Провадження №1-кп/761/2767/2022
В И Р О К

іменем України

16 вересня 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_3,

за участі:

секретарів судового засідання ОСОБА_4, ОСОБА_5,

прокурора ОСОБА_6,

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 220 220 110 000 000 10 від 24.05.2022, у якому

гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Ялта Автономної Республіки Крим, громадянин України, українець, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштований, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, зареєстрований за адресою - АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимий,

обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 1111 КК України,

у с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_1 вчинив умисний злочин проти основ національної безпеки України.

Законом України від 03.03.2022 № 2108-IX Кримінальний кодекс України доповнений статтею 1111, яка встановлює кримінальну відповідальність за колабораційну діяльність, та набула чинності 15.03.2022.

На підставі зазначеного, обвинувачений ОСОБА_1 уперіод з 15.03.2022 по 03.04.2022 під час перебування на території України збройних формувань країни-агресора Російської Федерації (далі - РФ), а саме: у смт Гостомель Київської області, неодноразово здійснював передачу матеріальних ресурсів представникам РФ з метою отримання від останніх преференції для подальшого тривалого та безперешкодного проживання на території вказаного населеного пункту, для створення уявлення про легітимність дій представників Збройних Сил РФ, надання видимості законності вторгнення та окупації підрозділами Збройних Сил РФ території України.

ОСОБА_1 , діючи спільно з ОСОБА_2 , на виконання злочинного плану, спрямованого на передачу матеріальних ресурсів збройним формуванням держави-агресора, використовували службовий вантажний автомобіль - маніпулятор з метою надання допомоги збройним формуванням країни-агресора у будівництві блок-постів, перевезення вантажів різного характеру, а також надання палива для військової техніки Збройних Сил РФ.

У подальшому від представників збройних формувань РФ ОСОБА_1 отримував вказівки, зокрема, щодо встановлення та надання представникам Збройних Сил РФ актуальних даних про місцеперебування військовослужбовців, представників територіальної оборони смт Гостомель та м. Ірпінь Київської області, учасників бойових дій та громадян з активною проукраїнською позицією.

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений свою вину беззаперечно визнав, дав показання, які повністю відповідають обставинам, викладеним у цьому вироку. Пояснив, що у лютому 2022 року до двору його будинку в`їхали на військовій техніці військові РФ, які окупували вказаний населений пункт. У подальшому військові РФ запропонували обвинуваченому співпрацю, відповідно до умов якої ОСОБА_1 допомагав їм у будівництві блок-постів, надавав їжу та інформацію щодо місць можливого перебування Збройних Сил України, а представники країни-агресора надавали йому горілку та не чіпали фізично. Перебування російських військових на території Гостомеля тривало більше тижня, після чого останні залиши вказаний населений пункт.

ОСОБА_1 щиро розкаявся у вчиненому, запевнив суд, що зробив належні висновки, просив суворо не карати.

Дії обвинуваченого за ч. 4 ст. 1111 КК України органом досудового розслідування кваліфіковані правильно, як передача матеріальних ресурсів незаконним збройним формуванням, створеним на тимчасово окупованій території, збройним формуванням держави-агресора, незаконним органам влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора.

Суд, враховуючи відсутність заперечень з боку учасників судового провадження, приймаючи до уваги правильність розуміння ними обставин вчинення кримінального правопорушення, добровільний характер вказаної позиції, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються.

У зв`язку з цим суд вважав за необхідне, крім допиту обвинуваченого, дослідити матеріали, які характеризують особу обвинуваченого.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_1 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не судимий, офіційно не працевлаштований, посередньо характеризується за місцем мешкання.

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину,

Обставини, які згідно з ст.67 КК обтяжують покарання, судом не встановлені.

При призначенні покарання суд у відповідності з ст. 65 КК України враховує обставини скоєння злочину, характер та ступінь його суспільної небезпеки, особу обвинуваченого.

За сукупністю обставин вчинення злочину, його ступеню тяжкості, враховуючи дані про особу обвинуваченого, суд вважає, що покарання у виді позбавлення волі зможе вплинути на обвинуваченого та здатне виправити поведінку ОСОБА_1 , а також дозволить запобігти вчиненню ним нових злочинів.

Враховуючи конкретні обставини вчинення злочину, особу обвинуваченого, який є соціально адаптованою особою, не судимий, щиро розкаявся у вчиненому, суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без реального відбування покарання та вважає за можливе відповідно до ст. 75 КК звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Суд враховує, що санкцію ч. 4 ст. 1111 КК України передбачено додаткове покаранням у виді конфіскації майна обвинуваченого. Водночас, з урахуванням висновку щодо можливого виправлення ОСОБА_1 без реального відбування покарання, суд вважає, що застосування зазначеного виду додаткового покарання є неможливим.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. Процесуальні витрати не понесені.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 185, ст. 65 КК України, ст. 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 1111 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади та місцевого самоврядування на строк 10 (десять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування призначеного цим вироком покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 3 (три) роки не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Вирок у частині позбавлення ОСОБА_1 права обіймати посади в органах державної влади та місцевого самоврядування підлягає реальному виконанню.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору, не пізніше наступного дня надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми у судовому засіданні.

Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право отримати в суді копію цього вироку.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва упродовж тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_3