Провадження № 1-кс/761/9115/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2022 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши матеріали клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 17 березня 2020 року, у кримінальному провадженні №0000058, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 березня 2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Шевченківським УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000058 від 04 березня 2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 17 березня 2020 року у кримінальному провадженні №0000058, за клопотанням прокурора Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_5 , накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00) із забороною відчуження та розпорядження, без заборони використання такого житлового приміщення особами, які на законних підставах у ньому проживають.

В ухвалі зазначено, що клопотання прокурора обґрунтовано тим, що під час досудового розслідування встановлено, що відповідно до інформації Відділу державної реєстрації смерті ГТУЮ у м. Києві ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Свідоцтво про смерть ОСОБА_6 видано співробітнику Київського міського бюро судово-медичної експертизи для поховання тіла за рахунок держави, оскільки у померлого відсутні родичі. Тіло померлого знайдено у квартирі АДРЕСА_2 . Згідно Реєстру територіальної громади міста Києва, станом на 01 лютого 2019 року у квартирі АДРЕСА_2 рахувався зареєстрованим ОСОБА_6 . Відповідно до інформації Київського МБТІ, станом на 14 січня 2019 року квартира АДРЕСА_2 на праві власності зареєстрована за ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 27 травня 1992 року. Відповідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 17 травня 2016 року нотаріусом Другої київської державної нотаріальної контори ОСОБА_8 , на підставі заяви від 12 травня 2018 року та свідоцтва про право на спадщину № 10-73 від 12 травня 2016 року, прийнято рішення про реєстрації права власності на 1/2 квартири АДРЕСА_2 за ОСОБА_6 . Однак, згодом під час досудового розслідування стало відомо, що 11 травня 2019 року приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_9 на підставі заяви від 06 травня 2019 року та договору купівлі-продажу №7-81 від 28 січня 2012 року, прийнято рішення про реєстрацію речових прав на 1/2 квартири АДРЕСА_2 за ОСОБА_10 .

В подальшому, 12 грудня 2019 року приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_11 на підставі заяви від 12 грудня 2019 року та договору дарування № 76014 від 12 грудня 2019 року, прийнято рішення про реєстрацію речових прав на 1/2 квартири АДРЕСА_2 за ОСОБА_12 .

Під час досудового розслідування з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та від приватного нотаріуса КМНО ОСОБА_11 отримано копію договору купівлі-продажу 7-81 від 28 січня 2012 року, який надруковано на спеціальному бланку нотаріальних документів ВРН №814483 та посвідчений державним нотаріусом Другої київської державної нотаріальної контори ОСОБА_13 .

Відповідно до інформації з Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів, бланк ВРН №814483 витрачено державним нотаріусом Другої київської державної нотаріальної контори ОСОБА_13 28 лютого 2012 року, що відрізняється від дати договору купівлі-продажу, який використано для реєстрації речових прав на 1/2 квартири АДРЕСА_2 за ОСОБА_10 та ОСОБА_12 .

Крім того, відповідно до відомостей Другої київської державної нотаріальної контори, 28 січня 2012 року нотаріусами другої київської державної нотаріальної контори не було посвідчено жодного договору купівлі-продажу, а також за реєстровим номером № 7-81 державним нотаріусом ОСОБА_13 було вчинено іншу нотаріальну дію, яка не пов`язана із укладенням договору купівлі-продажу.

Таким чином, існують достатні підстави вважати, що квартира АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00), набута незаконним шляхом.

Зазначену квартиру постановою прокурора від 12 березня 2020 року визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000058, оскільки є об`єктом кримінально-протиправних дій.

З посиланням на положення ст.170 КПК України, ухвала мотивована тим, що арешт майна накладається з метою забезпечення збереження речових доказів.

На розгляд слідчого судді надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 17 березня 2020 року, у кримінальному провадженні №0000058.

В обґрунтування клопотання адвокатом зазначено, що наданий час відпала потреба у подальшому застосування вказаного заходу кримінального провадження, оскільки ОСОБА_4 є донькою померлого ОСОБА_6 , який проживав за адресою: АДРЕСА_3 та був власником вказаної квартири.

17 лютого 2021 року слідчим Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_14 винесено постанову про визнання ОСОБА_4 потерпілою у кримінальному провадженні №0000058.

Крім того, адвокат також зазначає, що рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 20 жовтня 2021 року у справі №761/5105/21 ОСОБА_4 визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6

21 лютого 2022 року приватним нотаріусом ОСОБА_15 . Київського міського нотаріального округу за заявою ОСОБА_4 відкрито спадкову справу за померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 .

Водночас, оскільки на квартиру АДРЕСА_2 накладено арешт, нотаріус позбавлений можливості видати ОСОБА_4 свідоцтво про право власності на Ѕ частини вказаної квартири.

Таким чином, адвокат зазначає, оскільки ОСОБА_4 поновила строк для прийняття спадщини та відкрила спадкову справу за її померлим батьком, відтак на даний час відсутні ризики незаконного відчуження Ѕ квартири АДРЕСА_2 , а в застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, відпала потреба.

Адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про дату та час судового розгляду повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності, а також просив клопотання задовольнити з підстав зазначених у ньому.
Прокурор Шевченківської окружної прокуратури міста Києва був повідомлений про день і час судового засідання у встановленому законом порядку, водночас в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно зі статтею 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із вимогами ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Так, з матеріалів клопотання вбачається, що Шевченківським УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000058 від 05 березня 2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

17 березня 2020 року ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва задоволено клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 про арешт майна, та накладено арешт, на квартиру АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00) із забороною відчуження та розпорядження, без заборони використання такого житлового приміщення особами, які на законних підставах у ньому проживають.

З мотивувальної частини зазначеної ухвали вбачається, що при арешті майна слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання у органу досудового розслідування були достатні підстави для висновку, що арешт на вищезазначене майно необхідно накласти з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні № 0000058.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини продовження заходів забезпечення кримінального провадження як впродовж досудового розслідування, так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Водночас, аналіз наявних в розпорядженні слідчого судді матеріалів свідчить про відсутність підстав для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна Ѕ частини вказаної квартири, а також недоведеність факту використання вказаного майна як доказу фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в межах якого здійснюється досудове розслідування, оскільки вищевказані обставини в своїй сукупності викликають сумніви в розумності і співрозмірності подальшого обмеження права власності з завданнями кримінального провадження, враховуючи, зокрема, і наслідки арешту майна для третіх осіб.

Так, з наявних у слідчого судді матеріалів вбачається, що рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 20 жовтня 2021 року у справі №761/5105/21 ОСОБА_4 визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6

21 лютого 2022 року приватним нотаріусом ОСОБА_15 . Київського міського нотаріального округу за заявою ОСОБА_4 відкрито спадкову справу за померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 .

Відтак, подальше застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження перешкоджає ОСОБА_4 в повному обсязі реалізувати її права на майно на яке накладено арешт.

Крім того, слідчим суддею також взято до уваги і те, що кримінальне провадження №0000058 за вказаним фактом було розпочато ще 04 березня 2020, а отже, у органу досудового розслідування було достатньо часу для збирання доказів на обґрунтування своїх доводів та надання їх суду.

В той же час, прокурор Шевченківської окружної прокуратури міста Києва в судове засідання не з`явився та не надав підтвердження наявності підстав для продовження дії такого заходу забезпечення як арешт майна, у зв`язку з чим слідчий суддя, виходячи з принципу змагальності сторін у кримінальному провадженні, приходить до висновку, що доводи, зазначені в клопотанні, є обґрунтованими.

Відтак, на переконання слідчого судді, подальше застосування заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна не виправдовують завдання кримінального провадження та співмірності втручання у в право власності особи.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 170, 173-174, 309 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 17 березня 2020 року (справа №761/8180/20) у кримінальному провадженні №0000058 від 04 березня 2020 року, в частині заборони відчуження та розпорядження Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1