Справа № 314/588/22
Провадження № 1-кс/314/807/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.09.2022 м. Вільнянськ
Слідчий суддя Вільнянського районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в м. Вільнянськ клопотання слідчого СВ ВП № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Запорізької окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 , про арешт майна по матеріалу досудового розслідування, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000053 від 14.02.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 125 КК України,-
встановив:

слідчий звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000053 від 14.02.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 125 КК України, в обґрунтування якого зазначив наступне.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 15.02.2022 до відділення поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області надійшла заява від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що невідома особа, в період часу з 01:00 год. 12.02.2022 по 01:00 год. 15.02.2022, шляхом вільного доступу, через не зачинену хвіртку та вхідні двері житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , проникла в середину житла, звідки викрала мобільний телефон «Нокіа С-20» в корпусі синього кольору, дві праски та грошові кошти. Сума завданих збитків 7689,00 гривень.
08.09.2022, слідчим СВ відділення поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області проведено огляд службового кабінету № 37 СВ ВП № 2 ЗРУП, де свідок ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , добровільно видав мобільний телефон «Нокіа С-20» в корпусі синього кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ 2- НОМЕР_2 з сім-картою мобільного оператора «Київстар».
На стадії досудового розслідування виникла необхідність у забезпеченні арешту вищеописаного майна.
Забезпечення арешту вилученого майна необхідно для встановлення об`єктивної істини по даному кримінальному правопорушенню, так як вказані предмети можуть містити унікальні ідентифікаційні ознаки, що в подальшому може надати змогу встановити об`єктивну істину по даному кримінальному провадженню.
Відповідно до ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.
Враховуючи вищевикладене, положення ст. 2 КПК України (згідно якої завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, кожна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура), положення ч. 2 ст. 170 КПК України (арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди), введений на даний час на території України Указом Президента воєнний стан, суд дійшов висновку, що відсутність учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду питання доцільності накладення арешту на майно у кримінальному провадженні.
Перевіривши надані матеріали до клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Беручи до уваги, що матеріали кримінального провадження, додані до клопотання містять достатні дані для висновку, що зазначене у клопотанні майно, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, зокрема, може містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт на вказане у клопотанні майно, з метою збереження речових доказів.
Керуючись вимогами ст.ст. 170, 172, 173, 175 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

клопотання задовольнити.
Накласти арешт на вилучене майно під час огляду службового кабінету № 37 СВ ВП № 2 ЗРУП, де свідок ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , добровільно видав мобільний телефон «Нокіа С-20» в корпусі синього кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 з сім-картою мобільного оператора «Київстар» в обсязі тимчасового позбавлення права на розпорядження та відчуження зазначеного майна, з метою збереження речових доказів, що мають значення для проведення досудового розслідування та судового розгляду.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а власником - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1

09.09.2022