Провадження №1-кп/523/1452/22
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

02.09.2022 м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі : головуючого судді - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши обвинувальний акт у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження у кримінальному провадженні за № 0000074 від 13.01.2022 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеси, громадянки України, українки, з вищою освітою, офіційно не працевлаштованої, незаміжньої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою:
АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
обвинуваченої за ч. 1 ст.309 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
13.01.2022 о 16:00 годині, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи біля буд. 125 по просп. Добровольського в місті Одесі, незаконно придбала, шляхом знахідки, для особистого вживання особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), яка знаходилась у трьох прозорих полімерних зіп-пакетах та особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено МДМА (3,4- метилендіоксиметамфетамін), яка знаходилась в двох прозорих полімерних зіп- пакетах.
Після чого, усвідомлюючи, що у вказаних полімерних зіп-пакетах знаходиться особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) та особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено МДМА (3,4- метилендіоксиметамфетамін), достовірно знаючи їх властивості, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_3 помістила психотропні речовини до власної сумки чорного кольору, тим самим почала незаконно зберігати їх при собі, з метою подальшого особистого вживання, без мети збуту.
Надалі, в період часу з 18:20 годин по 18:37 годин 13.01.2022 співробітниками поліції відділу поліції № 3 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області було проведено огляд місця події, за адресою: м. Одеса, проспект Добровольського біля буд. 125, в ході якого в присутності понятих ОСОБА_3 видала співробітникам поліції zip-пакет з двома таблетками жовтого кольору масами 0,460 г та 0,446 г, zip-пакет з речовиною жовтого кольору у вигляді грудочок масою 0,048 г, які містили особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено МДМА (3,4-метилендіоксиметамфетамін), а також видала zip-пакет з речовиною білого кольору у вигляді грудочок масою 0,516 г, zip-пакет із порошкоподібною речовиною коричневого кольору масою 0,189 г, zip-пакет з речовиною синього кольору у вигляді грудочок масою 0,344 г, які містили особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл- пентан-1-он). Вказані психотропні речовини ОСОБА_3 незаконно придбала та незаконно зберігала при собі для особистого вживання, без мети збуту. Кількісний вміст МДМА становить 0,197 г, 0,191 г та 0,019 г. Загальний кількісний вміст МДМА становить 0,407 г. Кількісний вміст PVP становить 0,438 г, 0,138 г та 0,281 г. Загальний кількісний вміст PVP становить 0, 857 г.
Отже, ОСОБА_3 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, а саме: незаконне придбання, зберігання психотропної речовини без мети збуту.

Винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України встановлена судом поза розумним сумнівом з наступних підстав.

29.08.2022 року до Суворовського районного суду міста Одеси надійшов обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України у якому міститься клопотання прокурора ОСОБА_4 про розгляд обвинувального акту в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту додані:

- письмова заява підозрюваної, складена в присутності захисника ОСОБА_5 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту в спрощеному провадженні;

- матеріали досудового розслідування.

Як видно з наданих матеріалів, до ОСОБА_3 не застосовувалось затримання під час виявлення вчинення нею кримінального проступку.

Ураховуючи зазначене, суд вважав можливим розглянути обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами частини 2 статті 381 КПК України.

Відповідно до ч. 1, 2, ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Згідно з ч. 3 ст. 381 КПК України спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначаються, у разі визнання особи винуватою, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 15 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суддя, який розглядає справу одноособово, діє як суд.

Діючи відповідно до вимог ч. 2 ст. 17, ст. 369-371, 374, ч. 3 ст. 381, ч. 2 ст. 382 КПК України суд перевірив обставини, які встановлені органом досудового розслідування, та які не оспорюються учасниками судового провадження. Зокрема, з обвинувального акта вбачається, що досудовим розслідуванням було встановлено, що 13.01.2022 о 16:00 годині, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи біля буд. 125 по просп. Добровольського в місті Одесі, незаконно придбала, шляхом знахідки, для особистого вживання особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), яка знаходилась у трьох прозорих полімерних зіп-пакетах та особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено МДМА (3,4- метилендіоксиметамфетамін), яка знаходилась в двох прозорих полімерних зіп- пакетах.
Після чого, усвідомлюючи, що у вказаних полімерних зіп-пакетах знаходиться особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) та особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено МДМА (3,4- метилендіоксиметамфетамін), достовірно знаючи їх властивості, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_3 помістила психотропні речовини до власної сумки чорного кольору, тим самим почала незаконно зберігати їх при собі, з метою подальшого особистого вживання, без мети збуту.
Надалі, в період часу з 18:20 годин по 18:37 годин 13.01.2022 співробітниками поліції відділу поліції № 3 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області було проведено огляд місця події, за адресою: м. Одеса, проспект Добровольського біля буд. 125, в ході якого в присутності понятих ОСОБА_3 видала співробітникам поліції zip-пакет з двома таблетками жовтого кольору масами 0,460 г та 0,446 г, zip-пакет з речовиною жовтого кольору у вигляді грудочок масою 0,048 г, які містили особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено МДМА (3,4-метилендіоксиметамфетамін), а також видала zip-пакет з речовиною білого кольору у вигляді грудочок масою 0,516 г, zip-пакет із порошкоподібною речовиною коричневого кольору масою 0,189 г, zip-пакет з речовиною синього кольору у вигляді грудочок масою 0,344 г, які містили особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл- пентан-1-он). Вказані психотропні речовини ОСОБА_3 незаконно придбала та незаконно зберігала при собі для особистого вживання, без мети збуту. Кількісний вміст МДМА становить 0,197 г, 0,191 г та 0,019 г. Загальний кількісний вміст МДМА становить 0,407 г. Кількісний вміст PVP становить 0,438 г, 0,138 г та 0,281 г. Загальний кількісний вміст PVP становить 0, 857 г.
Встановлені органом досудового розслідування обставини і викладені судом, не оспорюються учасниками судового провадження, так як під час досудового розслідування обвинувачена беззаперечно визнала свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодна з розглядом обвинувального акта за її відсутності.

Окрім того, обвинувачена ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Отже, саме з підстав викладеного, суд дійшов висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_3 , у вчиненні інкримінованого кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а саме незаконного придбання , зберігання психотропної речовини, без мети збуту.

Вивченням обставин справи, встановлено, що обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченій - є щире каяття та активне сприяння розкриттю правопорушення. Обставини, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання- відсутні.

Суд вважає, що підстави застосування ст. 69, 69-1 КК України при призначенні покарання - відсутні.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_3 покарання суд враховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості, як у потерпілого, так і суспільства.

Згідно з приписами ст. 8 КПК кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За змістом статей 50, 65 КК, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається, як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень, як самим засудженим, так і іншими особами.

Зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

З урахуванням вищевикладених обставин по справі, особистості обвинуваченої, тяжкості вчиненого кримінального проступку, покарання, яке передбачено за вчинений кримінальний проступок, відсутності в обвинуваченої сталого матеріального стану, обставини, що пом`якшує покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченої можливо без ізоляції від суспільства, шляхом призначення ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі, однак зі звільненням від його відбуття на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком.

Разом з цим суд, діючи відповідно до положень ч. 1 ст. 76 КК України покладає на обвинувачену обов`язки, передбачені ст. 76 КК України .

Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням ст. 65-68 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченої, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченої та є достатнім, для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України мети покарання.

Враховуючи те, що стосовно обвинуваченої запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно обвинуваченої запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили стосовно обвинуваченої.

Цивільний позов не заявлений. Процесуальні витрати відповідно до ст.124 КПК України слід покласти на обвинувачену.

Питання речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. 7, 17, 100, 124, 301, 302, 368-371, 374, 381, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити її покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1, ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Речовий доказ, психотропну речовину - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Держави судові витрати на залучення експерта у розмірі 5663,40 грн.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий суддя : ОСОБА_1