ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2075/22 Справа № 210/923/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_5 на вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 травня 2022 року у кримінальному провадженні № 0000082, щодо:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Володимирівка Петрівського району Кіровоградської області, громадянки України, освіта середня, не працевлаштована, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживала за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимої, останній раз:
- 27.08.2021 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням на два роки;
обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 185 КК України, -
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_7
прокурора ОСОБА_8

в режимі відеоконференції

захисника ОСОБА_9

В С Т А Н О В И Л А :

За вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 травня 2022 року ОСОБА_5 визнано винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України та кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання за ч. 1 ст. 357 КК України у виді 1 року обмеження волі; за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі.
На підставі частини 1 статті 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, ОСОБА_5 призначено покарання за сукупністю вироків, приєднавши частково до покарання, призначеного цим вироком, невідбуте покарання за вироком Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 серпня 2021 року та призначено ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з відбуванням покарання в кримінально-виконавчому закладі закритого типу.
Судом вирішено питання щодо долі речових доказів.
Цим вироком ОСОБА_5 визнана винною у тому, що вона 20.09.2021 року між 11.00-12.00 годинами, попередньо домовившись про зустріч зі ОСОБА_10 зустрілась з останнім біля закусочної « ОСОБА_11 » по вул. П. Глазового, 16А у м. Кривому Розі.
В приміщенні закусочної за вищевказаною адресою ОСОБА_10 придбавши напої та їжу розплатився своєю кредитною карткою «Приват Банк», після чого поклав свою кредитну картку під чохол свого мобільного телефона, а телефон до сумки-почтальонки. В цей час, ОСОБА_5 стояла поруч та спостерігала за тим куди останній поклав свою кредитку та телефон. Присівши разом за столик поїсти, у приміщенні закусочної, ОСОБА_10 на декілька хвилин відлучився до вбиральні розташованої в сусідній кімнаті приміщення закусочної, залишивши свою сумку-почтальонку на сидінні стільця біля столика в приміщенні закусочної, в якій знаходився його мобільний телефон OPPO A5S та кредитна картка «Приват Банк» НОМЕР_1 . В цей час, у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме: мобільного телефону та кредитної картки «Приват Банк» яка знаходилась під чохлом даного телефону. Скориставшись відсутністю потерпілого ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , діючи повторно, реалізувала раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, впевнившись що за її діями ніхто не спостерігає, проникла до сумки-почтальонки що належить потерпілому ОСОБА_10 та заволоділа його мобільним телефоном OPPO A5S, під чохлом якого знаходилась кредитна картка «Приват Банк» НОМЕР_1 . Вартість мобільного телефону складає 1828, 56 гривень.
Після чого, ОСОБА_5 , вчинила усі дії, які необхідні для доведення злочину до кінця, у зв`язку з чим, реалізувала свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна та з місця скоєння нею кримінального правопорушення зникла, тим самим обернувши викрадене майно на свою користь і в подальшому розпорядилась ним на власний розсуд, в результаті чого своїми діями спричинила потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Крім того, ОСОБА_5 за вищевказаних обставин в момент таємного викрадення майна ОСОБА_10 , реалізуючи свій злочинний умисел направлений на викрадення чужого майна, переслідуючи корисливу мету, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій викрала кредитну банківську картку «Приват Банк» НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) видану на ім`я ОСОБА_10 , яка згідно п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», ст. 200 КК України є офіційними документами, тобто електронними платіжними документами, засобами доступу до банківського кредитного рахунку відкритого на ім`я ОСОБА_10 , з метою подальшого зняття грошових коштів з рахунку даної банківської картки.
Крім того, ОСОБА_5 , діючи повторно, попередньо заволодівши у злочинний спосіб кредитною карткою потерпілого, 20.09.2021 року в проміжок часу з 14.03 по 14.05 год., перебуваючи біля банкомату «Приват Банк» за адресою: м. Кривий Ріг, пр-т. Гагаріна, 4А, шляхом проведення трьох транзакцій зняла грошові кошти з кредитної картки «Приват Банк» НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) що належить ОСОБА_10 на загальну суму 12 000.00 гривень, що разом з процентами за зняття готівки з кредитних коштів становить 12 480.00 гривень. Вчинивши усі дії, які необхідні для доведення злочину до кінця, реалізувавши свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з місця скоєння нею кримінального правопорушення зникла, тим самим обернувши викрадене майно на свою користь і в подальшому розпорядилась ним на власний розсуд, в результаті чого своїми діями спричинила потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Дії ОСОБА_12 кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка) вчиненого повторно; та ч. 1 ст. 357 КК України, за ознаками викрадення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів.
В апеляцій із доповненнями:
- обвинувачена ОСОБА_5 просить вирок суду скасувати.
В обґрунтування вказує, що не згодна із вироком, ухваленим на підставі ст. 349 КПК України, оскільки її таким чином обманули. Вказує, що їй не було роз`яснення положень ст. 349 КПК України. Зазначає, що поставила підпис в бланку, оскільки погано себе почувала.
Також обвинувачена просить скасувати вирок, оскільки в умовах перебування під вартою, вона позбавлена можливості отримувати належне лікування від туберкульозу.
Обвинувачена ОСОБА_5 про дату, час і місце слухання справи повідомлена належним чином, апеляційним судом було вжито заходів для проведення судового засідання за участі обвинуваченої ОСОБА_5 , однак остання до судового засідання не з`явилася. За наведених обставин, відсутність обвинуваченої, відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України, не є перешкодою для проведення розгляду справи, оскільки в апеляційній скарзі не ставиться питання про погіршення становища обвинуваченої.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно із ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд вправі, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Основною умовою застосування такого судового розгляду є повне визнання всіма учасниками судового провадження події злочину, винуватості обвинуваченого у його вчинені за обставин, викладених в обвинувальному акті.
Суд зобов`язаний з`ясувати, чи правильно сторони розуміють зміст усіх зазначених обставин, переконатися, що визнання їх є добровільним, та роз`яснити сторонам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
У разі, якщо будь-яка з наведених обставин заперечується учасниками судового провадження, докази мають досліджуватися судом у загальному порядку, а спрощена процедура, передбачена ч. 3 ст. 349 КПК України, застосована бути не може.
Як вбачається з вироку суду та журналу судового засідання від 05 травня 2022 року, обвинувачена ОСОБА_5 в судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого їй злочину визнала повністю, у зв`язку з чим, враховуючи думку учасників процесу, суд прийняв рішення щодо проведення судового розгляду у скороченому порядку, без дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Також суд належним чином роз`яснив сторонам, що вони будуть позбавлені права оскаржити в апеляційному порядку обставини, які ніким не оспорюються, та з`ясував, що усі учасники судового процесу правильно розуміють зміст цих обставин, переконався у добровільності їх позиції, що підтверджується аудіозаписом технічної фіксації вищевказаного судового засідання, а тому є безпідставним посилання обвинуваченої на те, що вона не в повній мірі зрозуміла вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки такі доводи спростовуються вищезазначеними обставинами.
Зауваження обвинуваченої стосовно того, що вона поставила підпис в бланку, оскільки погано себе почувала, не спростовує наведених вище обставин, оскільки остання, за участі захисника, була належним чином ознайомлена з наслідками розгляду кримінального провадження в порядку ст. 349 КК України
Посилання обвинуваченої на проблеми зі здоров`ям, оскільки в умовах перебування під вартою, вона позбавлена можливості отримувати належне лікування від туберкульозу не є обґрунтованими, оскільки матеріали кримінального провадження не містять переконливих відомостей про застереження, які б унеможливлювали відбування покарання обвинуваченою ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою та стороною захисту в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.
З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що вирок суду першої інстанції за своїм змістом відповідає вимогам ст. ст. 370, 374 КПК України.
Таким чином, доводи обвинуваченої щодо порушення її права на захист під час апеляційного розгляду провадження свого підтвердження не знайшли, вирок суду є законним, обґрунтованим і вмотивованим, підстави для його зміни чи скасування відсутні, тому апеляційна скарга обвинуваченої задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_5 , - залишити без задоволення.
Вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 травня 2022 року у кримінальному провадженні № 0000082, щодо ОСОБА_5 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 185 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - у той же строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4