Справа № 199/1376/22
УХВАЛА
03.05.2022 місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000011 від 04.01.2013 відносно ОСОБА_3 за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
Прокурор ОСОБА_4 заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 на 60 днів.

Своє клопотання прокурор обґрунтовує даними про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , наявністю ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_3 після настання події дорожньо-транспортної пригоди, до якої він був причетний, ухилився від органів досудового розслідування, через що перебував у розшуку 13 років, продовжує обвинувачуватися у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, у виді позбавлення волі на строк до восьми років, у разі визнання його винуватим у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, перебуваючи під загрозою застосування тяжкого покарання, може переховуватися від суду.

Захисники ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_3 заперечували щодо задоволення клопотання прокурора та просили суд змінити обвинуваченому запобіжний захід на більш м`який його вид, не пов`язаний з триманням під вартою.

Суд, вислухавши думки учасників судового провадження, допитавши свідка сторони захисту ОСОБА_7 , дослідивши наявні матеріали кримінального провадження, вважає клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 обґрунтованим, тобто таким, що підлягає задоволенню, а клопотання сторони захисту таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до змісту обвинувального акта ОСОБА_3 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, внаслідок якого настала смерть ОСОБА_8 .

Санкція ч. 2 ст. 286 КК України передбачає можливість призначення основного покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років.

Відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування, долученого до обвинувального акта, ОСОБА_3 перебував у розшуку 13 років.

Обвинувачений ОСОБА_3 станом на 28.02.2009 мав непогашену судимість за вчинення низки умисних злочинів, передбачених КК України в редакції 1960 року, зокрема: за ст. 86-1, ч. 2 ст. 17 ч. 2 ст. 141, ч. 2 ст. 141, ч. 2 ст. 145, ч. 3 ст. 357, ч. 2 ст. 142, ч. 3 ст. 142, п.п. «а, ж, з, і» ст. 93, за що з урахуванням вимог ст. 42 КК України в редакції 1960 року вироком Дніпропетровського обласного суду від 21.06.2001 останньому було призначено покарання у виді 10 років позбавлення волі з конфіскацією усього майна. ОСОБА_3 звільнився з місць позбавлення волі 28.04.2007.

Обвинувачений ОСОБА_3 одружений, є батьком двох дітей, дружина має офіційне працевлаштування

З показів дружини обвинуваченого ОСОБА_7 , допитаної в суді в порядку п. 7 ч. 2 ст. 193 КПК України, в якості свідка під час розгляду даного клопотання прокурора, обвинувачений характеризується позитивно, до затримання приймав активну участь в утриманні родини, зокрема дітей.

До показів свідка ОСОБА_7 щодо утримання обвинуваченим родини суд відноситься критично, оскільки на момент затримання ОСОБА_3 офіційно працевлаштованим не був, враховуючи і те, що даних про отримання обвинуваченим доходу з офіційно-підтверджених джерел суду не надано.

Таким чином, на цей час продовжує існувати ризик, передбачений п. 1) ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки є достатні підстави вважати, що, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_3 , з урахуванням даних про його особу, у разі визнання останнього винуватим у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 286 КК України, приймаючи до уваги факт ухилення ОСОБА_3 від досудового слідства на протязі 13 років, обвинувачений може переховуватися і від суду.

Досліджуючи клопотання сторони захисту щодо зміни обвинуваченому запобіжного заходу на інший, більш м`який його вид, не пов`язаний з позбавленням волі, суд, враховуючи вік та стан здоров`я обвинуваченого, відомості про його соціальні зв`язки, репутацію обвинуваченого, його майновий та сімейний стан, вважає, що вказані відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_3 в сукупності із обсягом пред`явленого йому обвинувачення та встановленим ризиком, передбаченим п. 1) ч. 1 ст. 177 КПК України, дають достатні підстави вважати, що інші більш м`які види запобіжних заходів на цей час не здатні запобігти вказаному ризику та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Згідно з ч. 4 ст. 183 КПК України розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, не визначався, оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке спричинило загибель потерпілого.

Керуючись ст.ст. 176-179, 183, 193, 194, 199, 331, 369, 371, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою до 01.07.2022 включно.

В задоволенні клопотання захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про зміну обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу на інший, більш м`який його вид, не пов`язаний з позбавленням волі, відмовити.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження та направити її для виконання в частині продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 начальнику Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)».

Ухвала суду про продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - з моменту вручення йому копії ухвали.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суддя: ОСОБА_1