Справа №991/1490/22
Провадження №11-сс/991/168/22
Суддя 1 інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 травня 2022 року місто Київ

Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду колегією суддів у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участі:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду апеляційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 13 травня 2022 року про відмову у задоволенні клопотання детектива НАБ України про здійснення спеціального досудового розслідування щодо підозрюваного ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0000334 від 08 липня 2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.4 ст.27, ч.1 ст.366 КК України,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 13 травня 2022 року відмовлено в задоволенні клопотання детектива про здійснення спеціального досудового розслідування щодо ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0000334 від 08 липня 2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.4 ст.27, ч.1 ст.366 КК України. Відмовляючи в задоволенні клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що ОСОБА_8 не набув статусу підозрюваного у кримінальному провадженні.
18 травня 2022 року до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду надійшла апеляційна скарга прокурора та 26 травня 2022 року доповнення до неї, в яких він просить скасувати ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 13 травня 2022 року, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання детектива та надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_8 . Вважає ухвалу слідчого судді незаконною і необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та в зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. В обґрунтування своїх доводів зазначає, що висновок слідчого судді щодо відсутності відомостей про вручення органом досудового розслідування ОСОБА_8 повідомлення про підозру, слід вважати таким, що не відповідає фактичним обставинам справи. У ході досудового розслідування було зібрано достатньо доказів про вчинення ОСОБА_8 інкримінованих кримінальних правопорушень, після чого 22 лютого 2022 року складено повідомлення про підозру, яке не вручено особисто, у зв`язку з не встановленням його місцезнаходження, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений КПК України. Враховуючи, що станом на 22 лютого 2022 року ОСОБА_8 знаходився за межами України, оскільки 14 квітня 2018 року він виїхав з України через КПВВ Чонгар ( ОСОБА_9 ) на тимчасово окуповану територію і його місцезнаходження на теперішній час невідомо, вручити йому повідомлення, у день його складення, не виявилось можливим. У зв`язку з чим, вказане повідомлення направлено поштовим відправленням за місцем реєстрації та останнім відомим місцем його проживання. Крім того, детективами здійснено виїзд за місцем проживання дружини ОСОБА_10 та місцем знаходження житлово-експлуатаційній організації КП «Жилкомсервіс дільниця №54». Однак, вручити повідомлення про підозру ОСОБА_8 під розписку його дорослому члену сім`ї чи працівнику житлово-експлуатаційної комісії не вдалось у зв`язку з їх відсутністю. Також, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 має спільних дітей із іншими жінками, у зв`язку з чим, повідомлення про підозру ОСОБА_8 направлені поштовим відправленням за їх місцем проживання. При чому, одне з таких повідомлень було отримано особисто ОСОБА_11 25 березня 2022 року. Отже, на думку прокурора, органом досудового розслідування вжито всіх достатніх заходів для повідомлення ОСОБА_8 про підозру у вчиненні інкримінованих йому злочинів. ОСОБА_8 неодноразово викликався до слідчого шляхом відправлення письмових повідомлень поштою за останнім відомим місцем його проживання та реєстрації, але на виклики він не з`являвся. Негласними слідчими (розшуковими) діями, які проводилися відносно ОСОБА_12 , підтверджено, що ОСОБА_8 виїхав з метою уникнення кримінальної відповідальності. При цьому, протягом 2021-2022 років ОСОБА_8 здійснював відчуження нерухомого майна на підставі довіреностей, які видавалися на його близьких родичів, особисто не в`їжджав на територію України. 02 березня 2022 року ОСОБА_8 оголошено у розшук. Враховуючи викладене, вважає, що притягнути ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності у загальному порядку, передбаченому КПК України, неможливо, у зв`язку з чим наявні достатні підстави для проведення у даному кримінальному провадженні стосовно підозрюваного спеціального досудового розслідування злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.
У судовому засіданні прокурор апеляційну скаргу підтримав, просив задовольнити.
Захисник у судовому засіданні в режимі відеоконференції заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити рішення слідчого судді без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи сторін, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
На думку колегії суддів, слідчий суддя Вищого антикорупційного суду дотримався у повній мірі зазначених вимог закону.
У відповідності до положень ст.297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 111-1, 111-2, 112, 113, 114, 114-1, 114-2, 115, 116, 118, частиною другою статті 121, частиною другою статті 127, частинами другою і третьою статті 146, статтями 146-1, 147, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258, 258-1, 258-2, 258-3, 258-4, 258-5, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379, 400, 408, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.
Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що детективи НАБ України здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000334 від 08 липня 2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.364, ч.1 ст.366 КК України.
Відповідно до матеріалів клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що генеральний директор ДП «Полтавський КХП» ОСОБА_8 , зловживаючи службовим становищем, діючи умисно у співучасті та за попередньою змовою із ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , підбуривши ОСОБА_14 до складання та видачі неправдивих документів, заволоділи зерном пшениці 2 А класу у кількості 1 768 850 кг, вартістю 9 109 577, 5 грн і 3 А класу у кількості 1 114 990 кг, вартістю 5 686 449 грн, що зберігалося на ДП «Полтавський КХП», шляхом фіктивного відображення надходження зерна від компаній ТОВ «Продзернопром» та ТОВ «Хардінвест» у бухгалтерському обліку державного підприємства, внаслідок чого державному підприємству завдано шкоди на загальну суму 14 796 026, 50 грн.

22 лютого 2022 року складено повідомлення про підозру щодо ОСОБА_8 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.4 ст.27, ч.1 ст.366 КК України.
Відповідно до ч.1 ст.297-4 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування, якщо прокурор, слідчий не доведе, що підозрюваний переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.
У розумінні ч.1 ст.42 КПК України підозрюваним є особа, зокрема, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Метою таких заходів є довести до відома особи інформацію про те, що вона підозрюється органами досудового розслідування у вчиненні інкримінованих їй злочинів.
Слідчий суддя дійшов висновку, що досудовим розслідуванням було встановлено, що підозрюваний ОСОБА_8 14 липня 2018 року перетнув КПВВ Чонгар ( ОСОБА_9 ) і його місцезнаходження на теперішній час невідомо. Водночас, оглядом відомостей, які містяться в матеріалах справи, встановлено, що ОСОБА_8 знаходиться на території російської федерації, тобто на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором. У зв`язку з чим, вказане повідомлення направлено поштовим відправленням за місцем реєстрації та останнім відомим місцем його проживання, а саме: АДРЕСА_1 , що підтверджується накладною №732 від 22 лютого 2022 року та описом його вкладення ( т.1 арк.27-31 ).
Крім того, 23 лютого 2022 року, детективами здійснено виїзд за місцем проживання дружини ОСОБА_8 ОСОБА_10 ( АДРЕСА_2 ) та місцем знаходження житлово-експлуатаційної організації КП «Жилкомсервіс дільниця №54» (м.Харків, вул.Харківських Дивізій, 8/1).
Також, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 має спільних дітей із іншими жінками, у зв`язку з чим, повідомлення про підозру ОСОБА_8 направлені поштовим відправленням за їх місцем проживання, що підтверджується накладними від 22 лютого 2022 року №767, №487, №517, №879, №791 та описами вкладень (т.1 арк.27-31 ).
Слідчий суддя також прийшов до висновку, що негласними слідчими (розшуковими) діями, які проводилися відносно ОСОБА_15 підтверджено, що ОСОБА_8 виїхав з метою уникнення кримінальної відповідальності. При цьому, протягом 2021-2022 років ОСОБА_8 здійснював відчуження нерухомого майна на підставі довіреностей, які видавалися на його близьких родичів, оскільки знав, що відносно нього здійснюється досудове розслідування, а тому з метою уникнення кримінальної відповідальності не в`їжджав на територію України.
Діючий КПК України регламентує, що у разі неможливості вручити повідомлення про підозру особисто, вживаються заходи в спосіб, передбачений для виклику та приводу особи (Глава 11 КПК України, ст.ст.135, 136), тобто шляхом: надіслання поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою (ч.1 ст.135 КПК України); врученням під розписку дорослому члену сім`ї чи іншій особі, яка з нею проживає, врученням житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи (ч.2 ст.135 КПК України).
Також, згідно з ч.8 ст.135 КПК України повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.
Відповідно до ч.1 ст.136 КПК України належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом. Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, про те, що матеріали клопотання, не містять даних, що орган досудового розслідування вжив усіх можливих заходів для вручення ОСОБА_8 повідомлення про підозру у спосіб передбачений КПК України для вручення повідомлень. Зокрема, не містять доказів отримання повідомлення про підозру, яке було направлено поштовим зв`язком, ОСОБА_8 або здійснення його вручення дружині ОСОБА_8 - ОСОБА_10 під розписку чи іншим дорослим членам сім`ї, які з ним проживають. Так само не містять матеріали клопотання і публікації повідомлення про підозру в засобах масової інформації та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, відповідно до ч.8 ст.135 КПК України.
За таких обставин наявні підстави вважати, що ОСОБА_8 належним чином, у відповідності до вимог КПК України, не повідомлений про підозру у кримінальному провадженні №0000334 від 08 липня 2016 року. Відсутність у особи, щодо якої подано клопотання, статусу підозрюваного у кримінальному провадженні унеможливлює застосування спеціального досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні.
Згідно з ч.3 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції, в тому числі, має право залишити ухвалу без змін.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 297-1, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 13 травня 2022 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_2

судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4