Справа № 202/8315/21
Провадження № 1-кс/202/1338/2022
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

25 квітня 2022 року м. Дніпро

слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, є громадянином України, має середньо-технічну освіту, офіційно працевлаштований, неодружений, має на утриманні матір похилого віку, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваний у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000602 від 14 серпня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні здійснюється Дніпропетровською обласною прокуратурою.

25 квітня 2022 року слідчому судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Дане клопотання, згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, було передано слідчому судді 25 квітня 2022 року.

Згідно з матеріалами клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 13 серпня 2021 року приблизно о 20 годині 55 хвилин, водій ОСОБА_4 , не маючи відповідної категорії «В», керуючи технічно справним автомобілем «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 , належить йому на праві власності, рухався в темний час доби, при увімкненому міському освітленні, з необмеженою видимістю та оглядовістю проїзної частини, по сухому асфальтобетонному покриттю вул. Купріна в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, з боку вул. Кривбасівська в напрямку вул. Червоних Троянд.

У вищевказаний час, тобто 13 серпня 2021 року приблизно о 20 годині 55 хвилин, в зустрічному напрямку по вказаній проїзній частині, рухався автомобіль «ВАЗ 21063», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 належить ОСОБА_7 , під керуванням водія ОСОБА_7 , на передньому пасажирському сидінні якого перебувала у якості пасажира ОСОБА_8 .

Надалі під час зближення, водій ОСОБА_4 грубо порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи кримінальну протиправну самовпевненість, легковажно розраховуючи на відвернення суспільно-небезпечних наслідків, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя та здоров`я громадян, не врахував дорожню обстановку, в наслідок чого в районі будинку АДРЕСА_2 , змінив свій напрямок руху ліворуч, при цьому пересік дві суцільні смуги руху, виїхав на зустрічну смугу для руху, де допустив лобове зіткнення передньою лівою частиною керованого ним автомобілю із передньою лівою частиною автомобіля «ВАЗ 21063», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_7 , який рухався у зустрічному йому напрямку.

В результаті зіткнення автомобіль «ВАЗ 21063», реєстраційний номер НОМЕР_3 , продовжив некерований рух, виїхав на зустрічну смугу, де допустив зіткнення зі стоячим в лівій смузі для руху автомобілем «Fiat Tolento», реєстраційний номер НОМЕР_5 , під керуванням водія ОСОБА_9 .

Своїми діями водій ОСОБА_4 порушив вимоги п.п. 1.3., 1.5., 2.1. а), 2.3. б), 10.1. та 13.4 Правил дорожнього руху України, що знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої водій автомобіля «ВАЗ 21063», реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тяжкі тілесні ушкодження, від яких останній помер 13 серпня 2021 року приблизно о 20 годині 55 хвилин на місці дорожньо-транспортної пригоди. Пасажир автомобіля ВАЗ 21063», реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримала тяжкі тілесні ушкодження.

22 квітня 2022 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , повідомлено про підозру у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть ОСОБА_7 , тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Слідчий в обґрунтування клопотання зазначив про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме переховуватись від органів досудового розслідування та суду, свідчить те, що підозрюваний ОСОБА_4 , розуміючи тяжкість та невідворотність покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років. ОСОБА_4 неодноразово не з`являвся до слідчого для проведення слідчих дій. У підозрюваного відсутні міцні соціальні зв`язки за місцем проживання, останній неодружений, офіційно не працевлаштований. Також підозрюваний усвідомлює, що в результаті вчиненого ним злочину спричинено виключно тяжкі наслідки у вигляді смерті людини, однак вину не визнає, завдані злочином збитки ніякий чином потерпілим не відшкодував, що свідчить про намір підозрюваного у будь-який спосіб уникнути кримінальної відповідальності.

Про наявність ризику передбаченого у п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинити інше аналогічне кримінальне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху свідчить те, що підозрюваний ОСОБА_4 , який допустив грубе порушення ПДР України, на даний час не позбавлений права керування транспортними засобами, що не виключає можливості скоєння ним злочину повторно.

Слідчий у своєму клопотанні звертає увагу слідчого судді на те, що запобіжні заходи не пов`язані із триманням під вартою не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобіганню ризикам, у зв`язку із чим просив застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 (шістдесят) днів без визначення розміру застави.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити, наголошуючи на наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Вказані обставини на думку прокурора виправдовують тримання підозрюваного під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання, наголошуючи на необґрунтованості підозри та недоведеність слідчим у клопотанні та в судовому засіданні прокурором ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. У випадку, якщо слідчий суддя дійде висновку про необхідність застосування запобіжного заходу, просив застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. Звернув увагу, що підозрюваний позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, має зареєстроване місце проживання та стійкі соціальні зв`язки, так як проживає разом з матір`ю похилого віку, яка перебуває на його утриманні.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав доводи свого захисника.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000602 від 14 серпня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 13 серпня 2021 року, за участю автомобіля «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , автомобіля «ВАЗ 21063», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_7 , в салоні якого на передньому пасажирському сидінні знаходилась ОСОБА_8 , та автомобіля «Fiat Tolento», реєстраційний номер НОМЕР_5 , під керуванням водія ОСОБА_9 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «ВАЗ 21063» ОСОБА_7 отримав тяжкі тілесні ушкодження, від яких помер на місці пригоди. Пасажир автомобіля «ВАЗ 21063» ОСОБА_8 отримала тяжкі тілесні ушкодження.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 , які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого, кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

22 квітня 2022 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого, що відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до положень ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З приводу доводів підозрюваного та його захисника щодо необґрунтованості підозри, слідчий суддя зазначає про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
Матеріали ж кримінального провадження свідчать про те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, яке у відповідності до ст.12 КК України є тяжким злочином, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного.

За таких умов, слідчий суддя, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку про наявність у провадженні доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане правопорушення.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя також враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Між тим слід зазначити, що виключно тяжкість вчиненого особою кримінального правопорушення, на чому наполягає слідчий у клопотанні та яке підтримав прокурор в судовому засіданні, не є безумовною підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який, у відповідності до ст.183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом.

Слідчий суддя приймає до уваги існування ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, згідно якого підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки в ході судового розгляду встановлено, що на теперішній час ОСОБА_4 не позбавлений права керування транспортними засобами.

В той же час, слідчий суддя не приймає до уваги існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, на наявності якого наголошує слідчий в клопотанні та прокурор в судовому засіданні, оскільки ОСОБА_4 вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення 13 серпня 2021 року, в той час як про підозру йому було повідомлено лише 22 квітня 2022 року, в порядку ст.208 КПК України останній затриманий не був, на розгляд клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу з`явився самостійно, що свідчить про те, що останній не вчиняв спроб переховуватись від органу досудового розслідування та суду та, відповідно, вказані обставини спростовують доводи сторони обвинувачення про існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Таким чином, слідчий суддя доходить висновку, що слідчим у клопотанні не наведено та належним чином не обґрунтовано підстав для застосування запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою.

Виходячи із зазначеного, оцінюючи в сукупності обставини вчиненого кримінального правопорушення та матеріали кримінального провадження, вважаю, що прокурором належним чином не було доведено неможливість застосування до підозрюваного, зважаючи на дані про його особу, більш м`якого запобіжного заходу.

Так, у відповідності до положень ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваного, а саме те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, однак при цьому слід також враховувати наявність у останнього стійких соціальних зв`язків, оскільки підозрюваний має на утриманні матір похилого віку, офіційно працевлаштований, має постійне місце реєстрації та проживання, раніше не судимий.

З урахуванням викладеного та оцінюючи ступінь порушення загальносуспільних прав та інтересів, з метою забезпечення належного проведення досудового розслідування, явки даної особи для надання показань тощо, враховуючи процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя доходить висновку про необхідність відмови в задоволення клопотання про застосовування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та вважає за необхідне застосувати відносно останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний період доби за фактичним місцем проживання останнього, за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, відповідно до ч.5 ст.194 КПК слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного певні обов`язки.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 3, 42, 176, 177, 181, 183, 186, 193, 194, 196, 303, 369-372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний період доби, поклавши на ОСОБА_4 , наступні обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до суду або слідчого СУ ГУНП України в Дніпропетровській області, що здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000602;

2) не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду з 22.00 годин до 06.00 годин наступного дня;

3) повідомляти слідчого про зміну свого місця проживання та місця роботи;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Строк дії ухвали слідчого судді до 20 червня 2022 року включно.

Ухвалу передати для виконання до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1