КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №761/6538/22 Слідчий суддя в суді першої інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/2031/2022 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції ОСОБА_2
Категорія: ст. ст. 170-173 КПК України
У Х В А Л А
02 червня 2022 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою генерального директора ТОВ «Демурінський гірничо-збагачувальний комбінат» ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18 березня 2022 року, -
прокурора ОСОБА_7 ,
представників власника майна ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а:
Заборонено будь-яким державним реєстраторам органів державної реєстрації, приватним та державним нотаріусам, а також іншим особам, що наділені таким правом, вчиняти будь-які дії, пов`язані з проведенням державної реєстрації (перереєстрації, поділу, виділу, внесення змін, пов`язаних зі зміною учасників, кінцевих бенефіціарів, а також вчинення реєстраційних дій, направлених на відчуження, тощо) права власності на корпоративні права ТОВ «Демурінський гірничо-збагачувальний комбінат».
На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що ТОВ «Демурінський гірничо-збагачувальний комбінат» не погоджується з оскаржуваною ухвалою та вважає її незаконною та необґрунтованою, оскільки на момент накладення арешту на корпоративні права не перевірено та не встановлено підстав для такого арешту, не враховано, що корпоративні права не мають жодного відношення до вчиненого злочину за фактом ч. 3 ст. 212 КК України.
За таких обставин корпоративні права ТОВ «Демурінський гірничо-збагачувальний комбінат» не відповідають жодній із ознак речового доказу, відповідно до ст. 98 КПК України.
До того ж з матеріалів клопотання прокурора не вбачається, що корпоративні права мають відношення до обставин, які підлягають доказуванню в межах кримінального провадження за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 212 КК України.
Також апелянт звертає увагу на те, що згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Проте такі обставини відсутні, оскільки відповідно до рішення Ради національної безпеки і оборони України від 18 червня 2021 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», введеного в дію Указом Президента України від 24 червня 2021 року № 266/2021, до «Limpieza limited» (Кіпр), якій належать корпоративні права ТОВ «Демурінський гірничо-збагачувальний комбінат», застосовані обмежувальні заходи (санкції), зокрема, у вигляді блокування активів тимчасового обмеження права особи користуватися та розпоряджатися належним їй майном.
На обґрунтування вимог клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала була ухвалена слідчим суддею без виклику ТОВ «Демурінський гірничо-збагачувальний комбінат», її копія була отримана представником товариства 26.04.2022, а отже строк апеляційного оскарження наведеної ухвали для Товариства до 02.05.2022 (оскільки 01.05.2022 припадає на вихідний день неділю).
Заслухавши доповідь судді, доводи представника власника майна, який підтримав подану апеляційну скаргу в повному обсязі та просив задовольнити її з наведених в ній підстав, думку прокурора, який заперечував щодо задоволення вказаної апеляційної скарги та вважав оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно ч. 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Враховуючи, що ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18.02.2022 року було постановлено без виклику представника ТОВ «Демурінський гірничо-збагачувальний комбінат», а її копія була отримана представником товариства 26.04.2022, а отже строк апеляційного оскарження наведеної ухвали для Товариства до 02.05.2022 (оскільки 01.05.2022 припадає на вихідний день неділю), тому колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений, оскільки він був пропущений з поважних причин, з урахуванням також того, що даних, які б підтверджували отримання представником ТОВ «Демурінський гірничо-збагачувальний комбінат» раніше ніж 26.04.2022 копії оскаржуваного рішення матеріали судового провадження не містять.
А також заборони будь-яким державним реєстраторам органів державної реєстрації, приватним та державним нотаріусам, а також іншим особам, що наділені таким правом, вчиняти будь-які дії, пов`язані з проведенням державної реєстрації (перереєстрації, поділу, виділу, внесення змін, пов`язаних зі зміною учасників, кінцевих бенефіціарів, а також вчинення реєстраційних дій, направлених на відчуження, тощо) права власності на корпоративні права ТОВ «Демурінський гірничо-збагачувальний комбінат».
18.03.2022 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва вказане клопотання про арешт майна задоволено.
Приймаючи таке рішення, слідчий суддя зазначив, що клопотання прокурора обґрунтоване тим, що Бюро економічної безпеки України здійснює досудове розслідування у зазначеному кримінальному провадженні, яким встановлено, що службові особи ТОВ «Демурінський гірничо-збагачувальний комбінат», діючи за попередньою змовою з службовими особами офшорної компанії «OsttorBeteiligungs-und Handelsgesellschaft mbH» (Австралія) та «Limpiezalimited» (Кіпр), упродовж 2021 року здійснили реалізацію титанової сировини на адресу «Osttor Beteiligungs-undHandelsgesellschaftmbH» (Австралія) та «Limpieza limited» за умисно заниженою вартістю з метою зменшення податкового зобов`язання з податку на прибуток, що призвело до фактичного ненадходження до Державного бюджету України коштів на суму понад 26 млн грн., що є особливо великим розміром.
Відповідно до відомостей, наявних у автоматизованій інформаційній системі Державної податкової служби України «Податковий блок», ТОВ «Демурінський гірничо-збагачувальний комбінат» перебуває на обліку ГУ ДПС у Дніпропетровській області, основним видом діяльності є добування руд кольорових металів, засновник - «Limpieza limited» (Кіпр) (сума внеску в статутний фонд 13 560 060 грн. - 100 %), кінцевий бенефіціарний власник - ОСОБА_10 , який є членом ради директорів російської металургійної компанії ПАТ «Корпорація ВСМПО-АВІСМА», що виробляє титан і вироби з нього, входить до складу російської держкорпорації «Ростех».
Указом Президента України від 24.06.2021 № 266/2021 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 18.06.2021 «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» про безстрокові санкції проти генерального директора держкорпорації «Ростех», голови ради директорів корпорації «ВСМПО-АВІСМА» ОСОБА_11 та аналогічний пакет санкцій застосовується щодо заступника голови ради директорів корпорації «ВСМПО-АВІСМА» ОСОБА_12 .
Рішенням детектива БЕБ України від 17.03.2022 корпоративні права ТОВ «Демурінський гірничо-збагачувальний комбінат», власник «Limpiezalimited» (Кіпр), на підставі ст. 98 КПК України визнані речовими доказами.
Задовольняючи дане клопотання прокурора, слідчий суддя виходив з наявності передбачених ст. 170 КПК України підстав для накладення арешту на вказане майно, з метою забезпечення збереження речових доказів.
Однак з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може погодитися, з огляду на наступне.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК Українита судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Однак, зазначених вимог закону слідчий суддя та слідчий не дотрималися.
Як вбачається з матеріалів клопотання досудове розслідування здійснюється у кримінальному провадженні № 0000001 від 10.03.2022 за фактом умисного ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах службовими особами ТОВ «Демурінський гірничо-збагачувальний комбінат» () за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.
Об`єктивна сторона вказаного злочину характеризується сукупністю трьох ознак: 1) діяння - ухилення від сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), що належать до системи оподаткування; 2) суспільно небезпечні наслідки у вигляді фактичного ненадходження до бюджетів чи державних цільових фондів коштів у значних (ч. 1 ст. 212), великих (ч. 2 ст. 212) або особливо великих (ч. 3 ст. 212) розмірах; 3) причинний зв`язок між діянням і наслідками.

Предмет вказаного кримінального правопорушення є податки, збори, інші обов`язкові платежі, що входять в систему оподаткування і введені у встановленому законом порядку.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Із зазначеного не вбачається зв`язку між корпоративними правами ТОВ «Демурінський гірничо-збагачувальний комбінат» з об`єктивною стороною кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України тим більш відповідність їх критеріям визначеним у ст. 98 КПК України, тобто останні не можуть бути речовим доказом у відповідності до ст. 98 КПК України.
Проте на дані обставини не звернув увагу слідчий суддя та прийняв передчасне рішення про накладення арешту на корпоративні права вказаного товариства з метою збереження речових доказів.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 131 КПК Українивизначено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном.

Частиною другої цієї статті визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
За положеннями ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 84 КПК України речові докази є одним із процесуальних джерел доказів.

Частина 1 ст. 98 КПК України передбачає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Посилаючись у клопотанні на необхідність накладення арешту на корпоративні права ТОВ «Демурінський гірничо-збагачувальний комбінат» () прокурор повинен був зазначити, яке відношення останні мають до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України посилаючись при цьому на докази на підтвердження зазначеного.

Жодних об`єктивних даних, які б підтверджували, що корпоративні права ТОВ «Демурінський гірничо-збагачувальний комбінат» () були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом, колегія суддів з наданих до суду матеріалів провадження не вбачає.

Прокурором, який звернувся до суду з клопотанням не вказано, у який спосіб та для з`ясування яких обставин, що мають значення у даному кримінальному провадженні можливе використання, у якості речового доказу, арештованого майна.
Не містить таких даних щодо обставин кримінального провадження і оскаржувана ухвала слідчого судді.
Постанова т.в.о. керівника другого відділу детективів Підрозділу детективів із захисту економіки у фіскальній сфері Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України від 17.03.2022 року про визнання корпоративних прав ТОВ «Демурінський гірничо-збагачувальний комбінат» () речовими доказами не містить посилання, яким саме критеріям визначених ст. 98 КПК України вони відповідають, будь-яких підтверджень тому, що вказані корпоративні права відповідають вимогам ст. 98 КПК Українитакож постанова не містить, тобто винесення її є формальністю на яку не звернуто увагу слідчим суддею.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Проте, в порушення вказаних вимог, прокурором не було долучено до клопотання дані, які би давали достатньо підстав вважати, що застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна є необхідним у вказаному кримінальному провадженні.
За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що прокурором не було доведено необхідність накладення арешту на корпоративні права ТОВ «Демурінський гірничо-збагачувальний комбінат» () з метою збереження речових доказів, не вказано, у який спосіб та для з`ясування яких обставин, що мають значення у даному кримінальному провадженні можливе його використання.

Прокурор та слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, в порушення ст. ст. 171, 173 КПК України, не оцінили розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для його власника.

За положеннями ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Враховуючи зазначене колегія суддів погоджується з доводами сторони захисту в частині того, що стороною обвинувачення не доведено, що вказане майно є речовим доказом в даному кримінальному провадженні, а слідчим суддею не обґрунтовано, яке відношення має арештоване майно до предметів злочинних посягань або знарядь вчинення злочинів, які розслідуються в даному провадженні. Із змісту ухвали не зрозуміло, яким чином арештоване майно може містити сліди вчинення інкримінованих правопорушень, а якщо містить - то які.

На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про неповноту та однобічність судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, як незаконна, а апеляційна скарга генерального директора ТОВ «Демурінський гірничо-збагачувальний комбінат» ОСОБА_6 , - задоволенню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту накорпоративні права ТОВ «Демурінський гірничо-збагачувальний комбінат» (), які належать «Limpieza limited» (Кіпр) за недоведеності необхідності накладення арешту з підстав зазначених у клопотанні.
Керуючись ст. ст. 170-173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,

п о с т а н о в и л а:

Поновити генеральному директору ТОВ «Демурінський гірничо-збагачувальний комбінат» ОСОБА_6 , строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18 березня 2022 року.

Апеляційну скаргу генерального директора ТОВ «Демурінський гірничо-збагачувальний комбінат» ОСОБА_6 , - задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18 березня 2022 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 та накладено у кримінальному провадженні №0000001 від 10.03.2022 арешт на корпоративні права ТОВ «Демурінський гірничо-збагачувальний комбінат» (), які належать «Limpieza limited» (Кіпр), шляхом заборони учасникам ТОВ «Демурінський гірничо-збагачувальний комбінат», іншим особам, які діють від їх імені, їх представникам, представникам товариства (у тому числі за довіреністю), іншим особам, у володінні, користуванні яких перебувають зазначені корпоративні права, відчужувати корпоративні права ТОВ «Демурінський гірничо-збагачувальний комбінат».

Заборонено будь-яким державним реєстраторам органів державної реєстрації, приватним та державним нотаріусам, а також іншим особам, що наділені таким правом, вчиняти будь-які дії, пов`язані з проведенням державної реєстрації (перереєстрації, поділу, виділу, внесення змін, пов`язаних зі зміною учасників, кінцевих бенефіціарів, а також вчинення реєстраційних дій, направлених на відчуження, тощо) права власності на корпоративні права ТОВ «Демурінський гірничо-збагачувальний комбінат», - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотанняпрокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 у кримінальному провадженні №0000001 від 10.03.2022 про арешт корпоративних прав ТОВ «Демурінський гірничо-збагачувальний комбінат» (), які належать «Limpiezalimited» (Кіпр), шляхом заборони учасникам ТОВ «Демурінський гірничо-збагачувальний комбінат», іншим особам, які діють від їх імені, їх представникам, представникам товариства (у тому числі за довіреністю), іншим особам, у володінні, користуванні яких перебувають зазначені корпоративні права, відчужувати корпоративні права ТОВ «Демурінський гірничо-збагачувальний комбінат» із забороною будь-яким державним реєстраторам органів державної реєстрації, приватним та державним нотаріусам, а також іншим особам, що наділені таким правом, вчиняти будь-які дії, пов`язані з проведенням державної реєстрації (перереєстрації, поділу, виділу, внесення змін, пов`язаних зі зміною учасників, кінцевих бенефіціарів, а також вчинення реєстраційних дій, направлених на відчуження, тощо) права власності на корпоративні права ТОВ «Демурінський гірничо-збагачувальний комбінат», - відмовити.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4