Справа № 457/1429/21
провадження №1-кп/457/22/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2022 року м.Трускавець
Трускавецький міський суд Львівської області
у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Трускавці матеріали кримінального провадження № 0000126 від 07 вересня 2021 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого востаннє 11 січня 2022 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки 7 місяців,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 , -
в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 , будучи раніше судимим, востаннє вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 09 березня 2021 року за ч. 2 ст. 185, ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 року 3 місяці, на шлях виправлення не став, а скоїв новий злочин проти власності.
07 вересня 2021 року о 12 год. 00 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи у магазині «Окей» що розташований в м. Трускавець, вул. Дрогобицька, 35А Львівської області на вітрині торгового залу побачив прожектор марки «Enerlight 30w» та прожектор марки «Enerlight 20w», які вирішив таємно викрасти. Реалізуючи свій протиправний намір ОСОБА_3 , в той же час, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх злочинних дій, керуючись корисливим мотивом, спрямованим на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до стелажу з якої таємно, шляхом вільного доступу повторно викрав один прожектор марки «Enerlight 30w» вартістю 229 грн., та два прожектори марки «Enerlight 20w» вартістю 189 грн. кожна сховав їх під штани в яких був одягнений, вийшов з приміщення магазину «Окей» та пішов у невідомому напрямку, тобто викрав чуже майно та розпорядився ним на свій розсуд, чим завдав ФОП ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 607 грн.

Обвинувачений винним себе визнав повністю, послідовно та в повній мірі підтвердив обставини вчинених ним злочинів. Щиро розкаявся у вчиненному, підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті та просив суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, однак на адресу суду від потерпілої надійшла заява, в якій вона просить проводити розгляд справи у її відсутності, з приводу міри покарання покладається на думку суду.
Крім визнання вини обвинуваченим, його вина доведена зібраними матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним. Судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні.

Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин і визнав фактичні обставини справи доведеними наявними у матеріалах кримінального провадження доказами.

Судом встановлено в відкритому судовому засіданні, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він повторно вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку). Вчинений обвинуваченим злочин відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, його особу, а саме те, що він, будучи раніше судимим за злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, вчинив новий, те, що він не перебуває на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога, тому суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід обрати покарання в межах санкції статті, за якою він притягується до кримінальної відповідальності. Одночасно суд враховує неодноразовість притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності, те, що належних висновків він для себе не зробив, що у своїй сукупності засвідчує підвищену суспільну небезпеку ОСОБА_3 . Суд вважає, що покарання у виді позбавлення волі буде достатнім і необхідним для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження нових злочинів. Таким чином, суд дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засуджених є їх виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів. З огляду на характер, кількість та систематичність кримінальних правопорушень, вчинених обвинуваченими, суд приходить до переконання, що їх виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів є неможливими без ізоляції від суспільства.
До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття обвинуваченого.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Відповідно до вироку Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11 січня 2022 рокуОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 1 (один) місяць. На підставі ч.4 ст. 70 КК України остаточно за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначеного покарання за даним вироком та вироком Бориславського міського суду Львівської області від 24 листопада 2021 року, остаточно визначено ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 2(два) роки 7 (сім) місяців.
Отже, ОСОБА_3 інкримінуються кримінальні правопорушення, які скоєно ним до ухвалення вироку від 11 січня 2022 року. Оскільки обвинувачений вчинив злочин до ухвалення попереднього вироку Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11 січня 2022 року, йому на підставі ч. 4 ст.70 КК України слід визначити за вказаний злочин покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покараня у виді позбавлення волі строком 1(один) рік.
На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання з покаранням, призначеним вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11 січня 2022 року, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки 8 (вісім) місяців.
Речовий доказ ДВД диск із записами із камер відео спостереження в магазині «Окей» по вулиці Стуса, 9 в м.Трускавці, залишити у матеріалах кримінального провадження.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту затримання за вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16 вересня 2021 року, а саме 21 вересня 2021 року.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Львівської області через Трускавецький міський суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1