Справа №: 353/1069/19
Провадження №: 1-кп/0343/10/22
У Х В А Л А
про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

15 червня 2022 року м. Долина

Колегія суддів Долинського районного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина Івано-Франківської області матеріали кримінального провадження №1-кп/0343/10/22 , внесеного до ЄРДР за № 0000187 від 25.08.2019 про обвинувачення:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Петрилів Тлумацького району Івано-Франківської області, жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, яка має середньо-спеціальну освіту, неодруженої, тимчасово непрацюючої, раніше неодноразово судимої, востаннє 24.01.2019 Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області за ст.395 КК України до покарання у виді 1 місяця арешту, звільнена по відбуттю покарання,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15, п.13 ч.2 ст.115 КК України,-
з участю : прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_5
захисника адвоката ОСОБА_7 ,-
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 02.11.2021 кримінальне провадження за № 0000187 від 25.08.2019 про обвинувачення ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15, п.13 ч.2 ст.115 КК України направлено для розгляду по суті в Долинський районний суд Івано-Франківської області, яке ухвалою суду від 11.11.2021 призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні на 15.11. 2021.
Ухвалою про призначення судового розгляду Долинського районного суду Івано-Франківської області від 15.11.2021 щодо обвинуваченої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.
Останньою ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 29.04.2022 запобіжний захід, обраний обвинуваченій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою продовжено на 60 (шістдесят) днів - до 28 червня 2022 року включно.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 заявив клопотання про продовження відносно обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб.
В обґрунтування клопотання зазначив, що обвинувачена ОСОБА_5 вчинила особливо тяжкий злочин, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_5 може:

переховуватися від органів досудового розслідування та суду, усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення кримінального правопорушення у виді позбавлення волі, оскільки ОСОБА_5 вчинила особливо тяжкий злочин, за вчинення якого відповідно до п.13 ч.2 ст.115 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років, а також вона ніде не працює, джерело існування не відоме, не одружена відсутні тісні соціальні зв`язки;

вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_5 є неодноразова судима, в тому числі за вчинення злочинів проти життя та здоров`я, що вказує на її стійку злочинну спрямованість.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років, а також виходячи із того, що відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків передбачених п.1, п.5 ч.1 ст.177 КПК України, тобто, перебуваючи на волі ОСОБА_5 усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення злочину у вигляді позбавлення волі може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення. Заявлені ризики не зменшились з часу застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Потерпіла ОСОБА_8 та її законний представник ОСОБА_9 , в судове засідання не з`явились, хоч про час та місце його проведення були повідомлені у встановленому Законом порядку.
Обвинувачена ОСОБА_5 та її захисник адвокат ОСОБА_7 щодо задоволення клопотання прокурора не заперечили.
Колегія суддів, вислухавши думку учасників судового розгляду, перевіривши наявні матеріали кримінального провадження, вважає, що обвинуваченій ОСОБА_5 , слід продовжити термін тримання під вартою з наступних підстав:
Згідно із ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Нормами ч. 2 цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Ч. 3 ст. 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є
забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних
обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду, продовжити кримінальне правопорушення, у якому він обвинувачується, тощо.
Згідно із ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які

передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.
В силу вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
При вирішенні поданого клопотання прокурора суд також враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Так, ст. 5 Рекомендації Комітету Європи від 27.06.1980 "Про взяття під варту до суду" вказує, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція за злочин вчинений обвинуваченим, тобто чим більш сувора санкція передбачена за злочин поставлений обвинуваченому в вину, тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо нього.
Доцільність залишення під вартою особи, яка підозрюється в скоєнні тяжкого злочину, має оцінюватись в кожному випадку окремо у відповідності з її особливими характеристиками.
Також судом враховується те, що ризик втечі повинен оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти росії»).

Колегія суддів погоджується з доводами прокурора стосовно продовження існування ризиків передбачених ст. 177 КПК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству.
Колегією суддів встановлено, що строк тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_5 , закінчується 28 червня 2022 року, однак судове провадження по кримінальному провадженню не закінчено і потребує часу для розгляду, тому строк тримання під вартою обвинуваченій необхідно продовжити, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були підставою для застосування відносно обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме: що вона може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення не зменшились.
Підставами вважати, що ОСОБА_5 може спробувати переховуватися від суду є те, що вона обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років, усвідомлює неминучість покарання за нього , не працює, джерело існування невідоме, що може спонукати її переховуватися від суду.
Підставами вважати, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення є те, що

вона неодружена, у неї відсутні тісні соціальні зв`язки, неодноразово судима, в тому числі за вчинення злочинів проти життя та здоров?я, що вказує на її стійку злочинну спрямованість.
Щодо ризику, незаконного впливу на потерпілу та свідків, то такі допитані в судовому засіданні, а відтак такий ризик відпав.

Обставини обвинувачення ОСОБА_5 , її вік та стан здоров`я, а також тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, в якому вона обвинувачується, відсутність міцних соціальних зав`язків та соціальне становище (обвинувачена неодружена, ніде офіційно непрацевлаштована), свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.
Обраний відносно обвинуваченої запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення на даний час не виходить за межі розумного строку.
Застосований запобіжний захід відносно ОСОБА_5 кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.
Окрім наявної обґрунтованої підозри, застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості діянням, які інкримінується обвинуваченій, зокрема, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя шляхом ухилення обвинуваченої від суду, перешкоджати встановленню істини у справі.
Під час розгляду клопотань судом вивчалась можливість застосування відносно обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

Однак, враховуючи існування ризиків, та з метою їх запобігання, а також забезпечення виконання обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків та оцінюючи сукупність наведених обставин, застосування більш м`якого запобіжного заходу, є неможливим.

Колегія суддів вважає, що існують відповідні та достатні підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суду не надано відомостей про те, що обвинувачена ОСОБА_5 , у випадку зміни запобіжного заходу на більш м`який не буде переховуватись від суду, не вчинятиме інших кримінальних правопорушень Вказані гарантії є необхідною умовою зміни запобіжного заходу у вказаному кримінальному провадженні.

З врахуванням викладеного, беручи до уваги відомості про особу обвинуваченої, а також те, що обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно неї спливає, тривалість розгляду кримінального провадження у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення не виходить за межі розумного строку, суд приходить до висновку про необхідність відступу від правил поваги свободи особи, та вважає, що застосування до ОСОБА_5 , більш м`якого запобіжного заходу на даний час не в змозі гарантувати її належну поведінку. Обраний запобіжний захід кореспондується з характером суспільного інтересу, а його продовження не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, узгоджується з п. 79 рішення у справі "Харченко проти України" від 10.05.2011, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Жоден із інших альтернативних запобіжних заходів не в змозі забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченої, уникненню ризиків, передбачених п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, які продовжують існувати та виправдовують її подальше тримання під вартою. Тому суд приходить до висновку, що є достатні підстави для того, щоб клопотання прокурора задоволити та продовжити обвинуваченій ОСОБА_5 строк тримання під вартою на 60 днів.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 29, 176-178, 197, 194, 199, 331, 372, 532, 534 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченої ОСОБА_5 задоволити.
Запобіжний захід, обраний обвинуваченій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 (шістдесят) днів - до 14 серпня 2022 року включно.
Ухвала в частині продовження строків тримання під вартою діє 60 (шістдесят) днів та підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Виконання ухвали в частині продовження строку тримання під вартою доручити начальнику ДУ "Івано-Франківська установа виконання покарань № 12", якому направити копію даної ухвали.
Контроль за виконанням ухвали в частині продовження строку тримання під вартою покласти на прокурора у даному кримінальному провадженні.
Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.
Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий: суддя: В.Тураш
судді: ОСОБА_10

ОСОБА_11