КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
Справа № 534/468/22
Провадження № 1-кс/534/139/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2022 року місто Горішні Плавні

Слідчий суддя Комсомольського міського суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,захисника - адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ ВП № 2 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , громадянин України, судимий, не одружений, не працюючий, освіта професійно технічна, на утриманні має малолітню дитину, статусу учасника АТО не має, групи інвалідності не має, паспорт № НОМЕР_1 виданий 5326 від 19.07.2017 року;

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

у с т а н о в и в:

До Комсомольського міського суду Полтавської області звернувся слідчий СВ ВП № 2 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 із клопотанням, погодженим прокурором, в якому порушує питання щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, строком на 60 днів.

Виходячи із змісту внесеного клопотання та матеріалів судової справи, органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна, поєднаного з проникнення у житло, вчиненого повторно, скоєного в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст.1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX) в Україні запроваджено воєнний стан терміном до 25.05.2022 року.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 01.05.2022 о 13 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , маючи прямий злочинний умисел направлений на відкрите заволодіння чужим майном, прийшов на територію домоволодіння, яке належить ОСОБА_7 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, та бажаючи їх настання, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючі повторно, в період дії воєнного стану, ОСОБА_5 , шляхом відчинення вхідних дверей будинку проник у середину.

Зайшов в одну із кімнат будинку останній помітив, що у кімнаті на ліжку знаходиться потерпілий ОСОБА_7 , який через хворобу не мав можливості самостійно пересуватися. Поряд з ліжком на столу знаходився мобільний телефон марки LENOVO моделі А6010, білого кольору.

У подальшому ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел на відкрите заволодіння чужим майном, скориставшись безпорадним станом потерпілого ОСОБА_7 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, діючі повторно, заволодів мобільним телефоном марки LENOVO моделі А6010, білого кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 вартістю 1 000 гривень, спричинивши потерпілому шкоду на вказану суму.

Своїми умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна, поєднаного з проникнення у житло, вчиненого повторно, скоєного в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 , скоїв кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 186 КК України.

Прокурор у судовому засіданні внесене клопотання підтримав повністю, посилаючись на зазначені у ньому обставини та просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 днів. Підтримуючи клопотання слідчого зазначив, що про наявність обґрунтованих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, наполягав на застосуванні до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. При цьому зазначив про наявність ризиків, пов`язаних із можливим переховуванням та вчиненням іншого кримінального правопорушення.

За змістом пояснень, наданих у судовому засіданні захисником підозрюваного адвокатом ОСОБА_4 слідчим суддею з`ясовано, що останній просив суд відмовити у задоволенні клопотання слідчого, просив застосувати менш суворий запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово.
Підозрюваний ОСОБА_5 просив суд застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши думки слідчого, прокурора, підозрюваного його захисника, законного представника, дослідивши матеріали судової справи у контексті розгляду зазначеного вище клопотання, слідчий суддя, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, надавши оцінку кожному доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення , враховуючи, що жоден доказ не має наперед встановленої сили, дійшов таких висновків.

У відповідності до ч.4 ст.176, ст.177 КПК України, запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який відповідно до ст.183 КПК України може бути застосований, зокрема, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Як вбачається з представлених суду матеріалів, в провадженні відділення поліції №2 Кременчуцького відділу поліції ГУ НП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000144 від 01.05.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

В межах зазначеного кримінального провадження 01.05.2022 о 21 годині 10 хвилин підозрюваному ОСОБА_5 був затримай працівниками поліції в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.
02.05.2022 року слідчимСВ ВП № 2 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 , повідомлено про підозру ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Копія клопотання та копії доданих до нього матеріалів вручена 02.05.2022 о 16 год. 45 хв., з дотриманням вимог ч.2 ст.184 КПК України.
Наявність обґрунтованої підозри підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

-рапортом від 01.05.2022 року;
-протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 01.05.2022 року;
-протоколом огляду місця події від 01.05.2022;
-протоколами допитів потерпілого ОСОБА_7 ;
-протоколом проведення впізнання особи за фотознімками від 02.05.2022;
-протоколом проведення впізнання речей за фотознімками від 02.05.2022;
-протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 01.05.2022;
-протоколом обшуку (затриманого, арештованого) від 01.05.2022;
-медичним огляд на встановлення стану сп`яніння від 01.05.2022 року згідно якого у крові підозрюваного виявлено 3.04 % проміле;
-протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ;
-протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ;
-протоколом допиту свідкам ОСОБА_10 ;
-речовими доказами;
-іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин (п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України»), аналогічний правовий висновок викладено також у справі «Кавала проти Туреччини» (заява №28749/18), та у інших справах.

Враховуючи зазначені критерії, докази, додані до клопотання та пояснення учасників судового провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що підозра є обґрунтованою.

За змістом ст.194 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази, обставини, які свідчать про 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Проаналізувавши приєднані до клопотання слідчого матеріали досудового розслідування, слідчий суддя дійшов висновку, що наведені вище докази, доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке відносяться до тяжкого злочину.

Одночасно, слідчий суддя зазначає, що у відповідності до ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей.

В якості підстави для застосування найсуворішого запобіжного заходу слідчий у внесеному клопотанні посилається на наявність трьох ризиків, що передбачені ст.177 КПК України, а саме: можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, сховати, знищити, спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин справи, незаконно впливати на свідків, з якими підозрюваний має дружні відносини. Наявність зазначених ризиків була підтримана слідчим та прокурором у судовому засіданні.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 12 КК України інкриміноване ОСОБА_5 кримінальне правопорушення за ч. 4 ст. 186 КК України належить до тяжких злочинів.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Слідчий суддя зазначає, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 01.06.2006 року у справі «Мамедова проти Росії», (пункті 74) Суд вказував, що хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину. Тримання під вартою також не можна застосовувати як передбачення вироку у формі позбавлення волі.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин, покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Також, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року Європейський суд з прав людини зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях статей 177, 178, 183 КПК України.

Згідно зазначених норм, наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. При розгляді питання про необхідність взяття під варту судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи і, зокрема, такі фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Слідчий суддя зазначає, що як обгрунтування можливості застосування слідчим суддею домашнього арешту, захисником зазначено, що на утриманні у підозрюваного є малолітня дитина та є постійне місце проживання.

Оцінивши всі обставини в їх сукупності, у відповідності до вимог ст.178 КПК України, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного підлягає задоволенню. Лише такий запобіжний захід зможе дієво запобігти можливого переховування, наявність ризиків, передбачених у ст. 177 КПК України, що доведені під час розгляду клопотання, що виключає можливість застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу.

Слідчим суддею вивчалась можливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні. Проте, з урахуванням особи підозрюваного, застосування таких не буде дієвим. З аналогічних підстав слідчий суддя вважає неспроможними обґрунтування щодо доцільності застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Вік обвинуваченого, його стан здоров`я, сімейне та матеріальне становище не дає підстав для незастосування до нього такого запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Згідно із матеріалами справи підозрюваний ОСОБА_5 затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

Питання про застосування застави вирішено судом в порядку ч.ч. 3, 4 ст.183 КПК України.

З урахування тяжкості інкримінованого злочину, який у відповідності до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, та відомостей, що характеризують підозрюваного, суд визначає заставу, достатню для забезпечення підозрюваним ОСОБА_5 належної процесуальної поведінки у розмірі 74 430 грн.,із покладенням на підозрюваного передбачених законом обов`язків.

Керуючись ст.ст.176-178,183,194 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в :

Клопотання слідчого СВ ВП № 2 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором, задовольнити повністю.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на шістдесят днів.

Строк тримання під вартою рахувати з 21 години 10 хвилин 01 травня 2022 року.

Строк дії ухвали закінчується 29 червня 2022 року.

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 заставу у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 74 430 грн., яка може бути внесена на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Полтавській області (отримувач: ТУ ДСА України в Полтавській області; ЗКПО 26304855; р/р UA0015950 в ДКСУ м.Київ; МФО 820172;призначення платежу: ПІБ платника, призначення платежу, суд) підозрюваним, обвинуваченим або заставодавцем, який зобов`язується надати суду документ, що це підтверджує.
В разі внесення застави у розмірі, визначеному ухвалою суду, уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_5 з-під варти та повідомити про це слідчого СВ ВП № 2 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , прокурора Глобинської окружної прокуратури ОСОБА_3 та суд.
В разі внесення застави та звільнення підозрюваного ОСОБА_5 з-під варти на нього покладаються строком до 29 червня 2022 року наступні обов`язки:
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду,
- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання;
- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першим викликом.
Роз`яснити особі, якою буде внесено заставу, що в разі невиконання підозрюваним перелічених вище обов`язків, заставу буде звернуто в дохід держави.
Ухвала слідчого судді, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала може бути оскаржена протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй повного тексту судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_11