КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №636/4140/18
Провадження № 1-і/552/59/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2022 року Київський районний суд м. Полтави

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві клопотання Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на гауптвахті у кримінальному провадженні №0000923 від 09.06.2018 відносно обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, -
за участі прокурора - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :
16.05.2022 року прокурор Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил звернувся до Київського районного суду м.Полтава з клопотанням про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на гауптвахті строком на 60 днів відносно ОСОБА_3 , вказуючи на те, що на розгляді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова перебуває кримінальне провадження №0000923 від 09.06.2018 відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
21.03.2022 року суддею Київського районного суду міста Полтави стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на гауптвахті відділення ВСП (м. Чугуїв) ХЗВ ВСП на строк до 19 травня 2022 року.
На даний час ризики, передбачені ст.177 КПК України, які враховувались судом при обранні запобіжного заходу, не зменшились та виправдовують тримання зазначеної особи під вартою тим, що ОСОБА_3 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, за який, зокрема, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.
Наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, підтверджується тим, що ОСОБА_3 перебуваючи на волі, може переховуватися від суду, незаконно впливати та потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 у виді тримання під вартою на гауптвахті на шістдесят діб.
Обвинувачений ОСОБА_3 та захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_5 судовому засіданні в задоволенні клопотання прокурора просять відмовити, у зв`язку з тим, що прокурором не доведені зазначені ризики. Крім того заявили клопотання про зміну запобіжного заходу на більш м`який ніж тримання під вартою, з метою захисту обвинуваченим Державного суверенітету України шляхом участі обвинуваченого в бойових діях.

Заслухавши прокурора, з`ясувавши думку учасників процесу, вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу, суд враховує вимоги ст. 29 Конституції України, ст. 9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст. 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ст.2 КПК України одним із завдань кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень.
Отже, суспільний інтерес у сфері кримінального судочинства полягає в обов`язку суду забезпечити належний захист прав не лише обвинувачених, а також потерпілих, свідків, установлених суспільних відносин, через заохочення правомірної поведінки їх учасників та вжиття передбачених законом запобіжних заходів, для унеможливлення, або ж мінімізації, вчинення протиправних діянь.
ОСОБА_3 обвинувачується у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи, за яке передбачено покарання до 8 років позбавлення волі, на даний час встановлений за попередньою ухвалою суду строк тримання під вартою закінчується.
Колегією суддів Чугуївського міського суду Харківської області від 29.10.2019 обвинуваченому ОСОБА_3 змінено раніше обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на тримання під вартою на гауптвахті відділення ВСП (м. Чугуїв) ХЗВ ВС, у зв`язку із вчиненням нових злочинів, що свідчить про існування ризику повторного вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, крім того може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тим самим перешкоджати кримінальному провадженню.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Іліков проти Болгарії" від 26.07.2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінці ризиків переховування.
Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризику передбаченого ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.
Також, ч.ч.1,2 ст.616 КПК України передбачено, що у разі введення в Україні або окремих її місцевостях воєнного стану, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та/або інших держав проти України підозрюваний, обвинувачений, який під час досудового розслідування або судового розгляду тримається під вартою, крім тих, які підозрюються у вчиненні злочинів проти основ національної безпеки України, а також злочинів, передбачених статтями 115, 146-147, 152-156, 186, 187, 189, 255, 255-1, 257, 258-262, 305-321, 330, 335-337, 401-414, 426-433, 436, 437-442 Кримінального кодексу України, має право звернутися до прокурора з клопотанням про скасування цього запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.

За результатами розгляду клопотання, передбаченого абзацом першим цієї частини, прокурор має право звернутися до слідчого судді або суду, який розглядає кримінальне провадження, з клопотанням про скасування цій особі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Клопотання про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що особа підпадає під проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, та висновок про придатність особи до несення військової служби в умовах воєнного стану;

2) виклад обставин, які вказують на те, що відсутні ризики, передбачені частиною першою статті 177 цього Кодексу, а також ризик ухилення особи, стосовно якої пропонується скасувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, від проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.

2. Слідчий суддя або суд, який розглядає кримінальне провадження, розглядає клопотання про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період невідкладно. За наявності достатніх підстав слідчий суддя або суд має право скасувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для подальшого проходження підозрюваним, обвинуваченим військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Таким чином, заявлене обвинуваченим та його захисником, адвокатом ОСОБА_5 клопотання про зміну запобіжного заходу на більш м`який ніж тримання під вартою, з метою захисту обвинуваченим Державного суверенітету України шляхом участі обвинуваченого в бойових діях, не відповідає вимогам диспозиції ст.616 КПК України, у зв`язку з чим не підлягає задоволенню.

Виходячи з вище наведеного, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою на гауптвахті обвинуваченого до шістдесяти днів - до 16 липня 2022 року, підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 183, 197, 331, 350 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :
Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою на гауптвахті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до шістдесяти днів до 16 липня 2022 року включно.

Копію ухвали для виконання надіслати до Хмельницького Зонального Відділу Військової Служби Правопорядку.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 та адвоката ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Строк дії ухвали встановити до 16 липня 2022 року.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з моменту її проголошення до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтава.
Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1