Справа № 936/279/22
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.03.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , перекладача ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 та його захисниківадвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Ужгороді в режимі відеоконференції судове провадження 11-сс/4806/89/22 за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_8 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 з доповненнями до неї, на ухвалу слідчого судді Воловецького районного суду Закарпатської області від 03.03.2022.
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ ВП №2 Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області про застосування запобіжного заходу та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб, до 30.04.2022 без визначення розміру застави, щодо:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Російської Федерації, зі слів уродженця Ізраїлю, громадянина Російської Федерації, який має право на тимчасове проживання на території України, мешканця АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , зі слів має на утриманні дітей та перебуває у цивільному шлюбі, не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.03.2022 за №0000029.

Органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_10 , у невстановлений органом досудового розслідування точний час та день, а також у невстановленому слідством місці, придбав у невстановленої особи 32 патрони калібру 9 мм, 26 патронів калібру 5,45 мм до вогнепальної зброї та одну ручну гранату РГД-5 з маркувальними позначеннями 2908-24-91 Т УЗГРМ 583, які відносяться до категорії боєприпасів, та які без передбаченого законом дозволу зберігав та перевозив в автомобілі марки «AUDI» моделі «А6» реєстраційний номер НОМЕР_1 до 23 год. 01.03.2022, де був зупинений працівниками поліції на дорожній поліцейській станції «Нижні Ворота» на 717 км. +500 м. авто дороги М-06 сполученням «Київ-Чоп», які в подальшому були вилучені працівниками поліції.

01.03.2022 о 23 год. 23 хв. ОСОБА_10 затримано в порядку ст.208 КПК України.

02.03.2022 відомості за даним фактом внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000029 за ч.1 ст.263 КК України.

02.03.2022 ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

-2-

Необхідність застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий обгрунтував наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний матиме можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

В ухвалі слідчий суддя зазначив, що погоджується з обґрунтованістю підозри ОСОБА_10 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, існуванням заявлених ризиків і, що відомостей, які б свідчили про можливість гарантувати належну поведінку підозрюваного шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, не встановлено. Водночас, при застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя врахував і дані про особу підозрюваного, який є уродженцем та громадянином Російської Федерації, відсутні дані про наявність у нього постійного місця проживання на території України, про наявність міцних соціальних зв`язків, окрім того він не є резидентом України, а тому матиме змогу безперешкодно покинути територію України.

В апеляційній скарзі, захисник підозрюваного ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_8 просить скувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою застосувати підозрюваному запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою. Вважає ухвалою незаконною та не обґрунтованою, а викладені ній висновки такими, що не відповідають фактичним обставинам. Ставить під сумнів обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_10 підозри та заперечує його причетність до вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України. Вказує на те, що обґрунтованість підозри не підтверджена жодними доказами. Також зазначає, що слідчий у клопотанні, а слідчий суддя в ухвалі не довели існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України та неможливість застування підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою. Просить врахувати, що підозрюваний ОСОБА_10 має постійне місце навчання та роботи у Австрії, злочином, у якому він підозрюється не спричинено жодної шкоди. Захисник переконаний, що обставини кримінального правопорушення та дані про особу підозрюваного дають підстави для застосування ОСОБА_10 більш м`якого запобіжного заходу.
У доповненні до апеляційної скарги, захисник - адвокат ОСОБА_12 просить апеляційний суд змінити підозрюваному ОСОБА_10 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт з визначенням застави. Захисник вважає, що висунута її підзахисному підозра є необґрунтованою, не доведеною належними та допустимими доказами. Просить врахувати, що у день події ОСОБА_10 , керував автомобілем знайомої і речі, які у ньому знаходились, та які були виявлені працівниками поліції йому не належать і він не був обізнаний про їх зберігання у транспортному засобі. Зазначає, що на вилучених набоях та гранаті відсутні відбитки пальців рук ОСОБА_10 . Таким чином вважає, що в діях ОСОБА_10 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України. Переконана, що працівники поліції безпідставно затримали ОСОБА_10 . Вважає, що органом досудового розслідування не доведено існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України та неможливості застосування підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою. Просить врахувати те, що ОСОБА_10 одружений, має на утриманні непрацездатних дружину та матір, а також двоє малолітніх дітей, також у нього є постійне місце реєстрації у АДРЕСА_3 , має посвідку на проживання в Україні та місце роботи.

-3-

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та його захисників адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які підтримали апеляційну скаргу з доповненням до неї, думку прокурора про безпідставність апеляційної скарги та законність і обґрунтованість ухвали слідчого судді, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника адвокат ОСОБА_8 з доповненням до неї, задоволенню не підлягає з таких підстав.
Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу повинно відповідати вимогам ст.370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи підозрюваного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч.1 ст.177 КПК України.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст.178 КПК України.
В порядку ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного,
-4-
обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Згідно положень ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити,чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини,які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2)наявність достатніх підстав вважати,що існує хоча б один із ризиків,передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя повною мірою дотримався вказаних вимог закону при розгляді клопотання про обрання щодо ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Розглядаючи дане клопотання, слідчий суддя належно дослідив та перевірив наведені у ньому доводи щодо обґрунтованості підозри та наявності ризиків, які власне викликали необхідність вжити заходи для забезпечення кримінального провадження шляхом застосування підозрюваній особі запобіжного заходу.
Як вбачається з ухвали, слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ ВП №2 Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області, перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.03.2022 за №0000029, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України
01.03.2022 о 23 год. 23 хв. ОСОБА_10 затримано у порядку ст.208 КПК України
02.03.2022 ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.
Ухвалою слідчого судді від 03.03.2022 за клопотанням слідчого щодо ОСОБА_10 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.
При вирішенні питання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено доведеність слідчим обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, а саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Висновок слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_10 відповідає фактичним обставинам справи і такий висновок підтверджується перевіреними слідчим суддею доказами, яким дана належна оцінка.
Відповідно до положень ст.ст.177,183 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання переховування від органів досудового розслідування чи вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків та інших учасників у цьому кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

-5-

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити вище вказані дії.
Відповідно до положень п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі понад п`ять років.
Як встановив слідчий суддя, і це підтверджується матеріалами судового провадження, ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років, перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом незаконного впливу на свідків та інших учасників у даному кримінальному провадженні, може вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про наявність існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
Вагомість наявних доказів на підтвердження обґрунтованої підозри ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, доведена слідчим і прокурором та сумнівів у колегії суддів щодо їх повноти та достатності не викликає.
Наявні докази, які містяться в матеріалах судового провадження дають підстави вважати, що підозра у вчиненні ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, на цій стадії досудового розслідування, є підтвердженою. В ході кримінального провадження обставини, які мають бути достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_10 у вчиненні цього злочину на момент вручення були наявними і підтверджуються доказами, зібраними у ході досудового розслідування, зокрема, а саме: протоколом огляду місця події від 01.03.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 02.03.2022; протоколом допиту ОСОБА_10 від 02.03.2022; іншими матеріалами провадження.
Разом з тим, перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, колегія суддів виходить з того, що сукупність матеріалів кримінального провадження на даній стадії досудового розслідування, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.
Така позиція суду випливає й із практики Європейського Суду з прав людини про те, що «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.
Слідчим у кримінальному провадженні надано докази, які на даній стадії досудового розслідування є достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_10 Однак, дослідження доказів з метою визнання їх такими, що можуть бути покладені в основу винуватості особи у вчиненні того чи іншого злочину відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.
Дослідженими слідчим суддею доказами щодо причетності ОСОБА_10 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, всупереч доводам захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_12 , стверджується обґрунтованість підозри у вчиненні останнім інкримінованого йому кримінального правопорушення.
-6-

З огляду на викладене, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_10 інкримінованого йому злочину, обставини його вчинення, його підвищену суспільну небезпечність, існуючі в даному провадженні ризики, особу підозрюваного, апеляційний суд приходить до висновку, що в супереч доводам апеляційної скарги слідчим та прокурором в судовому засіданні суду першої інстанції була повністю доведена неможливість застосування відносно підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу, що в своїй ухвалі при застосуванні відносно підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу обґрунтовано прийняв до уваги слідчий суддя.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника на предмет відсутності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, апеляційний суд вважає, що з огляду на характер та конкретні обставини кримінального провадження такі існують та доводяться відповідними доказами. Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження факти та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_10 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших учасників у цьому кримінальному провадженні, може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. КПК України покладає на слідчого, прокурора обов`язок обґрунтувати ризики кримінального провадження.
При цьому, ризик не є визначеною подією, а по суті представляє ймовірність отримання несприятливих для досудового розслідування подій, визначених у ч.1 ст.177 КПК України.
Надаючи оцінку можливості ОСОБА_10 переховуватися від органу досудового розслідування та суду, апеляційний суд вважає такі дії цілком вірогідними з огляду на покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину та з урахуванням характеру цього злочину, який має особливу суспільну небезпечність, оскільки скоєний в умовах воєнного стану.
Апеляційний суд зауважує, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України від 24.02.2022 №67/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, на території України з 24.02.2022 введено воєнний стан, а також запроваджено заходи правового режиму воєнного стану.
В таких умовах незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами або вибуховими речовинами створює додатковий неспокій та можливу паніку серед мирного населення, а тому до таких випадків має бути особлива увага.
Разом з тим, в п.11 ч.1 ст.67 КК Украі?ни закріплено, що вчинення злочину з використанням умов воєнного стану є обставиною, яка обтяжує покарання. Тобто, покарання для осіб, визнаних винними у вчиненні кримінальних правопорушень в період воєнного стану, суд повинен призначати з урахуванням цієї обтяжуючої обставини.
Таким чином, ОСОБА_10 розуміючи особливості відповідальності, за кримінальне правопорушення у якому він обґрунтовано підозрюються може свідомо вдаватись до позапроцесуальної поведінки.
Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_10 є уродженцем та громадянином Російської Федерації, тобто не є резидентом України і на нього не поширюється обмеження щодо виїзду за кордон України в умовах воєнного стану, а отже він може безперешкодно покинути територію України, з метою уникнення кримінальної відповідальності.
-7-

У зв`язку з чим, апеляційний суд приходить до висновку, що зазначені обставини свідчать про те, що підозрюваний ОСОБА_10 може вчинити дії з метою переховування від слідства та суду, тому застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу є виправданим.
Ризик незаконного впливу на свідків також є досить обґрунтованим з огляду на те, що слідством на даному етапі достовірно не встановлено всі обставини кримінального правопорушення, ймовірних свідків та співучасників злочину, у якому підозрюється ОСОБА_10 , тобто є ризик, що підозрюваний може впливати на цих осіб.
Обґрунтованим є і ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки не встановлено з якою метою ОСОБА_10 зберігав та перевозив бойові припаси у транспортному засобі не маючи передбаченого законом дозволу.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що оскільки існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, то на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є об`єктивно необхідним з метою дієвості відповідного кримінального провадження.
Разом з тим, апеляційний суд враховує те, що ОСОБА_10 з метою полегшення вчинення кримінального правопорушення використав наи?більш несприятливии? для суспільства час, тяжкі обставини та умови, в яких опинилося суспільство, що свідчить про підвищении? ступінь суспільноі? небезпеки злочину, у якому він підозрюється та характеризує його, як особу схильну до антисоціальної поведінки.
Щодо посилання захисників на дані про особу підозрюваного, зокрема про його сімейний стан, наявність на утриманні дружини, матері та дітей, то на думку апеляційного суду, з огляду на суспільну небезпечність інкримінованого кримінального правопорушення, вони не є визначальними аргументами для обрання підозрюваному ОСОБА_10 більш м`якого виду запобіжного заходу, оскільки не зменшують встановлені ризики та не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки підозрюваного. До того ж відповідні обставини не підтверджені жодними доказами, а сама по собі наявність родинних зв`язків підозрюваного з певними особами не свідчить, що такі перебувають на його утриманні. Між тим, як вбачається з проколу допиту свідка ОСОБА_13 , яка перебувала у транспортному засобі разом з підозрюваним ОСОБА_10 під час його затримання, вона повідомила, що вони з підозрюваним є співмешканцями, тобто вочевидь ОСОБА_10 взагалі не проживає зі своєю родиною.
Наданий стороною захисту договір оренди житлового приміщення від 01.03.2022, який належним чином не оформлений, також не може бути підставою для скасування ухвали слідчого судді чи зміни запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_10 , оскільки не є гарантією дотримання ним належної процесуальної поведінки, та не впливає на доведення існування встановлених у даному провадженні ризиків.
Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, що виключають можливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегією суддів під час апеляційного розгляду скарги не встановлено.
Наведені в апеляційній скарзі та доповненні до неї доводи були предметом перевірки та розгляду слідчим суддею і підстав для їх задоволення не встановлено. Зазначені мотиви не дають підстав для зміни чи скасування ухвали слідчого судді і застосування щодо останнього більш м`яких запобіжних заходів.
Апеляційний суд не бере до уваги надані стороною захисту письмові докази, які складені іноземною мовою, за відсутності їх офіційного перекладу на українську мову, оскільки відсутність перекладу позбавляє апеляційний суд можливості дослідити вказані документи на предмет того, чи стосуються вони підозрюваного ОСОБА_10 та наведених в апеляційній скарзі доводів.

-8-

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про доведеність органом досудового розслідування обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_10 інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, наявності в зазначеному провадженні ризиків передбачених ст.177 КПК України, а також те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним вище ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
При прийнятті рішення апеляційний суд враховує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п.60 рішення ЄСПЛ «Боротюк проти України», тому апеляційний суд вважає необхідним обрання на даній стадії досудового розслідування підозрюваному ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання існуючим ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону та правовими позиціями ЄСПЛ.
Порушень норм кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає.
Таким чином, рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, вирішено з дотриманням вимог статей 177,178,182,183 КПК України, ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 з доповненням до неї задоволенню не підлягає.
При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст.26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною захисту не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки суду; а також положення ст.404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.
Керуючись ст.ст.404,405,407,422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 з доповненнями до неї,- залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Воловецького районного суду Закарпатської області від 03.03.2022 щодо ОСОБА_7 ,- без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді :