КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №373/1308/22 Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/3324/2022
Категорія ч. 4 ст. 185 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 вересня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7 ,
ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1
у м. Переяслав, проживає за адресою:
В С Т А Н О В И Л А:
Таке рішення суд мотивував тим, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_9 не відповідає вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України.
Зокрема, суд зазначив про те, що всупереч приписам п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті відсутні анкетні відомості потерпілої особи, а зазначені дані одного з її представників.
Крім того, суд вважав, що формулювання обвинувачення викладене в обвинувальному акті таким чином, що унеможливлює чітке розуміння його змісту, у тому числі через допущені логічні та орфографічні помилки. Так, зміст формулювання обвинувачення розпочинається реченням, яке не має змістовного завершення думки; у формулюванні обвинувачення взагалі не зазначено часу вчинення кримінального правопорушення; в обставинах (діях) безпосередньо таємного викрадення чужого майна назва приміщення, поряд з яким відбулося викрадення, зазначена як "столовая", що є росіянізмом та перебуває за межами української мови; з формулювання обвинувачення є незрозумілим предмет крадіжки; у формулюванні обвинувачення зроблено посилання на доказ у кримінальному провадженні - висновок судово-товарозначної експертизи.
Також суд звернув увагу на те, що в анкетних відомостях обвинуваченого зазначені дані, які не передбачені п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України.
В апеляційній скарзі прокурор, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу Переяслав-Хмельницького районного суду Київської області від 10 серпня 2022 року та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
За позицією прокурора, при складанні обвинувального акта слідчим дотримано всіх вимог ст. 291 КПК України, водночас наведені в обвинувальному акті фактичні дані в своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що в свою чергу дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.
Вважає висновки суду про те, що в обвинувальному акті не зазначено часу та місця вчинення кримінального правопорушення, не сформульовано предмет крадіжки, такими, що суперечать змісту викладеного обвинувачення. Що стосується назви приміщення, поряд з яким відбулася крадіжка, то зазначає, що його назва викладена так, як указано в договорі оренди майна №1/151020 від 15 жовтня 2020 року та акті приймання-передачі майна.
Крім того, прокурор посилається на те, що при поверненні обвинувального акта сторону обвинувачення було обмежено у реалізації прав, визначених ч. 2 ст. 338 КПК України, та залишено поза увагою клопотання про розгляд укладеної угоди про визнання винуватості, що є порушенням вимог п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який частково підтримав апеляційну скаргу та просив змінити судове рішення, заперечення захисника щодо апеляційного прохання, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
За приписами ч. 3 ст. 314 КПК України, суд має право зі стадії підготовчого судового розгляду повернути обвинувальний акт прокурору в тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, тобто за наявності таких порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.
Обвинувальний акт, як це передбачено ст. 291 КПК України, складається слідчим, дізнавачем, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема, якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим, дізнавачем.
Пунктами 1-9 частини 2 статті 291 КПК України визначено перелік тих відомостей, які має містити обвинувальний акт.
Зокрема, п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України зобов`язує викласти в обвинувальному акті анкетні відомості кожного потерпілого, а п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України передбачає, що обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Однак в обвинувальному акті стосовно ОСОБА_9 , на що правильно звернув увагу суд першої інстанції, в порушення вимог п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України відсутні відомості щодо потерпілого, яким з огляду на зміст висунутого обвинувачення, є ТОВ "ФОРВАРД ІНК".
Крім того, в обвинувальному акті, а саме, у формулюванні обвинувачення, є посилання на доказ, зокрема, висновок експерта із наведенням змісту результатів тих досліджень, які здійснювалися під час досудового розслідування у кримінальному провадженні. Проте розкриття сутності доказів стороною обвинувачення до початку судового розгляду кримінального провадження по суті є неприпустимим, оскільки фактично ставить вже на цій стадії провадження сторону захисту у нерівне у зрівнянні зі стороною обвинувачення становище, що в свою чергу не узгоджується з такими засадам кримінального провадження, як змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, безпосередність дослідження доказів.
Таким чином доводи апеляційної скарги прокурора, які зводяться до того, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_9 повністю відповідає вимогам ст. 291 КПК України та у суду були відсутні підстави для його повернення з підготовчого судового засідання, є непереконливими.
Що стосується висновків суду в ухвалі щодо відсутності в обвинувальному акті часу вчинення кримінального правопорушення, а також посилання на те, що не конкретизовано предмет крадіжки, то в цій частині колегія суддів погоджується з доводами прокурора в суді апеляційної інстанції про те, що фактичні обставини кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення викладені в обвинувальному акті таким чином, як їх вважав встановленими прокурор, що не суперечить вимогам ст.ст. 91, 291 КПК України.
За наведених підстав вказані висновки суду щодо неконкретності та неповноти висунутого обвинувачення підлягають виключенню із судового рішення як такі, що суперечать фактичним обставинам провадження.
Крім того, повертаючи прокурору обвинувальний акт, суд зазначив про наявні в ньому логічні та орфографічні помилки, зайві відомості щодо особи обвинуваченого і такі помилки підлягають виправленню прокурором під час усунення недоліків обвинувального акта, про які зазначено вище.
Враховуючи викладене, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - зміні шляхом виключення посилання суду на недоліки обвинувального акта, які в даному випадку не можуть бути визнані колегією суддів такими, що свідчать про невідповідність обвинувального акта вимогам КПК України і є законною підставою повернення цього процесуального документа прокурору.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора Переяславського відділу Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити частково.
Виключити з мотивувальної частини ухвали висновки суду щодо неконкретності висунутого в обвинувальному акті ОСОБА_9 обвинувачення.
У решті судове рішення залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ________________________ _______________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4