Ярмолинецький районний суд Хмельницької області
Справа № 689/2204/21
Провадження № 1-кп/689/28/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2022 року смт. Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

представника потерпілих ОСОБА_9

представника цивільного відповідача ОСОБА_10

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі Ярмолинецького районного суду матеріали справи у кримінальному провадженні №0000234 від 08.06.2021 р.

за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Морозів Дунаєвецького району Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, освіта середня спеціальна, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в :
08.06.2021 р. близько 18:00 год., ОСОБА_4 здійснюючи керування автомобілем марки «Renault Meganе» реєстраційний номер НОМЕР_1 , в світлу пору доби на 198 км + 700 м автодороги Н-03 сполученням «Житомир-Чернівці» рухаючись зі сторони м. Хмельницький в напрямку до смт. Ярмолинці на підйомі по сухій ділянці дороги неподалік с. Перегінка Розсошанської ОТГ Хмельницького району Хмельницької області, не дотримався п.п. 1.3., 1.5., 2.3.«б», «в» ПДР України, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та її зміною, створив своїми діями небезпеку дорожньому руху.

Так, не зважаючи на вимоги дорожніх знаків 1.3. «Пішохідний перехід», 5.35.1, 5.35.2. «пішохідний перехід», в порушення п. 18.1. ПДР України, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, який розташований на 198 км + 700 м автодороги Н-03 сполученням «Житомир-Чернівці» біля прилягання другорядної дороги до с. Перегінка Хмельницького району Хмельницької області, на якому перебував пішохід, не зменшив швидкості та не зупинив керований ним транспортний засіб, щоб дати дорогу пішоходові, а створив небезпеку та допустив наїзд передньою правою частиною керованого ним автомобіля на пішохода ОСОБА_11 , який перетинав проїзну частину автодороги Н-03 з права на ліво відносно напрямку руху автомобіля по нерегульованому пішохідному переході.

В наслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_11 , отримав тілесні ушкодження у вигляді:

-перелому склепіння черепа, внутрішньомозкових та субарахноїдального крововиливів стовбурових відділів головного мозку, субарахноїдальних крововиливів мозочка, лівих тім`яної та потиличної часток головного мозку, рани та крововиливу в м`яких тканинах тім`яної та потиличної ділянок голови, які за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння є тяжкими тілесними ушкодженнями і перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті;
-відкритті уламкові переломи лівих велико- та малогомілкової кісток у середніх і нижніх третинах, крововилив з садном на зовнішній поверхні лівих колінного суглобу та гомілки у верхній третині, крововилив на зовнішній поверхні лівої гомілки в середній третині, рана на передньо-внутрішній поверхні лівої гомілки у нижній третині, які за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння є тяжкими тілесними ушкодженнями і у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті не перебувають;
-переломи 3-10 ребер по правій передній паховій лінії, садно на передній поверхні грудної клітки справа, переломи лівих лобкової та сідничної кісток, крововилив на лівій задньо-боковій поверхні тазу, які мають ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості і у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті не перебувають;
-рани та чисельних саден на задній поверхні тулуба (в ділянці грудного відділу хребта та лівій поперековій ділянці), крововиливу в тканинах лівої поперекової ділянки, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я і у прямому причинно- наслідковому зв`язку з настанням смерті не перебувають;
- садна лівої половини обличчя, передньої поверхні грудної клітки зліва, задньої поверхні правого передпліччя, крововилив на тильній поверхні правої кисті, крововилив та садна на задньо-внутрішній поверхні лівого плеча, чисельні садна на задньо-зовнішній поверхні лівого ліктьового суглобу, передпліччя та тильній поверхні лівої кисті, садно на передньо-зовнішній поверхні правого стегна в нижній третині, крововилив з садном на задньо- внутрішній поверхні правого колінного суглобу і гомілки у верхній та середній третинах, крововилив на зовнішній поверхні лівого стегна в середній третині, крововилив в м`яких тканинах лобної ділянки голови зліва, крововилив в м`яких тканинах задньої поверхні грудної клітки справа, крововилив в м`яких тканинах задньо-внутрішньої поверхні правої гомілки у середній третині - є легкими тілесними ушкодженнями, у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті не перебувають.

Своїми діями, які виразились у порушені правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав повністю, щиро розкаявся. Ствердив, що має тривалий стаж керування транспортними засобами з 1989 р.. 08.06.2021 р. близько 17:40 год. він повертався своїм транспортним засобом - «Renault Meganе» реєстраційний номер НОМЕР_1 з м. Хмельницький до смт. Ярмолинці. Дорожні умови були сприятливі, дорога суха, видимість добра. За зупинкою громадського транспорту с. Перегінка він почав рух зі швидкістю 90 км/год. та рухався у лівій смузі. Побачивши людину, яка завершувала перехід проїжджої частини з ліва на право та перебувала на правій смузі дороги на пішохідному переході, ОСОБА_4 не зменшив швидкість. Раптом, на відстані близько 40-50 м. від нього цей пішохід побіг у зворотньому напрямку на пішохідному переході. ОСОБА_4 не зміг його оминути зліва, оскільки на зустріч рухався автомобіль. Після дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 залишався на місці до прибуття працівників поліції і до направлення обвинувального акту до суду добровільно частково відшкодував потерпілим завдану шкоду.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_12 в судовому засіданні ствердили, що вони є, відповідно, сестрою та дітьми ОСОБА_11 .. ОСОБА_11 проживав сам у с. Перегінка, але вони перебували у нормальних відносинах та підтримували його. Про загибель ОСОБА_11 внаслідок ДТП вони довідались від інших осіб та не були очевидцями пригоди. Враховуючи поведінку обвинуваченого після ДТП, його щире розкаяння, часткове відшкодування завданої шкоди, просили призначити йому покарання не пов`язане з ізоляцією від суспільства.

Сторони фактичні обставини визнали, не оспорювали, сумнівів у добровільності їх позиції не вбачається. Наслідки вчинюваної процесуальної дії позбавлення права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку обвинуваченому роз`яснені. Враховуючи наведене, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому, вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується іншими дослідженими у справі доказами.

Так, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показав, що разом із ОСОБА_11 він 08.06.2021 р. повертався з роботи і вони мали намір зайти в магазин «Вавілон». Для цього вони почали переходити дорогу по пішохідному переходу, ОСОБА_13 йшов першим, а ОСОБА_11 слідом за ним. За осьовою лінією дороги ОСОБА_13 почав бігти, щоб не затримувати автомобілі, які його пропускали, рухаючись справа. Наїзду автомобіля на ОСОБА_11 він не бачив, але почув звук удару і, повернувшись, побачив ОСОБА_11 вже в повітрі. Після цього ОСОБА_14 викликав швидку допомогу. ОСОБА_13 бачив автомобіль «Renault Meganе» та його водія.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 показав, що 08.06.2021 р. він із товаришем ОСОБА_16 їхали додому на автомобілі Fiat Doblo білого кольору у м. Хмельницький близько 18:00 год. Він бачив, як два чоловіки переходили дорогу з ліва на право, дійшовши майже до середини дороги, один з цих чоловіків побачив мікроавтобус темного кольору, який здійснював маневр обгону, та почав вертатись назад, щоб уникнути зіткнення з мікроавтобусом. Там його збив автомобіль «Renault Meganе». Від удару тіло потерпілого пролетіло близько 20 м.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 показав, що під час дорожньо-транспортної пригоди він перебував поблизу на відстані приблизно 50 м. - на автобусній зупинці, чекаючи транспорт. Оскільки він стояв спиною до місця пригоди, обставин події він не бачив, а лише обернувшись на звук удару побачив у повітрі людину. Після цього він викликав швидку допомогу.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_18 та ОСОБА_19 надали покази щодо позитивних характеристик ОСОБА_11 та його нормальних відносин з членами родини.

Матеріалами з проекту організації дорожнього руху ділянки автомобільної дороги державного значення (т. 1 а.с. 159 - 161); протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 08.06.2021 р. (т. 1 а.с. 101 130) підтверджуються обставини дорожньо-транспортної пригоди та наявне ушкодження автомобіля «Renault Meganе» НОМЕР_1 з передньої правої сторони. Посилання сторони захисту на розбіжність у метрах, зазначену у вказаному протоколі до уваги не приймається, враховуючи, що розбіжностей у сторін щодо місця дорожньо-транспортної пригоди не має, а з пояснень сторони обвинувачення випливає, що така розбіжність обумовлена проведеними ремонтними дорожніми роботами та розбіжністю у розмірах фактичних та тих, які були передбачені документацією.

Висновком експерта від 06.07.2021 р. (т. 1 а.с. 166 - 170) підтверджується, що робоча гальмівна система, рульове керування та ходова частина транспортного засобу - «Renault Meganе» НОМЕР_1 перебували у працездатному стані.

Висновоком експерта від 15.09.2021 р. (т. 1 а.с. 186 189) підтверджується, що в заданій дорожній ситуації водій автомобіля «Renault Meganе» НОМЕР_1 повинен був діяти відповідно до п. 12.2, 18.1. ПДР України і за умови оглядовості з місця водія понад 100 м. перебування пішохода ОСОБА_11 , факт наїзду свідчить про невиконання водієм зазначених вимог ПДР і що такі дії з технічної точки зору можуть перебувати в причиновому зв`язку із настанням даної ДТП. Достатня видимість вбачається також з протоколу проведення слідчого експерименту (т. 1 а.с. 198 - 211). Висновком експерта від 29.09.2021 р. (т. 1 а.с. 217 219) підтверджується, що при заданих обставинах ОСОБА_4 як оператор транспортного засобу не був позбавлений технічної можливості виконати вимоги п. 18.1. ПДР України, тобто, дати дорогу пішоходу ОСОБА_11 , що перебував в межах нерегульованого пішохідного переходу.

Висновком щодо результатів медичного огляду від 08.06.2021 р. (т. 1 а.с. 134) підтверджується відсутність у обвинуваченого ознак алкогольного сп`яніння.

Висновком експерта №1183 від 16.06.2021 р. (т. 1 а.с. 150) не виявлено в крові трупа ОСОБА_11 етилового алкоголю.

Висновком експерта №359 від 05.07.2021 р. (т. 1 а.с. 145 - 148) підтверджується наявність у ОСОБА_11 зазначених вище тілесних ушкоджень і встановлено, що смерть ОСОБА_11 настала за 16-24 год. до проведення судово-медичного дослідження (розпочате 09.06.2021 р.) внаслідок відкритої черепно-мозкової травми у вигляді перелому склепіння та основи черепа, внутрішньо мозкових та субарахноїдального крововиливів (крововилив під м`якими оболонками) стовбурових відділів головного мозку, субарахноїдальних крововиливів мозочка, лівих тім`яної та потиличної часток головного мозку, рани та крововиливу в м`яких тканинах тім`яної та потиличної ділянок голови. Усі тілесні ушкодження, виявлені при дослідженні трупа ОСОБА_11 , утворились безпосередньо перед настанням смерті від дії тупих предметів, якими були частини легкового автомобіля й поверхня дорожнього покриття та могли бути отримані 08.06.2021 р. о 18:00 год. в результаті наїзду легкового автомобіля, під час якого потерпілий перебував у вертикальному положенні лівою боковою поверхнею тіла відносно о автомобіля (йшов, стояв).

Обираючи міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який належить до тяжких злочинів, особу винного, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно (т. 1 а.с. 196), на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває.

Пом`якшуючими обставинами є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне часткове відшкодування завданих збитків. Обтяжуючих обставин, передбачених у ст. 67 КК України не встановлено.

Враховуючи наведене, виходячи з санкції, передбаченої у ч. 2 ст. 286 КК України, обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі.

При цьому, суд враховує, що обвинувачений здійснює догляд за одинокою матір`ю (т. 1 а.с. 235, 236), яка постійно потребує сторонньої допомоги в силу віку та стану здоров`я, ризик небезпеки для суспільства та ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_4 характеризуються як низькі (т. 2 а.с. 2 - 5), потерпілі висловились щодо можливості виправлення та перевиховання обвинуваченого без його ізоляції від суспільства, а тому суд вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе без відбування покарання та вважає можливим застосування до нього ст. 75 КК України із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Також з матеріалів справи вбачається, що обвинувачений має тривалий стаж керування транспортними засобами, влаштовується на роботу, пов`язану із наданням послуг перевезення, що становитиме основне джерело його доходу та джерело відшкодування потерпілим визнаної обвинуваченим шкоди, а тому суд вважає за можливе не призначати додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Потерпілими був поданий цивільний позов із вимогами до ПАТ «Страхова компанія «Перша» у яких ОСОБА_12 просить стягнути з ПАТ «Страхова компанія «Перша» 36000 грн. моральної шкоди заподіяної смертю батька та 15290 грн. шкоди пов`язаної зі смертю потерпілого (витрати на поховання), а з ОСОБА_4 - 340000 грн. моральної шкоди; ОСОБА_7 просить стягнути з ПАТ «Страхова компанія «Перша» 36000 грн. моральної шкоди заподіяної смертю батька, а з ОСОБА_4 - 340000 грн. моральної шкоди; ОСОБА_6 просить стягнути з ОСОБА_4 340000 грн. моральної шкоди.

Обвинувачений цивільний позов ОСОБА_12 та ОСОБА_7 визнавав частково в межах фінансових можливостей по 130000 грн., а цивільний позов ОСОБА_6 не визнавав, оскільки така не належить до числа осіб, на користь яких підлягає стягненню моральна шкода. При цьому, не відмовлявся у межах можливостей надавати допомогу усім потерпілим.

Враховуючи часткове відшкодування обвинуваченим завданої шкоди, цивільні позивачі заявою від 11.01.2022 р. зменшили позовні вимоги до ОСОБА_4 та просять стягнути на користь ОСОБА_12 та ОСОБА_7 по 100000 грн. моральної шкоди, а на користь ОСОБА_6 20000 грн..

Цивільний відповідач - ПАТ «Страхова компанія «Перша» цивільний позов не визнав. Посилається на ненадання необхідних для виплат документів. В судових засіданнях представник цивільного відповідача звернула увагу на розбіжності в датах видаткової накладної №1939 від 09.06.2021 р. та прибуткового касового ордеру від 08.06.2021 р., поданих на підтвердження витрат на поховання, їх невідповідність вимогам, встановленим для первинних бухгалтерських документів. Просить у цивільному позові відмовити.

При розгляді зазначених у цивільних позовах вимог до ОСОБА_4 суд виходить з наступного.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно із ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

З матеріалів справи вбачається, що внаслідок ДТП, що мало місце 08.06.2021 р. настала смерть ОСОБА_11 , внаслідок чого його дітям була заподіяна моральна шкода у вигляді пов`язаних із цим моральних страждань, розмір якої визначено ОСОБА_12 та ОСОБА_7 по 100000 грн.. Цей розмір визнаний обвинуваченим. Згідно із ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Таким чином, в цій частині цивільний позов підлягає задоволенню.

Щодо цивільного позову ОСОБА_6 , то згідно із ч. 1 ст. 1200 ЦК України, у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. До переліку осіб, зазначених у цій статті і на користь яких належить відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого, ОСОБА_6 не належить. При цьому, матеріалами справи підтверджується, що вона не перебувала на утриманні ОСОБА_11 , проживала окремо і, навпаки, сама надавала йому допомогу, оскільки той проживав сам.

Таким чином, в частині позовних вимог ОСОБА_6 у задоволенні цивільного позову слід відмовити.

Щодо позовних вимог ОСОБА_12 та ОСОБА_7 до ПАТ «Страхова компанія «Перша» про відшкодування моральної шкоди та витрат на поховання, суд виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Renault Meganе», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_4 була застрахована у ПАТ «Страхова компанія «Перша» на підставі полісу (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР5207456 чинним з 08.03.2021 р. до 07.03.2022 р. з лімітом страхової суми на одного потерпілого за шкоду, завдану життю і здоров`ю в сумі 260000 грн..

Згідно із ч. 1 ст. 1201 ЦК України, особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати. При цьому, відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до п. п. 27.1 27.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. Страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених ст. 1200 ЦК України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

Виходячи з розміру мінімальної заробітної плати на день настання страхового випадку 6000 грн., на користь зазначених позивачів слід стягнути по 36000 грн. моральної шкоди.

Крім того, ОСОБА_12 просить стягнути з страховика 15290 грн. витрат на поховання.

Згідно із п. 27.4. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Ці витрати на поховання ОСОБА_12 підтверджує видатковою накладною №1939 від 09.06.2021 р. на суму 15290 грн. та квитанцією до прибуткового касового ордеру №3287/7 від 08.06.2021 р. на цю ж суму, у якій міститься посилання як на підставу на зазначену вище видаткову накладну від 09.06.2021 р.. Проте, посилання цивільного відповідача на недоведеність внаслідок розбіжності зазначеної суми, спростовується матеріалами справи, зокрема, довідкою №642 від 22.10.2022 р. (т. 1 а.с. 11) про фактичне здійснення зазначених витрат ОСОБА_12 .. Недоліки при складанні документів бухгалтерського обліку та звітності не впливають на доведеність факту понесення витрат на поховання та можуть мати правові наслідки в інших відносинах.

Таким чином, позов до ПАТ «Страхова компанія «Перша» є обгрунтованим.

У зв`язку з вищенаведеним цивільний позов підлягає частковому задоволенню.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України. Крім того, на обвинуваченого покладаються судові витрати.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374, КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років без позбавленням права керувати транспортними засобами.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ) в дохід держави 3432,40 грн. судових витрат за проведення експертиз.

Цивільний позов задовольнити частково.

Стягнути з ПАТ «Страхова компанія «Перша» (м. Київ, вул. Фізкультури, 30, ідентифікаційний код 31681672) на користь ОСОБА_12 ( АДРЕСА_2 ) 15290 грн. витрат на поховання та 36000 грн. моральної шкоди.

Стягнути з ПАТ «Страхова компанія «Перша» (м. Київ, вул. Фізкультури, 30, ідентифікаційний код 31681672) на користь ОСОБА_7 ( АДРЕСА_3 ) 36000 грн. моральної шкоди.

Стягнути ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_12 ( АДРЕСА_2 ) 100000 грн. моральної шкоди.

Стягнути ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_7 ( АДРЕСА_3 ) 100000 грн. моральної шкоди.

В частині решти вимог у задоволенні цивільного позову відмовити.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 09.06.2021 р. у справі №686/14120/21, на автомобіль «Renault Meganе», реєстраційний номер НОМЕР_1 скасувати.

Речові докази по справі:

-автомобіль «Renault Meganе», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зберігається на території майданчика тимчасового утримання транспортних засобів ГУНП в Хмельницькій області - повернути власнику ОСОБА_4 ;

-кожух із керма автомобіля Renault Meganе», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зберігається в камері схову Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області - повернути власнику ОСОБА_4 ;

-речі ОСОБА_11 , передані на відповідальне зберігання ОСОБА_12 - повернути ОСОБА_12 .

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу в Хмельницький апеляційний суд через Ярмолинецький районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1