Провадження 1-в/193/48/22
У Х В А Л А
іменем України

07 квітня 2022 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі: прокурора ОСОБА_3 ,

представника Софіївської ВК №45 ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт. Софіївка Дніпропетровської області у режимі відеоконференції з ДУ "Софіївська виправна колонія (№45) клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміну невідбутого покарання більш м`яким,

В С Т А Н О В И В :

07.10.2021 на адресу Софіївського районного суду надійшло клопотання від засудженого ОСОБА_5 , який наразі відбуває покарання у виді позбавлення волі в Державній установі «Софіївська виправна колонія (№ 45)» (надалі Софіївська ВК-45), згідно якого останній просив замінити йому невідбуту частину покарання більш м`яким.

Засуджений ОСОБА_5 під час судового розгляду справи клопотання підтримав та просив його задовольнити. Вказав, що йому відомо про необхідність відшкодування збитків, завданих потерпілим під час скоєння ним злочинів, тому бажає продовжити відбувати покарання у місцях обмеження волі, де працюючи, у нього з`явиться можливість відшкодувати їм ці збитки.

Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні клопотання засудженого підтримав, посилаючись на достатність для цього підстав, просив замінити ОСОБА_5 невідбутий строк покарання у виді позбавлення волі більш м`яким у виді обмеження волі на цей же строк.

Представник виправної колонії ОСОБА_4 у судовому засіданні своєї позиції щодо заявленого клопотання засудженого ОСОБА_5 не висловив, його вирішення залишив на розсуд суду.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заперечив проти задоволення клопотання, посилаючись на відсутність для цього підстав.

Суд вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши особову справу засудженого та матеріали клопотання, дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 відбуває покарання за вироком Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.06.2019 за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України, згідно якого його засуджено до 5 років і 6 місяців позбавлення волі.

Початок строку 30.10.2018, кінець строку 30.04.2024.

Міру призначеного покарання засуджений став відбувати в ДУ «Криворізька установа виконання покарань (№3)» з 01.11.2018. Під час утримання в цій установі, засуджений ОСОБА_5 характеризувався винятково негативно, мав 4 стягнень, заохочень не мав.

З 17 серпня 2019 року засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання у Софіївській ВК № 45, де двічі заохочувався адміністрацією виправної колонії за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці. Має одне стягнення, накладене на нього 27.01.2021.

Відповідно до характеристики, складеної на засудженого станом на 30.03.2022, ОСОБА_5 під час відбування покарання у цій установі зарекомендував себе добре, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня. Роботи із самообслуговування та благоустрою установи виконує. Підтримує рівні стосунки з іншими засудженими, не конфліктний з ними. З персоналом установи ввічливий, тактовний, адекватно реагує на критику на свою адресу. Спальне місце утримує в чистоті та порядку, охайний. Приймає участь у заходах виховного характеру, зокрема «Правова просвіта» та «Підготовка до звільнення», проявляє належну соціально-корисну активність. Має заборгованість за виконавчими листами на суму 30730,69 грн.

Станом на 07.04.2022 засуджений фактично відбув визначені п.2 ч. 4 ст. 82 КК України 1/2 частини призначеного судом строку покарання (2 роки і 8 місяців), невідбута частина якого складає 02 роки і 22 дні.

Згідно ст.82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і неповинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Вивчивши інші вироки відносно засудженого ОСОБА_5 , які враховані під час відбуття вищевказаного покарання, судом установлено, що згідно:

1) вироку Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (засудженого за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі) від 10.12.2018 з даного засудженого присуджено до стягнення процесуальні витрати у розмірі 1144 грн.;

2) вироку Апостолівського районного суду Дніпропетровської області (засудженого за ч. 2,3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі) від 16.01.2019 з ОСОБА_5 присуджено до стягнення матеріальну та моральну шкоду завдану злочином, у сумі 27 870,69 грн.;

3) вироку Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (засудженого за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років і 6 місяців позбавлення волі) від 22.05.2019 з цього засудженого присуджено до стягнення процесуальні витрати у розмірі 1716 грн.

Тобто, засуджений ОСОБА_5 має невідшкодовані процесуальні витрати та цивільний позов на загальну суму 30730,69 грн., і як з`ясовано з матеріалів особової справи, засуджений за увесь час відбуття покарання навіть не намагався погасити.

Відповідно до п.п.2,4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002р. умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення.

Проте, як видно з хронології отриманих заохочень та стягнень засудженим ОСОБА_5 , останній, отримавши двічі поспіль заохочення у вигляді подяк (22.04.2020 та 15.10.2020) за сумлінну поведінку та ставлення до праці, у подальшому 4 рази порушував вимоги режиму відбуття покарання, через що піддавався стягненням у вигляді доган, у тому числі однієї суворої (27.01.2021, 29.03.2021, 31.03.2021 та 08.06.2021).

Отримання чотирьох поспіль стягнень після двох заохочень на переконання суду не свідчить про прогрес у виправленні засудженого ОСОБА_5 , поведінка останнього у дотриманні вимог режиму відбування покарання є нестабільною.

Таким чином, суд дійшов висновку, що засуджений на шлях виправлення не став, а відтак у задоволенні клопотання про заміну йому покарання у виді позбавлення волі більш м`яким слід відмовити.

Керуючись ст. 82 КК України, ч. 2 ст. 376, ст.537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутого покарання більш м`яким, - відмовити.

На ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення прокурор та захисник можуть подати апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через Софіївський районний суд Дніпропетровської області, а засуджений, який перебуває у місцях позбавлення волі, у той же строк і порядок, але з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя ОСОБА_1