиро розкаявся, повністю відшкодував спричинену шкоду, здійснив насадження 100 дерев, на даний час обраний депутатом до місцевих органів самоврядування, приймає активну участю у діяльності територіальної оборони, тому значні зміни у його житті доводять каяття.

Виконуючи вимоги частини четвертої статті 286 КПК України суд невідкладно перейшов до розгляду даного клопотання.

Після роз`яснення обвинуваченому наслідків звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, останній подане клопотання підтримав.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

За змістом статті 48 КК України в редакції, яка діяла станом на момент вчинення кримінального правопорушення, особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Вказана норма передбачає дві окремі самостійні умови для звільнення особи від кримінальної відповідальності внаслідок зміни обстановки - коли вчинене особою діяння втратило ознаки суспільної небезпечності, або коли ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Особу може бути визнано такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнали таких змін, що унеможливлюють вчинення цією особою нового злочину. Такі зміни умов життєдіяльності особи повинні носити позитивний характер, дієво впливати на її поведінку і з великою долею ймовірності свідчити про те, що ця особа не вчинятиме у майбутньому кримінально караних діянь. У результаті таких змін у житті істотно змінюється морально-юридична оцінка особи, у зв`язку з чим втрачається доцільність застосування до неї заходів кримінально-правового впливу.

При цьому збереження суспільної небезпечності вчиненого злочину на момент розгляду справи у суді не перешкоджає застосуванню ст. 48 КК України у разі, коли у зв`язку зі зміною обстановки особа, яка вчинила злочин, перестала бути суспільно небезпечною.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 вчинив нетяжкий злочин, повністю компенсував Державній екологічній інспекції у Волинській області завдану незаконною порубкою лісу шкоду в розмірі 47626,90 грн., висадив понад 100 сіянців сосни звичайної в Боровому лісництві, що вбачається з банківської квитанції та довідки Державного підприємства «Городоцьке лісове господарство». Такі обставини свідчать про те, що обвинувачений не вчинятиме кримінально караних діянь в майбутньому. Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, повністю визнав вину, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину, виключно позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, обраний представником громади в органи місцевого самоврядування, такі обставини у сукупності свідчить про те, що внаслідок зміни обстановки обвинувачений перестав бути суспільно небезпечним.

З урахуванням наведено суд вважає необхідним звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст.48 КК України.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Процесуальні витрати у справі за проведення судової експертизи необхідно стягнути з обвинуваченого в доход держави.

Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ст.100 КПК України, а саме: 3 метра кубічних вільхи повернути представнику потерпілого, пластикову каністру з паливно-мастильним матеріалом повернути обвинуваченому.

Що стосується трактора марки «Т-40», реєстраційний номер НОМЕР_3 , з причіпом «2ПТС-4», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та двох бензопил марки «STIHL», то суд вважає необхідним повернути їх ОСОБА_6 , мотивуючи свою позицію наступним.

Відповідно до положень ч. 9 ст. 100 КПК України під час ухвалення рішення суд повинен вирішити питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів.

Пункт 1 указаної норми передбачає, що гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Дана процесуальна норма кореспондується з матеріальною нормою права ст.96-1, ст.96-2 КК України.

Зокрема, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч. 1 ст. 96-1 КК).

Спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання (п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК).

Крім того, відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Для вирішення питання про обґрунтованість та необхідність втручання держави в право особи на мирне володіння майном, необхідно встановити, чи було таке втручання законним, чи відповідало воно загальному суспільному інтересу, чи забезпечило втручання необхідний справедливий баланс між захистом права власності та вимогами загального інтересу з огляду на свободу розсуду, якою наділена держава у цій сфері.

Отже, при застосуванні конфіскації майна в кожному конкретному випадку суд має не тільки послатися на наявність для цього формальних підстав, але й переконатися, що таке застосування не порушуватиме «справедливу рівновагу між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав осіб», покладаючи на особу «надмірний індивідуальний тягар».

У даному кримінальному провадженні встановлено, що фактичним та титульним власником трактора з причіпом і бензопил є ОСОБА_6 . Останній повідомив суду, що проживає в селі по сусідству з обвинуваченим, який попросив трактор і пилки для власних потреб і лише згодом розповів про обставини затримання транспортного засобу, просив врахувати те, що має велике господарство, обробляє землю, тримає худобу і не може залишитись без трактора.

Враховуючи обставини, за яких трактор і пили опинились у обвинуваченого, та необізнаність законного власника про використання його майна у протиправній діяльності, підстави для спеціальної конфіскації відсутні.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, суд вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Таким чином, арешт накладений ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 13.11.2020 на майно, яке суд вирішив повернути, підлягає скасуванню.

Керуючись п.1 ч.2 ст.284, ч.1 ст.285, ч.2 ст.286 КПК України, на підставі ст.48 КК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.246 КК України, на підставі ст.48 КК України у зв`язку із зміною обстановки.

Кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001420 від 12.11.2020 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.246 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст.284 КПК України.

Стягнути з ОСОБА_4 в доход держави процесуальні витрати за проведення інженерно-екологічної експертизи №8821 від 18.11.2021 в розмірі 6864,40 гривень.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 13.11.2020.

Речові докази : 3 метра кубічних вільхи - повернути представнику Державної екологічної інспекції; пластикову каністру з паливно-мастильним матеріалом і прозору ємкість - повернути обвинуваченому ОСОБА_4 , трактор марки «Т-40», реєстраційний номер НОМЕР_3 , з причіпом «2ПТС-4», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та дві бензопили марки «STIHL» - повернути ОСОБА_6 .

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області протягом семи днів з дня її оголошення

ГоловуючийОСОБА_1