Справа № 357/5785/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.06.2022 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарях судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біла Церква кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000170 від 25.02.2021, за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Фастів Київської обл., громадянина України, з професійно-технічною освітою, розлученого, маючого на утриманні трьох малолітніх дітей: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , неофіційно працюючого на СТО, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, абонентський номер: НОМЕР_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м.Біла Церква Київської обл., громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, абонентський номер: НОМЕР_3 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

У С Т А Н О В И В:

1. Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнаного судом доведеним.

30.03.2021 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 домовились про вчинення крадіжки автомобільного каталізатора шляхом зрізання його з автомобіля в м. Біла Церква та подальшого збуту.

30.03.2021 близько 04 годин 00 хвилин ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний намір на вчинення крадіжки автомобільного каталізатору, шляхом його зрізання з автомобіля в місті Біла Церква та подальшого збуту, приїхали з міста Фастів до міста Біла Церква, на автомобілі марки «Audi» модель «a4» з номерним знаком іноземної реєстрації НОМЕР_4 , який перебував у користуванні ОСОБА_6 .

В подальшому, ОСОБА_6 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 , на вищевказаному автомобілі під`їхали до будинку АДРЕСА_3 , де, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, завчасно розподіливши ролі, згідно з якими ОСОБА_6 знаходився біля автомобіля та спостерігав за навколишньою обстановкою, з метою попередження виявлення їх дій сторонніми особами, а в цей час ОСОБА_7 , за допомогою шабельної пили зрізав автомобільний каталізатор з автомобіля марки «Volkswagen», модель «Jetta» з д.н.з. НОМЕР_5 , вартістю 19785 гривень, належний потерпілому ОСОБА_13 .

Після чого, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зникли, та викраденим майном розпорядились на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_13 , майнову шкоду на суму 19785 гривень.

Таким чином, суд кваліфікує дії обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за ч.2 ст. 185 КК України, за кваліфікуючими ознаками, а саме як таємне викраденні чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб.

2. Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

2.1.Позиція сторони захисту та сторони обвинувачення.

У судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, визнали повністю, підтвердивши обставини, а саме час, місце, мотив та спосіб вчинення ними інкримінованого злочину, викладені в обвинувальному акті (з урахуванням зміни), які відповідають дійсності.

2.2.Обсяг доказів.

Судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачені, правильно розуміють зміст фактичних обставин, встановлених в обвинувальному акті.

Судом було поставлено на обговорення питання щодо доцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Судом роз`яснено обвинуваченим положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку.

Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинувачених та не знайшов підстав вважати, що останні себе оговорюють або в інший спосіб викривлюють визнані ними у судовому засіданні обставини вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Це узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, врахувавши, що обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 не оспорюють фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, і як встановлено судом, правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження інших доказів в цій частині обвинувачення, обмежившись допитом обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , дослідженням письмових матеріалів щодо речових доказів, процесуальних витрат та матеріалів, що характеризують особи обвинувачених.

2.3.Показання обвинувачених.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що 30.03.2021, надаючи послуги таксиста, перевозив пасажира із станції Вокзальна в м. Фастів до м. Біла Церква, при цьому з ним також поїхав і ОСОБА_14 .. Близько 04:00 год. він на своєму автомобілі разом з ОСОБА_7 , приїхали до м. Біла Церква та висадили пасажира за указаною ним адресою, яку точно не пам`ятає. В подальшому, під`їхавши до вул. Вернадського в м. Біла Церква, побачили автомобіль марки «Volkswagen Jetta», з якого ОСОБА_7 за допомогою пилки зрізав автомобільний каталізатор з автомобіля, а він в цей час знаходився біля автомобіля та спостерігав за обстановкою з метою попередження виявлення їх дій сторонніми особами. Зрізаний каталізатор ОСОБА_7 поклав в багажне відділення. Після чого вони поїхали з цього місця, однак приблизно через 3 км були зупинені працівниками поліції та в них було вилучено вказаний каталізатор.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні надав аналогічні пояснення.

2.4.Дослідження письмових матеріалів кримінального провадження, в тому числі щодо речових доказів та процесуальних витрат.

До матеріалів справи надано документи, зокрема витяг з ЄРДР за № 0000170 від 25.02.2021, з якого вбачається факт реєстрації вищевказаного кримінального правопорушення (том 1 а.п.176-178); постанову про визнання речовим доказом від 30.03.2021 (том 1 а.п.237-238); копію ухвали слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Кивської області від 01.04.2021 про арешт майна (том 2 а.п.1-5); звіт про фактичні затрати на проведення експертизи № 1285 від 02.04.2021 на суму 200 грн (двісті гривень 00 копійок) (том 2 а.п. 6); постанову про передачу речового доказу до камери зберігання від 02.04.2021 (том 2 а.п. 26); квитанцію про прийняття на тимчасове зберігання речей, отриманих в ході кримінального провадження № 471 від 05.04.2021 (том 2 а.п.34); довідку про витрати на проведення екпертизи у кримінальному провадженні (висновок експерта від 09.04.2021 № СЕ-19/111-21/15613-ТР) на суму 1961,40 грн (одна тисяча дев`ятсот шістдесят одна гривня сорок копійок); постанову про передачу речового доказу до камери зберігання від 08.04.2021 (том 2 а.п.85-86); квитанцію про прийняття на тимчасове зберігання речей, отриманих в ході кримінального провадження № 482 від 09.04.2021 (том 2 а.п.87); розписку ОСОБА_6 про отримання автомобіля «Audi а4», з номерним знаком іноземної реєстрації НОМЕР_4 (том 2 а.п.88); постанову про передачу речового доказу до камери зберігання від 16.04.2021 (том 2 а.п.102); квитанцію про прийняття на тимчасове зберігання речей, отриманих в ході кримінального провадження № 523 від 20.04.2021 (том 2 а.п.103); постанову про передачу речового доказу до камери зберігання від 20.04.2021 (том 2 а.п.119); квитанцію про прийняття на тимчасове зберігання речей, отриманих в ході кримінального провадження № 536 від 23.04.2021 (том 2 а.п.120); копію паспорта ОСОБА_6 на підтвердження його особи (том 2 а.п. 134); медичні довідки № 130 та № 187 від 31.03.2021 про те, що ОСОБА_6 на обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах не перебуває (том 2 а.п.136, 137); характеристику за місцем проживання ОСОБА_6 від 30.03.2021 (том 2 а.п. 138); копії свідоцтв про народження ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (том 2 а.п. 139, 140, 141); вимогу про попередні судимості ОСОБА_6 № 9217 від 31.03.2021 (том 2 а.п.142); копії посвідчень водіїв ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (том 2 а.п. 143); медичні довідки № 186 та № 131 від 31.03.2021 про те, що ОСОБА_7 на обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах не перебуває (том 2 а.п.136, 137); характеристику за місцем проживання ОСОБА_7 № 16-03/120 від 01.04.2021 (том 2 а.п.146); вимогу про попередні судимості ОСОБА_7 № 9218 від 31.03.2021 (том 2 а.п.147); довідку Кожанівської селищної ради №61 від 01.04.22 про участь ОСОБА_7 у ДФТГ (том 3 а.п.87), розписку ОСОБА_6 про зобов`язання зберігати мобільний телефон Айфон 12 до вирішення справи по суті від 17.02.2022 (том 3 а.п.88); розписку ОСОБА_7 про отримання мобільного телефону Айфон ХР від30.03.2022 (том 3 а.п.89).

2.5.Дослідження матеріалів, які характеризують обвинувачених.

До матеріалів справи надано документи, які свідчать, що обвинувачений ОСОБА_6 на обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах не перебуває, розлучений, має на утриманні трьох малолітніх дітей: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , неофіційно працює на СТО, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий. З матеріалів кримінального провадження також вбачається, що обвинувачений не належить до осіб з інвалідністю першої і другої групи, не є пенсіонером та військовослужбовцем строкової служби.

Обвинувачений ОСОБА_15 на обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах не перебуває, неодружений, утриманців не має, не працює, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, учасник добровольчого формування на території Кожанської селищної територіальної громади. З матеріалів кримінального провадження також вбачається, що обвинувачений не належить до осіб з інвалідністю першої і другої групи, не є пенсіонером та військовослужбовцем строкової служби.

Згідно зі складеною уповноваженою особою Фастівського районного відділу № 2 Філії Державної установи «Центр пробації» у м.Києві та Київській області досудовою доповіддю щодо ОСОБА_6 від 21.10.2021 ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінено як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб низький. Орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

Згідно зі складеною уповноваженою особою Фастівського районного відділу № 2 Філії Державної установи «Центр пробації» у м.Києві та Київській області досудовою доповіддю щодо ОСОБА_7 від 21.10.2021 ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінено як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб низький. Орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

3.Кваліфікація дій обвинувачених судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до зміненого обвинувального акту.

Суд, допитавши обвинувачених, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особи обвинувачених, в тому числі щодо речових доказів та процесуальних витрат, дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , поза розумним сумнівом, у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому за попередньою змовою группою осіб.

4.Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд не визнає обставиною, що пом`якшує покарання обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , яка визначена п.1 ч.1 ст.66 КК України щире каяття обвинувачених, про наявність якої в судовому засіданні зазначали прокурор та захисники, з наступних підстав.

Так, розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочинних дій, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися у визнанні негативних наслідків злочину для потерпілої особи, намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину не знайшов своого відображення в матеріалах кримінального провадження та при судовому розгляді кримінального провадження. Так, суд установив, що обвинувачені, будучи викритими, добровільно дозволили оглянути автомобіль, в якому перевозили викрадене майно, не ухилялись від слідства, давали показання, свою провину визнали. Разом з цим, не висловлювали жаль з приводу учиненого ними, щиро не покаялися, не визнали негативні наслідки злочину для потерпілої особи, оскільки не проявили бажання їх виправити, завдану шкоду не відшкодували. Отже, реальних ознак, які б вказували на свідоме розкаяння, в обвинувачених суд не вбачає.

При цьому, обставиною, що пом`якшує покарання обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , яка не визначена ст.66 КК України, суд визнає визнання вини обвинуваченими.

Інших обставин, із тих, які не визначені ст. 66 КК України, але б тією чи іншою мірою могли б впливали на пом`якшення покарання, суд не виявив.

Обставини, передбачені ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , не встановлені.

5.Мотиви призначення покарання.

5.1.Позиції учасників провадження щодо покарання.

Прокурор зазначив, що у судовому засіданні достеменно встановлено, що інкриміноване протиправне діяння вчинено обвинуваченими, тому просить суд визнати ОСОБА_6 винуватим та призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, визнати ОСОБА_7 винуватим та призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , їх захисники адвокати ОСОБА_8 , ОСОБА_9 просили призначити покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі, зазначеному прокурором.

Потерпілий ОСОБА_13 надав заяву про розгляд кримінального провадження за його відсутності, позиції щодо призначення покарання обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 не зазначив.

5.2.Висновки суду щодо покарання.

Суд, призначаючи обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 покарання, ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому, призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

Згідно з приписами ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинений злочин, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових злочинів як самим засудженим, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченим покарання, суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України, роз`ясненнями, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», та враховує позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання, як втручання держави в приватне життя особи, повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, воно має бути законним, тобто несвавільним, пропорційним, тобто не становити надмірного тягаря для особи, виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Обираючи вид та строк покарання обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії нетяжких злочинів відповідно до ст. 12 КК України, особи винних, їх ставлення до вчиненого, що полягає у відсутності критичної оцінки своєї протиправної поведінки, яка виразилась у небажанні відшкодувати завдані збитки потерпілому, наявність обставини, яка пом`якшує покарання обвинувачених та відсутність обтяжуючих, дійшов висновку, що можливість соціальної реабілітації не втрачена та у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що виправлення та перевиховання обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 можливі з призначенням їм покарання у виді обмеження волі, в межах санкції ч.2 ст.185 КК України без реального відбування покарання, а тому вважає можливим застосування положень ст.75 КК України, звільнивши останніх від відбування покарання з іспитовим строком з покладенням на них обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

У відповідності до положень ч.3 ст.61 КК України, будь-яких обмежень щодо можливості призначення покарання у виді обмеження волі, судом не встановлено.

Підстав для застосування норм ст.ст. 69, 69-1 КК України до обвинувачених судом не встановлено, передумови, за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані, відсутні.

Призначення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 саме такого покарання відповідає принципу необхідності і достатності для виправлення обвинувачених, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України, адже ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а і від спроможності не допустити безкарності злочинних діянь, саме така міра покарання буде необхідною та достатньою для виправлення обвинувачених та запобігання вчиненню ними нових кримінальних правопорушень.

6.Цивільний позов не заявлено.

7.Вирішення питання про долю речових доказів, процесуальних витрат, заходів забезпечення кримінального провадження, інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Судом встановлено, що у цьому кримінальному провадженні відносно обвинувачених запобіжні заходи не застосовувались.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до положень статті 100 КПК України.

Відповідно до ст.ст. 122, 124 КПК України слід стягнути з обвинувачених на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів для проведення експертиз на загальну суму 2 161,40 грн (дві тисячі сто шістдесят одна гривня сорок копійок).

Крім того, керуючись приписами частини четвертої статті 174 КПК України щодо вирішення одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, питання про скасування арешту майна, зокрема, у випадку непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, суд вбачає наявними підстави для скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01.04.2021 (т.2, а.п.1-5).

При цьому, суд враховує, що арешт, накладений ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01.04.2021 по справі № 357/3494/21 (провадження 1-кс/357/707/21), на мобільний телефон марки «IPHONE 12» чорного кольору в захисному чохлі чорного кольору, який поміщено до спеціального пакету №SUD2019243, володільцем якого є ОСОБА_16 скасовано 17.02.2022 ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01.04.2021 по справі № 357/3494/21 (провадження 1-кс/357/707/21), на автомобіль марки «Audi» модель А4, темно-синього кольору з номерним знаком НОМЕР_4 , який поміщено на зберігання до штраф-майданчику за адресою: Київська обл., м. Біла Церква, вул. Матросова, буд.48А, травматичний пістолет (пристрій для відстрілу гумовими кулями) «ПМР» калібру 9 мм з номером на рамці НОМЕР_6 , магазин з набоями в кількості 6 штук калібру 9 мм (з резиновими кулями) та дозвіл на зброю № НОМЕР_7 , які поміщено до спеціального пакету №SUD2019241 користувачем та власником яких є ОСОБА_6 та арешт, накладений ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01.04.2021 по справі № 357/3494/21 (провадження 1-кс/357/707/21), на мобільний телефон чорного кольору марки «Iphone XR» в синьому захисному чохлі та який поміщено до спеціального пакету №SUD2019216, власником якого є ОСОБА_7 скасовано 30.03.2022 ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.314,374-376,469, 472-475 КПК України, ст.ст.50,61,65-67,75,76, 185 КК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 185 КК України та призначити покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі статті 75 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.
Згідно зі статтею 76 КК України покласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, що передбачені пп. 1,2 ч.1 ст.76 КК України, а саме:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
Згідно з частиною 1 статті 165 КВК України, іспитовий строк ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з моменту ухвалення вироку, тобто з 29 червня 2022 року.
Визнати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі статті 75 КК України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , звільнити від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.
Згідно зі статтею 76 КК України покласти на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , обов`язки, що передбачені пп.1,2 ч.1 ст.76 КК України, а саме:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
Згідно з ч.1 ст.165 КВК України, іспитовий строк ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , обчислювати з моменту ухвалення вироку, тобто з 29 червня 2022 року.
Речові докази у кримінальному провадженні №0000170:
-домкрат, перетворювач напруги з маркуванням, зарядний пристрій з маркуванням, тримач металевий та первинне упакування, які поміщені до спеціального пакету № INZ 4066592 та передані згідно з постановою про передачу речового доказу до камери зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області від 02.04.2021, квитанція № 471 від 05.04.2021 повернути власнику ОСОБА_6 ;
-мобільний телефон марки «IPHONE 12» чорного кольору в захисному чохлі чорного кольору, повернутий ОСОБА_6 відповідно до розписки від 17.02.2022 залишити ОСОБА_6 ;
-мобільний телефон чорного кольору марки «Iphone XR» в синьому захисному чохлі, повернутий відповідно до розписки від 30.03.2022 ОСОБА_7 залишити власнику ОСОБА_7 ;
-автомобіль марки «Audi» модель А4, темно-синього кольору з номерним знаком НОМЕР_4 , який відповідно до розписки від 05.04.2021 повернуто користувачу ОСОБА_6 залишити власнику ОСОБА_6 ;
-травматичний пістолет (пристрій для відстрілу гумовими кулями) «ПМР» калібру 9 мм з номером на рамці НОМЕР_6 , магазин з набоями в кількості 6 штук калібру 9 мм (з резиновими кулями) та дозвіл на зброю № НОМЕР_7 , які поміщено до спеціального пакету №SUD2019360, передані згідно з постановою про передачу речового доказу до камери зберігання від 05.04.2021 до камери зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, квитанція № 471 від 05.04.2021 повернути власнику ОСОБА_6 ;
-каталізатор у первинній упаковці, який поміщено до спеціального пакету № ЕХР0471802, та належить ОСОБА_13 , шабельну пилу в первинній упаковці, яку упаковано до спеціального пакету № ЕХР0471803, пильне полотно в первинній упаковці, яке упаковано до спеціального пакету № 5324643, які належить ОСОБА_6 та передані згідно з постановою про передачу речового доказу до камери зберігання від 16.04.2021 до камери зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, квитанція № 523 від 20.04.2021 повернути власникам;
-два елементи атомобільних каталізаторів, які поміщено до спеціального пакету № 7305358, копії актів до них, передані згідно з постановою про передачу речового доказу до камери зберігання від 20.04.2021 повернуті власнику ФОП « ОСОБА_17 », квитанція № 536 від 23.04.2021 залишити власнику.
-коробку синього кольору з вмістом набору ключів, яку упаковано до спеціального пакету № INZ 4066921, яку постановою про визнання речовим доказом від 30.03.2021 визнано речовим доказом та передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, квитанція № 471 від 05.04.2021 повернути власнику ОСОБА_6 ;
-куртку коричневого кольору, шапку синього кольору, запаковані до спеціального пакету № INZ 4066922, які постановою про визнання речовим доказом від 30.03.2021 визнано речовим доказом та передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, квитанція № 471 від 05.04.2021 повернути власнику ОСОБА_6 ;
-куртку світлого кольору, куртку чорного кольору, олімпійку темно-синього кольору, шапку синього кольору, поміщені до спеціального пакету № INZ 4066580, які постановою про визнання речовим доказом від 30.03.2021 визнано речовим доказом та передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, квитанція № 471 від 05.04.2021 повернути власнику ОСОБА_6 ;
-поліс страхування з номером та серією АР 9018053, блокнот чорного кольору, блокнот білого кольору, ліхтарик чорного кольору, мобільний телефон марки «Nokia» білого кольору, без СІМ-карти, IMEI1: НОМЕР_8 , IMEI2: НОМЕР_9 , банківська картка «Ощадбанк» № НОМЕР_10 , банківська картка «ПриватБанк» № НОМЕР_11 , поміщені до спеціального пакету № SUD 3001982, які постановою про визнання речовим доказом від 30.03.2021 визнано речовими доказами та передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, квитанція № 471 від 05.04.2021 повернути власнику ОСОБА_6 ;
-блокнот жовто-блакитного кольору, з малюнком у вигляді гербу України, поміщено до спеціального пакету № SUD 2019242, який постановою про визнання речовим доказом від 30.03.2021 визнано речовим доказом та передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, квитанція № 471 від 05.04.2021 повернути власнику ОСОБА_6 .
Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , витрати за: проведення автотоварознавчої експертизи (висновок екперта № 1285 від 02.04.2021) у сумі 200,00 грн (двісті гривень 00 копійок); проведення судово-трасологчної експертизи (висновок експерта № СЕ-19/111-21/15613-ТР від 09.04.2021) у сумі 1961,40 грн (одна тисяча дев`ятсот шістдесят одна гривня сорок копійок), а всього 2 161,40 грн (дві тисячі сто шістдесят одна гривня сорок копійок), тобто по 1 080,70 (одній тисячі вісімдесят гривень сімдесят копійок) з кожного на користь держави.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01.04.2021 по справі № 357/3494/21 (провадження 1-кс/357/707/21) на тимчасово вилучене майно, яке було вилучене під час проведення огляду автомобіля марки «Audi» модель «a4», темно-синього кольору з номерним знаком НОМЕР_4 , що знаходився по АДРЕСА_4 , та перебуває у користуванні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : - коробку синього кольору з вмістом набору ключів, яку упаковано до спеціального пакету № INZ 4066921, - каталізатор (автомобільний), який вилучено та запаковано до спеціального пакету № INZ 4066674, - куртку коричневого кольору, шапка синього кольору, запаковані до спеціального пакету № INZ 4066922, - металевий домкрат, зарядний пристрій до акумулятора темного кольору, леза пилки для електролобзику, перетворювач напруги, тримач металевий від інструментів, поміщено до спеціального пакету № INZ 4066933, в салоні автомобіля: - куртку світлого кольору, куртку чорного кольору, олімпійку темно-синього кольору, шапку синього кольору які поміщено до спеціального пакету № INZ 4066580, - електролобзик марки «Einhell» поміщено до спеціального пакету №INZ 4066579, - поліс страхування з номером та серією АР 9018053, блокнот чорного кольору, блокнот білого кольору, ліхтарик чорного кольору, мобільний телефон марки «Nokia» білого кольору, без СІМ-карти, IMEI1: НОМЕР_8 , IMEI2: НОМЕР_9 , банківська картка «Ощадбанк» № НОМЕР_10 , банківська картка «ПриватБанк» № НОМЕР_11 поміщено до спеціального пакету № SUD 3001982, - блокнот жовто-блакитного кольору, з малюнком у вигляді гербу України, поміщено до спеціального пакету № SUD 2019242.
На вирок суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_18