Номер провадження: 11-сс/813/565/22
Номер справи місцевого суду: 496/1026/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу прокурора Біляївської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 23 березня 2022 року про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000043 від 21 березня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення

Ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 23 березня 2022 року було відмовлено у задоволенні клопотання начальника сектору дізнання Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 про арешт майна, вилученого в ході огляду місця події 20.03.2022 року, у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000043 від 21.03.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 249 КК України.

Цією ж ухвалою слідчий суддя зобов`язав дізнавача повернути уповноваженій особі ТОВ «Кристал Південь» майно, вилучене в ході огляду місця події 20.03.2022 року - 4 риболовні сітки довжиною 70 метрів, висотою 1 ,2 м з розміром ячеї 70 мм; 7 риболовних сіток довжиною 70 метрів, висотою 1,2 м з розміром ячеї 65 мм; рибу: сазан-286 шт, товстолоб-292 шт, білий амур-3 шт, жерех-5 шт, лящ-25 шт, карась-8 шт, судак- 1 шт; посвідчення рибалки ТОВ «Кристал Південь» від І О. 12.2021 №22 на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; посвідчення рибалки ТОВ «Кристал Південь» від 22.03.2022 №96 на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; дюралюмінієвий човен «Прогрес-ч» бортовий номер НОМЕР_1 з підвісним човниковим двигуном «Нопdа-40», які належать ТОВ «Кристал Південь» (судновий білет ДБ №003723).

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала
Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді, прокурор Біляївської окружної прокуратури ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржену ухвалу та постановити нову, якою задовольнити клопотання дізнавача про арешт вилученого майна.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтував тим, що ухвала слідчого судді є незаконною, оскільки слідчий суддя не прийняв до уваги, що:

- згідно пояснень керівника ТОВ «Кристал Південь», останній визнає, що квоти на вилов риби у річці Дністер та у Дністровському лимані він не має, з рибалками ОСОБА_8 та ОСОБА_9 трудові угоди не укладались;

- підроблене посвідчення рибалки на ім`я ОСОБА_9 , з датою видачі 22.03.22 та додаток до журналу обліку вилучених водних біоресурсів, датований також 22.03.22, хоча вилов риби здійснений 20.03.22;

- крім того, з незрозумілих причин визнано власністю ТОВ «Кристал Південь» човниковий двигун «Honda-40», так як жодних документів на нього керівник підприємства не надав, а в ході досудового розслідування був встановлений власник двигуна, якому вказаний двигун був переданий на зберігання;

- викликає сумнів законність повернення сіток з рибою ТОВ «Кристал Південь», так як згідно Додатку до журналу обліку вилучених водних біоресурсів №18 від 22.03.22, сітки підприємства мають маркувальні бирки №№ОД 044027. Однак, вилучені знаряддя лову не мали жодного маркування.

Також, прокурор вказав на те, що санкція ч.1 ст.249 КК України, як вид покарання передбачає спеціальну конфіскацію.

Позиції учасників апеляційного провадження

До початку апеляційного розгляду прокурор Біляївської окружної прокуратури ОСОБА_6 надіслав до апеляційного суду клопотання про розгляд апеляційної скарги у відсутності прокурора та наполягав на її задоволенні.

Представник власника майна ТОВ «Кристал Південь» - адвокат ОСОБА_10 надіслав до апеляційного суду заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в яких зазначив про відсутність законних підстав для арешту вилученого майна, а тому просив залишити оскаржену ухвалу слідчого судді без змін. Також адвокат ОСОБА_10 просив розглядати апеляційну скаргу прокурора за відсутності представника власника майна.

Відповідно до ч.1 ст.406 КПК України, суд апеляційної інстанції має право ухвалити судове рішення за результатами письмового провадження, якщо всі учасники судового провадження заявили клопотання про здійснення провадження за їх відсутності.

Враховуючи викладене, апеляційний суд, керуючись ч.1 ст.406 КПК України, вважає за можливе ухвалити судове рішення за результатами розгляду вищевказаної апеляційної скарги в письмовому провадженні.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Дослідивши матеріали провадження за клопотанням дізнавача та доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Положення даної норми КПК України узгоджуються зі ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, яка встановлює, які об`єкти, у відповідності до положень КПК України, можуть бути визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Так, ст.98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до клопотання дізнавача на теперішній час в провадженні сектору дізнання Одеського РУП №2 ГУ НП в Одеській області перебуває кримінальне провадження №0000043, внесене до ЄРДР від 21 березня 2022 року, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України.

Відповідно до клопотання, 20.03.2022 року надійшло телефонне повідомлення від працівника прикордонної служби ОСОБА_11 про те, що в акваторії річки Дністер, поблизу 5 причалу, на території с. Маяки Одеського району Одеської області, було виявлено рибалок ТОВ «Кристал Південь» ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які за допомогою рибацьких сіток здійснювали незаконний вилов живих водних ресурсів з човна «Прогрес-я» бортовий номер НОМЕР_2 з підвісним двигуном «Хонда 40», виловили: сазан-286 шт, товстолоб-292 шт, білий амур-3 шт, жерех-5 шт, лящ-25 шт, карась-3 шт, судак-1 шт».

В період з 10 години 30 хвилин по 14 годину 20 хвилин 20 березня 2022 року був проведений огляд місця події в ході якого було виявлено та вилучено 4 риболовні сітки довжиною 70 метрів, висотою 1 ,2 м з розміром ячеї 70 мм; 7 риболовних сіток довжиною 70 метрів, висотою 1,2 м з розміром ячеї 65 мм; рибу: сазан-286 шт, товстолоб-292 шт, білий амур-3 шт, жерех-5 шт, лящ-25 шт, карась-8 шт, судак- 1 шт; посвідчення рибалки ТОВ «Кристал Південь» від І О. 12.2021 №22 на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; посвідчення рибалки ТОВ «Кристал Південь» від 22.03.2022 №96 на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; дюралюмінієвий човен «Прогрес-ч» бортовий номер НОМЕР_1 з підвісним човниковим двигуном «Нопdа-40», які належать ТОВ «Кристал Південь» (судновий білет ДБ №003723).

В подальшому начальник сектору дізнання Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_12 звернулася до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на вилучене майно, зазначаючи, що вилучене майно може бути використане, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також з метою забезпечення спеціальної конфіскації.

Ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 23 березня 2022 року було відмовлено в задоволенні клопотання про накладення арешту на майно через те, що дізнавачем та прокурором не доведена обгрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 249 КК України, а також у клопотанні не заначено, у чому, на думку органу досудового розслідування, полягає незаконність зайняття рибним добувним промислом, яке заподіяло істотну шкоду.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком слідчого судді.

Так, відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Положення даної норми КПК України узгоджуються зі ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, яка встановлює, які об`єкти, у відповідності до положень КПК України, можуть бути визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Так, ст.98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна, як доказ в кримінальному провадженні...; 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння ...; 4) розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п.1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п.2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Також варто звернути увагу і на позицію Європейського суду з прав людини, що висловлена в рішенні по справі «Волохи проти України». В даному рішенні Суд наголошував на тому, що втручання органів виконавчої влади у права осіб має підлягати ефективному контролю, який зазвичай має здійснюватися судовим органом, щонайменше як останньою інстанцією, оскільки судовий контроль надає найбільші гарантії незалежності, безсторонності та здійснення належного провадження.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що в разі, коли держави вважають за потрібне вдаватися до таких заходів, як обшуки з метою отримання доказів вчинення протиправних діянь, вилучення майна або арешт майна, Суд оцінюватиме, чи були підстави, наведені для виправдання таких заходів, відповідними та достатніми, і чи було дотримано принцип пропорційності, а також, зокрема, чи були у справі також інші докази на той час вчинення протиправних діянь.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про те, що клопотання про арешт майна складено формально, оскільки в ньому зазначені загальні підстави накладення арешту, та не наведено конкретних відомостей про те, у чому полягає незаконність зайняття рибним добувним промислом, яке заподіяло істотну шкоду.

Так, відповідальність за ч.1 ст. 249 КК України настає за незаконне зайняття рибним, звіриним або водним добувним промислом, якщо воно заподіяло істотну шкоду,

Під незаконним заняттям рибним, звіриним або іншим водним добувним промислом (ст. 249 КК України) треба розуміти таке вилучення водних живих ресурсів із природного середовища, яке здійснюється з порушенням чинного законодавства, що регулює порядок і умови промислового, любительського, спортивного рибальства, іншого використання водних живих ресурсів.

Незаконність зайняття рибним, звіриним або іншим водним добувним промислом має місце при здійсненні його без належного дозволу. у заборонений час. у недозволених місцях, а також забороненими способами і знаряддями лову.

Відповідно до матеріалів клопотання ТОВ «Кристал Південь» зареєстроване у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, вид діяльності, зокрема 03.12 - прісноводне рибальство.

Відповідно до Дозволу №Т1-258262-ю/л на спеціальне використання водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах) від 07.10.2021 року та Дозволу № 36.4-47/22-19 на спеціальне використання водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах) від 25.09.2019 року, ТОВ «Кристал Південь» надано дозвіл на промислове рибальство у пониззі Дністра з озерами та Дністровському лимані, рибальські судна (плавзасоби), зокрема ЯОД № 2508.

Також, відповідно до Журналу обліку вилучених водних біоресурсів № 18 ТОВ Кристал Південь», міститься запис за 20.03.2022 року.

Згідно Протоколу № 2 засідання Комісії з розгляду заяв про встановлення частки добування (вилову) водних біоресурсів від 30.12.2022 року було враховано надані до Держрибагенства документи, що засвідчують настання форс-мажорних обставин та рекомендовано керівництву Держрибагенства встановити частку для промислових цілей на 2022 рік, зокрема ТОВ «Кристал Південь».

З відповіді на колективне звернення Одеської обласної державної адміністрації від 12.01.2022 року вбачається, що згідно наказу Державного агентства меліорації та рибного господарства України від 24.01.2022 року №12 «Про внесення змін до Переліку користувачів водних біоресурсів, яким установлені частки добування (вилову) водних біоресурсів для промислових цілей у 2022 році, суб`єкти господарювання, зазначені у листі обласної державної адміністрації, внесені до переліку користувачів водних біоресурсів для промислових цілей у 2022 році в пониззі річки Дністер та Дністровському лимані.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що клопотання про арешт майна не містить обґрунтування того, у чому, на думку органу досудового розслідування, полягає незаконність зайняття рибним добувним промислом ТОВ «Кристал Південь», яке заподіяло істотну шкоду.

Крім того, на теперішній час, жодній посадовій особі ТОВ «Кристал Південь» не повідомлено про підозру у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 249 КК України.

Більш того, в клопотанні про накладення арешту не наведено достатніх даних про те, що вилучене під час огляду місця події 21.03.2022 року майно відповідає критеріям речових доказів, передбачених ст.98 КПК України, оскільки не зазначено, які конкретно відомості та сліди вчинення протиправних дій може містити зазначене майно.

При цьому, посилання на не справжність посвідчень рибалки на ім`я ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , само по собі не свідчить про наявність складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 249 КК України.

Також, апеляційний суд констатує, що надані дізнавачем матеріали, не відповідають вимогам ч.2 ст.171 КПК України, адже вони не підтверджують підстави, мету та не містять відповідного обґрунтування необхідності арешту.

Апеляційний суд вважає, що під час звернення з клопотанням дізнавач не довів необхідність такого ступеня втручання у право власності ТОВ «Кристал Південь», а саме клопотання є взагалі необґрунтованим та невмотивованим.

На думку апеляційного суду, суть клопотання зводиться лише до констатації факту вилучення перерахованого у клопотанні майна, без зазначення будь-яких підстав, з яких можливо було б зробити висновок про здійснення ТОВ «Кристал Південь» незаконного рибного добувного промислу.

Доводи апеляційної скарги про те, що слідчий суддя помилково визнав власністю ТОВ «Кристал Південь» човниковий двигун «Honda-40», тому що в ході досудового розслідування був встановлений власник двигуна, якому вказаний двигун був переданий на зберігання, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки прокурор не надав до апеляційної скарги документи, які б підтверджували права власності на двигун третьої особи.

В свою чергу, апеляційний суд зазначає про те, що вилучення та подальше накладення арешту на майно ТОВ «Кристал Південь», а саме:4 риболовні сітки довжиною 70 метрів, висотою 1 ,2 м з розміром ячеї 70 мм; 7 риболовних сіток довжиною 70 метрів, висотою 1,2 м з розміром ячеї 65 мм; рибу: сазан-286 шт, товстолоб-292 шт, білий амур-3 шт, жерех-5 шт, лящ-25 шт, карась-8 шт, судак- 1 шт; дюралюмінієвий човен «Прогрес-ч» бортовий номер ЯОД 2508 з підвісним човниковим двигуном «Нопdа-40», які належать ТОВ «Кристал Південь» (судновий білет ДБ №003723) може призвести до неможливості здійснення господарської діяльності ТОВ «Кристал Південь» та призвести до значних втрат.

Відповідно до ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність законних підстав, передбачених ст.170 КПК України, для накладення арешту на майно, яке було вилучено під час проведення огляду місця події від 21.03.2022 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000043 від 21 березня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

За таких обставин апеляційний суд визнає необґрунтованою апеляційну скаргу прокурора, у зв`язку з чим вона не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 170-173, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Біляївської окружної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 23 березня 2022 року, якою було відмовлено у задоволенні клопотання начальника сектору дізнання Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 про арешт майна, вилученого в ході огляду місця події 20 березня 2022 року, у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000043 від 21 березня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 249 КК України. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4