печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_4.,

при секретарі судових засідань ОСОБА_5.,

за участі сторін кримінального провадження:

захисника ОСОБА_6., процесуального керівника у кримінальному провадженні - прокурора ОСОБА_7,

розглянувши у судовому засіданні у приміщенні суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_8 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної у кримінальному провадженні № 000868 від 02.09.2022 ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

22.09.2022 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_4., надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_8., за погодженням прокурора третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7, про обрання підозрюваній ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000868 від 02.09.2022 за підозрою ОСОБА_1 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється офісом Генерального прокурора.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, громадянка України ОСОБА_1 , перебуваючи у не встановленому досудовим розслідуванням місці на території м. Маріуполь, Донецької області, достовірно володіючи інформацією, що з 24 лютого 2022 року підрозділами збройних сил та інших військових формувань Російської Федерації, здійснено повномасштабне вторгнення на територію суверенної держави Україна та розуміючи, що вчиняються дії, направлені на зміну меж території України в порушення порядку, встановленого Конституцією України, свідомо та добровільно прийняла рішення у період воєнного стану перейти на бік ворога, тобто на сторону окупаційної влади Російської Федерації, з метою вчинення дій на шкоду державній безпеці України, а також надавати представникам Російської Федерації допомогу в проведенні підривної діяльності проти України, встановленні окупаційного режиму на тимчасово захопленій території м. Маріуполя, Донецької області.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_1 обіймаючи посаду директора комунального закладу «Маріупольська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 51 Маріупольської міської ради Донецької області», у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, після повної окупації військовослужбовцями збройних сил Російської Федерації території м. Маріуполь Донецької області, тобто після 1 березня 2022 року, перебуваючи на території зазначеного міста, усвідомлюючи, що в Україні введено воєнний стан, керуючись ідеологічними та корисливими мотивами, добровільно погодилась на співпрацю з окупаційною владою Російської Федерації, зокрема на їх пропозицію обійняти посаду, пов`язану з організацією освітнього процесу, а саме директора школи № 5, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

У невстановлені досудовим розслідуванням дату та час ОСОБА_1 окупаційною владою Російської Федерації була призначена на посаду директора загальноосвітньої школи № 5 м. Маріуполя Донецької області та отримала повноваження з виконання організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій щодо діяльності цього закладу.

Використовуючи отримані повноваження ОСОБА_1 спланувала та організувала освітній процес, у очолюваній нею школі російською мовою за освітніми стандартами та навчальними планами Російської Федерації, із повним виключенням з освітнього процесу вимог до обов`язкових результатів навчання, визначених державними стандартами повної загальної середньої освіти України.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про освіту» освіта є державним пріоритетом, що забезпечує інноваційний, соціально-економічний і культурний розвиток суспільства.

Статтею 1 Закону України «Про повну загальну середню освіту» визначено, що державні стандарти повної загальної середньої освіти - документи, що визначають загальні обсяги навчального навантаження здобувачів початкової, базової середньої, профільної середньої освіти, вимоги до їх компетентностей і до згрупованих за відповідними освітніми галузями обов`язкових результатів навчання, яких вони мають досягти на відповідному рівні повної загальної середньої освіти.

Так, Державним стандартом початкової освіти, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України 21 лютого 2018 року № 87 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24 липня 2019 року № 688) передбачено, що метою початкової освіти є всебічний розвиток дитини, її талантів, здібностей, компетентностей та наскрізних умінь. До ключових компетентностей, серед іншого належать: вільне володіння державною мовою, спроможність діяти як відповідальний громадянин та брати повноцінну участь у громадському та суспільному житті, спираючись на критичне оцінювання основних подій національної, європейської та світової історії, а також повагу до прав людини та верховенства права, цінування культурного розмаїття різних народів та ідентифікацію себе як громадянина України.

Також, Державним стандартом базової середньої освіти, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2020 року № 898, визначено, що метою базової середньої освіти є розвиток природних здібностей, інтересів, обдарувань учнів, формування компетентностей, необхідних для їх соціалізації та громадянської активності, виховання відповідального, шанобливого ставлення до родини, суспільства, навколишнього природного середовища, національних та культурних цінностей українського народу. Реалізація мети базової середньої освіти ґрунтується на таких ціннісних орієнтирах, як формування в учнів активної громадянської позиції, патріотизму, поваги до культурних цінностей українського народу, його історико-культурного надбання і традицій, державної мови, плекання в учнів любові до рідного краю.

Натомість ОСОБА_1 , співпрацюючи з окупаційною владою, перейшовши на бік ворога в умовах воєнного стану, діючи умисно на шкоду суверенітетові, обороноздатності, державній та інформаційній безпеці України, запровадила у школі № 5 м. Маріуполя Донецької області освітній процес, який повністю протирічить меті як початкової так і базової середньої освіти в Україні та який формуватиме знання, інші компетентності та світогляд здобувачів освіти спрямовані на возвеличення Російської Федерації, її історичної ролі та відповідно заперечення існування культурних цінностей українського народу, його історико-культурних надбань і традицій, української мови, що має своєю кінцевою метою збуджувати агресію та ненависть до України.

Крім того, ОСОБА_1 з метою проведення підривної діяльності проти України у період воєнного стану, на власній сторінці у соціальній мережі Facebook 01.03.2022 під час ведення воєнних дій, опублікувала пост про місце розташування збройних сил України на території м. Маріуполя Донецької області, що мало на меті надати допомогу збройним силам Російської Федерації у захопленні м. Маріуполь Донецької області та у знищенні військових збройних сил України.

Таким чином, ОСОБА_1 своїми умисними діями, спрямованими на проведення підривної діяльності проти України у період воєнного стану, добровільно та активно сприяла окупаційній владі Російської Федерації у веденні війни проти України.

Обставинами, що дають підстави підозрювати ОСОБА_1 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень є наявність в матеріалах досудового розслідування достатніх об`єктивних доказів. Зокрема, обґрунтованість підозри ОСОБА_1 підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами в їх сукупності, а саме:

- показаннями свідка ОСОБА_2 , зафіксованими в протоколі допиту від 05.08.2022, згідно яких ОСОБА_1 добровільно перейшла на бік ворога та співпрацює з окупаційною владою Російської Федерації;

- показаннями свідка ОСОБА_3 , зафіксованими в протоколі допиту від 04.08.2022, згідно яких ОСОБА_1 добровільно перейшла на бік ворога та співпрацює з окупаційною владою Російської Федерації;

- даними зафіксованими в протоколі огляду від 08.08.2022, згідно яких ОСОБА_1 добровільно погодилась на співпрацю з окупаційною владою Російської Федерації, зокрема на їх пропозицію обійняти посаду, пов`язану з організацією освітнього процесу, а саме директора школи № 5, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- впізнанням особи за фотознімками від 04.08.2022, за участю свідка ОСОБА_3 , згідно якого останній впізнає ОСОБА_1 , як особу, яка добровільно погодилась на співпрацю з окупаційною владою Російської Федерації, зокрема на їх пропозицію обійняти посаду, пов`язану з організацією освітнього процесу, а саме директора школи № 5, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- впізнанням особи за фотознімками від 05.08.2022, за участю свідка ОСОБА_2 , згідно якого остання впізнає ОСОБА_1 , як особу, яка добровільно погодилась на співпрацю з окупаційною владою Російської Федерації, зокрема на їх пропозицію обійняти посаду, пов`язану з організацією освітнього процесу, а саме директора школи № 5, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та іншими матеріалами кримінального провадження.

Прокурор зазначає, що у кримінальному провадженні є ризики, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_1 може:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обставинами, які дають підстави зробити висновки про наявність вищевказаних ризиків є те, що під час досудового розслідування підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває на тимчасово окупованій території України та проведить підривну діяльность проти України у період воєнного стану, добровільно та активно сприяє окупаційній владі Російської Федерації у веденні війни проти України, що дає підставі вважати, про наявність обґрунтованих ризиків щодо спроби підозрюваної переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо через тяжкість злочину та суворість можливого покарання у вигляді позбавлення волі, а саме, на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацію майна.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, посилаючись на імперативність норми ч. 6 ст. 176 КПК України, сторона обвинувачення просить суд застосувати щодо ОСОБА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор внесене клопотання підтримав з викладених у ньому підстав, просив обрати відносно підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник в судовому засіданні проти клопотання заперечував, зазначивши, що підозра не обгрунтована, ризики не доведені, у зв`язку з чим просив відмовити в задоволенні клопотання.

Заслухавши обґрунтування клопотання сторони обвинувачення, заперечення сторони захисту, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими сторона обвинувачення обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального

17.08.2022 ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

05.09.2022 підозрювану ОСОБА_1 оголошено в розшук.

На виклики слідчого підозрювана ОСОБА_1 не являється, про причини неявки не повідомляє.

Слідчими та розшуковими заходами встановлено, що підозрювана ОСОБА_1 перебуває на тимчасово окупованій території України, а саме в місті Маріуполі Донецької області.

Строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000868 до 17.10.2022.

ОСОБА_1 підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацію майна.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Згідно відповідно до вимог ч. 6 ст. 176 КК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-1141, 258-2585, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває на тимчасово окупованій території України, розмір застави не визначається.

Наряду з вказаним, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), а відтак слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя не погоджується з доводами сторони захисту та вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалів клопотання доказах.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_1 кримінального правопорушення, інкримінованого їй стороною обвинувачення.

Прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, що ОСОБА_1 може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду; може вчинити інше кримінальне правопорушення.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий суддя також враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_1 , те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та надходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрювана буде продовжувати переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні вважає недостатньою застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Частина 6 статті 176 КПК України містить імперативну норму, з якої слідує, що слідчий суддя обирає запобіжний захід за відсутності підозрюваного, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-1141, 258-2585, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене слідчий суддя вбачає наявність достатніх підстав для задоволення клопотання слідчого, оскільки матеріали клопотання обґрунтовано та прокурором в судовому засіданні доведено обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_1 особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та доведені у судовому засіданні, вважає недостатнім обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації її дій слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 2, 40, 131, 132, 176-178, 183, 184, 194, 575 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Обрати до підозрюваної у кримінальному провадженні № 000868 від 02.09.2022 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Російської Федерації, громадянці України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Роз`яснити, що у такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_4