Справа №757/2150/22-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження №11-сс/824/1636/2022 Доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2022 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
адвоката, який діє в
інтересах заявника ОСОБА_7 ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали клопотання за апеляційною скаргою адвоката, який діє в інтересах заявника ОСОБА_7 ОСОБА_9 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 27 січня 2022 року про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000374, від 24.04.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

17 січня 2022 року прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000374, від 24.04.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, а саме: на 25 системних блоків, з них: 20 ACERVERITON та 5 LENOVO, яке вилучено 16.12.2021 року за адресами: Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Богдана Хмельницького, б.1-Д (Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Богдана Хмельницького, б.3-Б).

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 27 січня 2022 року клопотання прокурора задоволено.

Обґрунтовуючи своє рішення слідчий суддя послався на наявність підстав для використання вилучених предметів як доказу у кримінальному провадженні, оскільки таке майно було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди.

На вказану ухвалу слідчого судді адвокат, який діє в інтересах заявника ОСОБА_7 ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій не погоджується з ухвалою, вважає її незаконною та необґрунтованою, винесеною за неповного судового розгляду, істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, а також при невідповідності висновків суду, викладених в судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження. Зазначає, що ухвалою слідчого судді надано дозвіл на обшук виключно будинку АДРЕСА_1 , однак обшук проведено у приміщенні будинку АДРЕСА_2 , яким на законних підставах фактично користується фізична особа-підприємець ОСОБА_7 , і апелянт наполягає на тому, що ОСОБА_7 не має жодного відношення до обставин, які розслідуються у кримінальному провадженні, а обшук приміщення та вилучення майна проведено з грубим порушенням норм кримінального процесуального закону. При цьому, прокурором не надано будь-яких даних на підтвердження того, що вилучене майно відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України, й наведені обставини також не відображені в ухвалі слідчого судді. Тому, просить скасувати ухвалу слідчого судді від 27 січня 2022 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно.

Заслухавши:
доповідача суддю апеляційного суду;
прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги;
адвоката, який діє в інтересах заявника ОСОБА_7 ОСОБА_8 , який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити;
ознайомившись з матеріалами клопотання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого висновку.

Відповідно до вимог ст.395 КПК України, апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Згідно ч.3 ст.399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Як вбачається з матеріалів, що наявні в розпорядженні суду, та доводів апеляційної скарги, оскаржена ухвала слідчого судді про арешт майна постановлена 27 січня 2022 року за участі прокурора та представника власника майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 .

Того ж дня, а саме: 27.01.2022 року копію вступної та резолютивної частини ухвали під розписку вручено учасникам судового провадження.

02 лютого адвокат ОСОБА_8 подав до Печерського районного суду міста Києва клопотання про ознайомлення з матеріалами судового провадження №757/2150/22-к та 07.02.2022 року він ознайомився з матеріалами справи, про що надав відповідну розписку.

Згідно п.4 ч.3 ст.399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати заяву у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала заяву про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

З матеріалів судового провадження вбачається, що адвокат, який діє в інтересах власника майна ОСОБА_7 ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу 07.02.2022 року, надіславши її до Київського апеляційного суду засобами поштового зв`язку. Апелянт не вважає пропущеним строк на апеляційне оскарження, тобто слід вважати, що адвокат ОСОБА_9 не ставить питання про поновлення такого строку.

Разом з цим, наведені вище обставини дозволяють прийти до висновку, що власник майна та його представник були обізнані в арешті майна та не позбавлені в передбачений законом строк звернутись з апеляційної скаргою на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 27 січня 2022 року.

Відповідно до ч.2 ст.1 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду, як джерело права.

В рішенні по справі «Устименко проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Також апеляційний суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини сформульовану в рішенні від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України». Так, у пункті 41 цього рішення Європейський суд зазначив, що якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, як у цій справі, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності, так як і перегляд в порядку нагляду. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде не обмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип остаточності судового рішення.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про необхідність повернути апеляційну скаргу адвоката, який діє в інтересах заявника ОСОБА_7 ОСОБА_9 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 27 січня 2022 року про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000374, від 24.04.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, у зв`язку з пропуском строку на апеляційне оскарження та відсутністю клопотання про його поновлення.

При цьому суд вважає за необхідне врахувати й практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 07.07.1989 року справа «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.309, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу адвоката, який діє в інтересах заявника ОСОБА_7 ОСОБА_9 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 27 січня 2022 року про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000374, від 24.04.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали про повернення апеляційної скарги та апеляційну скаргу разом з усіма доданими до неї матеріалами надіслати особі, яка її подала.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку.

СУДДІ:

_________________ ________________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4