Справа № 664/2147/21
1-і/214/285/22
У Х В А Л А
Іменем України

13 червня 2022 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кривому Розі, в режимі відеоконференції, клопотання прокурора Олешківської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000219 від 10.06.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
09.06.2022 року до суду надійшло клопотання прокурора ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 на 60 днів.
В обґрунтування свого клопотання прокурор зазначила про те, що ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.04.2022 року, продовжено строк дії запобіжного заходу ОСОБА_5 до 19.06.2022 року.

Прокурор вважає, що на даному етапі судового розгляду ризики відповідно до ст.177 КПК України, які були враховані слідчим суддею при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишились незмінними та актуальними.

Як слідує з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, за який передбачено покарання строком від 5 до 8 років позбавлення волі, що у сукупності дає обґрунтовані підстави вважати про наявність ризиків, передбачених п.1 ч.1 ст.177 КПК України (обвинувачений може переховуватися від суду).

Також, вивченням особи обвинуваченого встановлено, що останнього відсутні родинні та соціальні фактори, які б його стримували від спроб переховування від суду, а саме, ОСОБА_5 не одружений, не працює, не проживає за місцем реєстрації, постійно змінює місце проживання, раніше був неодноразово засуджений, в тому числі за умисні тяжкі злочини, а також, злочини проти життя та здоров`я особи, веде антисоціальний спосіб життя.

Характер вчиненого кримінального правопорушення та особа обвинуваченого вказують на наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (обвинувачений може незаконно впливати на свідків), оскільки достеменно знає про місце їх поживання.

Також існує і ризик повторення протиправної поведінки чи продовження кримінального правопорушення ( п.12 ч.1 ст.178 КПК України), оскільки ОСОБА_5 є тричі засудженою особою.

За таких обставин, обґрунтованим є продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти вищезазначеним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 .

Беручи до уваги вищевикладене з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, зважаючи на те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні, прокурор звернувся до суду з вказаним клопотанням.
Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного щодо ОСОБА_5 .
Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора.
Захисник в судовому засіданні, просив змінити обраний щодо обвинуваченого запобіжний захід на такий, що не пов`язаний з триманням під вартою.
Вислухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання та додатки, суд приходить до висновку про необхідність і доцільність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 строком на 60 днів, виходячи з такого.
В провадженні Херсонського міського суду Херсонської області перебуває кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000219 від 10.06.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.
У відповідності до Розпорядження Голови Верховного Суду від 06.03.2022 № 1/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» у зв`язку із неможливістю Херсонським міським судом Херсонської області здійснювати правосуддя під час воєнного стану змінено територіальну підсудність судових справ на Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Згідно з ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.04.2022 року, продовжено строк дії запобіжного заходу ОСОБА_5 до 19.06.2022 року.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.331 КПК України, під час судового розгляду, суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
У відповідності до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно зі ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу обвинуваченого, його репутацію, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців.
Відповідно до ст.29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Також Європейський суд з прав людини в рішенні «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , суд зважає на попередню оцінку окремих фактичних обставин, здійснену Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області при вирішенні попереднього клопотання у цьому кримінальному провадженні в ухвалі від 21.04.2022 року.
Встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є уродженцем с. Камишне Роздольненського району АР Крим, українцем, громадянином України, має базову середню освіту, офіційно не працює, не одружений, утриманців немає, постійного місця реєстрації не має, в силу ст.89 КК України, раніше не судимий.
Так, ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені у вчинені тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 8 років.
Судом встановлені обставини, наявність яких може свідчити про ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: повторення протиправної поведінки чи продовження кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні та переховуватися від суду.
При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому, суд бере до уваги в сукупності зазначені вище обставини з приводу тяжкості покарання, що загрожує обвинуваченому, у рази визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, що у сукупності дає обґрунтовані підстави вважати про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, тобто намагання переховуватися від суду. Вказаний ризик, також, підтверджується відсутністю у обвинуваченого родинних та соціальних факторів, а саме те, що ОСОБА_5 не одружений, не працює, не проживає за місцем реєстрації, постійно змінює місце проживання, веде антисоціальний спосіб життя.
Окрім того, характер вчиненого кримінального правопорушення та особа обвинуваченого вказують на наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, тобто намагання незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки достеменно знає про місце їх поживання.
Також, існує ризик повторення вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень, оскільки ОСОБА_5 ніде не працює.
За таких обставин, обґрунтованим є продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а застосування більш м`якого запобіжного заходу, як на цьому наполягав обвинувачений та його захисник, не зможе запобігти вищезазначеним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 .
Отже, запобіжний захід був обґрунтовано застосований з урахуванням даних про особу обвинуваченого, тяжкості злочинів, які йому інкримінуються та інших обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання такого запобіжного заходу, передбачених ст.ст.176-178, 183, 193-194, 196 КПК України, оскільки вищевказане в своїй сукупності, вказує на наявність ризиків, які були підставами для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і не перестали існувати, а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу, не зможе запобігти ризикам його можливого продовження кримінального правопорушення, у якому він обвинувачується.
Суд вважає, що ступінь ризиків, які стали підставою для обрання запобіжного заходу щодо обвинуваченого у вигляді взяття під варту, на даному етапі провадження не зменшились.
Вказані вище обставини, на думку суду, в сукупності, беззаперечно свідчать про необхідність продовження обраного щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що забезпечить належну процесуальну поведінку останнього.
Керуючись ст.ст.110, 176-178, 183, 184, 331, 369, 371 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 (шістдесят) днів, тобто до 12.08.2022 року.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали складений 17.06.2022 року.

Суддя ОСОБА_1