ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/1564/20 Номер провадження 11-кп/814/433/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001476 за апеляційною скаргою потерпілого Державного підприємства «Полтавське лісове господарство» в особі директора ОСОБА_9 на вирок Хорольського районного суду Полтавської області від 21 грудня 2021 року,

встановила:
Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лубни Полтавської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку ст. 89 КК України не судимого,
засуджено за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 66 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1122 грн.

Цивільний позов прокурора Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Державного підприємства «Полтавське лісове господарство» до ОСОБА_8 про відшкодування шкоди заподіяної кримінальним правопорушенням внаслідок незаконної порубки деревини, залишено без розгляду.

Вирішено питання щодо запобіжного заходу, процесуальних витрат, арешту та речових доказів.
Згідно з вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні злочину за таких обставин.
ОСОБА_8 18 листопада 2019 року маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, прибув на автомобілі «Мерседес-Бенц» д.н.з. НОМЕР_1 у квартал 27, виділ 3 лісового масиву, який перебуває у користуванні ДП «Полтавське лісове господарство», що знаходиться на території земель Михнівської громади Лубенського району Полтавської області, з корисливих мотивів, завантажив до багажного відділення автомобіля «Мерседес-Бенц» д.н.з. НОМЕР_1 один сортимент деревини породи «Дуб звичайний» діаметром 36 см., об`ємом 0,36 м3, вартістю 2582,16 грн. та намагався завантажити 7 сортиментів деревини породи «Дуб звичайний» діаметром 40 см, об`ємом 0,43 м3, вартістю 3784,17 грн, діаметром 30 см., об`ємом 0,25 м3, вартістю 1411,6 грн, діаметром 42 см, об`ємом 0,47 м3, вартістю 6511,38 грн, діаметром 32 см, об`ємом 0,28 м3, вартістю 1580,99 грн, діаметром 40 см, об`ємом 0,43 м3, вартістю 5957,22 грн, діаметром 30 см., об`ємом 0,25 м3, вартістю 1411,6 грн, діаметром 42 см, об`ємом 0,47 м3, вартістю 6511,38 грн, проте не зміг вчинити усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця з причин, що не залежали від його волі, так як був виявлений на місці вчинення кримінального правопорушення працівниками ДП «Полтавське лісове господарство». Тобто вчинив незакінчений замах на таємне викрадення 8 сортиментів деревини породи «Дуб звичайний», належної ДП «Полтавське лісове господарство» на загальну суму 29750,50 грн.

В апеляційній скарзі представник потерпілого просить скасувати вирок суду та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Свої вимоги обгрунтував тим, що прокурор склав та направив до суду обвинувальний акт, у якому ОСОБА_8 висунуто обвинувачення за ч. 1 ст. 246 КК України. З такою кваліфікацією дій потерпілий повністю погоджувався. Про зміну обвинувачення прокурором на ч. 3 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України потерпілий дізнався лише 21 грудня 2021 року, в день оголошення вироку. При цьому, в обвинувальному акті зі зміненим обвинуваченням не зазначено, які саме встановлені фактичні обставини щодо вчиненого кримінального правопорушення призвели до зміни обвинувачення. З вказаною перекваліфікацією потерпілий не погоджується. До того ж зазначає, що зміна кваліфікації призвела до втрати можливості відшкодування винуватою особою шкоди, завданої незаконною порубкою.

Також зазначив, що призначаючи обвинуваченому покарання у виді штрафу, суд поза увагою залишив те, що ОСОБА_8 не працює.

Інші учасники провадження вирок не оскаржували.

Заслухавши доповідача, прокурора, обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Зі змісту ст. 338 КПК України вбачається, що з метою зміни правової кваліфікації прокурор має право змінити обвинувачення, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.
Дійшовши до переконання, що обвинувачення потрібно змінити, прокурор після виконання вимог статті 341 КПК України складає обвинувальний акт, в якому формулює змінене обвинувачення та викладає обґрунтування прийнятого рішення. Копії обвинувального акта надаються обвинуваченому, його захиснику, потерпілому, його представнику та законним представникам.
Якщо в обвинувальному акті зі зміненим обвинуваченням ставиться питання про застосування закону України про кримінальну відповідальність, який передбачає відповідальність за менш тяжке кримінальне правопорушення, чи про зменшення обсягу обвинувачення, головуючий зобов`язаний роз`яснити потерпілому його право підтримувати обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі.

Однак, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, представник потерпілого під час судового розгляду присутнім не був, тому суд не роз`яснив зазначене право.

Крім того, відповідно до письмового пояснення головного лісничого ДП «Полтавське лісове господарство» ОСОБА_10 про направлення обвинувального акту від 03 грудня 2021 року до Хорольського районного суду Полтавської області зі зміненим обвинуваченням відносно ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, йому стало відомо лише 21 грудня 2021 року, тобто у день судового розгляду справи. При цьому ОСОБА_11 вказав, що не погоджується зі зміненим обвинуваченням та вважає правильною кваліфікацію дій ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 246 КК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Судовий розгляд в суді першої інстанції відбувся з порушенням вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки при вирішенні питання про обсяг дослідження доказів представник потерпілого не брав участі у судовому засіданні, а отже суд не мав можливості з`ясувати його думку щодо проведення засідання у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. Крім того, представник потерпілого у день розгляду справи надав письмове пояснення, у якому підтримував обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі за ч. 1 ст. 246 КК України та зазначив, що суду необхідно дослідити докази та з`ясувати всі необхідні обставини справи, що підтверджують обвинувачення ОСОБА_8 .
Проте, суд під час визначення порядку та обсягу дослідження доказів, незважаючи на те, що потерпілий не надав згоди на спрощений порядок розгляду та не погоджувався із фактичними обставинами провадження, викладеними у зміненому обвинувальному акті, без пояснення суті здійснення судового розгляду в порядку ч. 3 ст. 349 КПК та правових наслідків розгляду за спрощеною процедурою потерпілому, ухвалив рішення про часткове дослідження доказів, чим порушив його права. При цьому у вироку зазначено про застосування спрощеного порядку дослідження доказів за відсутності з цього приводу заперечень учасників судового провадження, що не відповідає дійсним обставинам судового розгляду. Дослідження всіх наявних у провадженні доказів судом не проведено і провадження розглянуто в порядку ч. 3 ст. 349 КПК, незважаючи на пряму заборону, проводити розгляд у спрощеному порядку, без згоди учасників судового провадження.
Крім того, суд при постановленні вироку під час судового розгляду не надав належної оцінки новому обвинуваченню за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, не встановив обставини, які вказують на необхідність зміни обвинувачення та перекваліфікацію кримінального правопорушення на інший злочин. Не проаналізував чи дійсно є обгрунтованим змінене обвинувачення чи доведено винуватість особи у вчиненні нового кримінального правопорушення та якими доказами, встановленими у судовому засіданні, підтверджується нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 .
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при розгляді цього кримінального провадження допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, що перешкодило йому постановити законне та обґрунтоване рішення. Тому, на підставі 415 КПК України вирок місцевого суду підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції.

Під час нового розгляду кримінального провадження місцевому суду необхідно перевіривши доводи апеляційної скарги представника потерпілого, усунути встановлені колегією суддів апеляційного суду порушення, провести процедуру провадження з дотриманням вимог закону та ухвалити законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу потерпілого Державного підприємства «Полтавське лісове господарство» в особі директора ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Хорольського районного суду Полтавської області від 21 грудня 2021 року щодо ОСОБА_8 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4