У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 вересня 2022 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши в судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Баштанської окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Баштанського районного суду Миколаївської області від 06.09.2022 року, якою щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зуївка Харцизького району Донецької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого відповідно до ст. 89 КК України,

- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України

- обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 (два) місяці, в межах строку досудового розслідування, з 06 вересня 2022 року по 05 листопада 2022 року включно

учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_5 ( в режимі відеоконференції)
підозрюваний: ОСОБА_6 ( в режимі відеоконференції)
захисник: ОСОБА_7

В с т а н о в и в :

Короткий зміст вимог апеляційних скарг.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , без права внесення застави.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції:

Ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні клопотання слідчого, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці, в межах строку досудового розслідування, з 06 вересня 2022 року по 05 листопада 2022 року включно, заборонивши залишати місце свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 в період з 22.00 до 06.00 години.
Покладено на підозрюваного додаткові обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та/або суду, не відлучатись з населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду, не спілкуватись з потерпілою та свідками по справі щодо обставин вчинення ним кримінального правопорушення.

Узагальнені доводи осіб, які подали апеляційні скарги.

Прокурор вважає, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою та такою що підлягає скасуванню.
Зазначає, що слідчим суддею не враховано, що під час досудового розслідування встановлена наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.
Вважає, що обраний підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не зможе запобігти вищевказаному ризику та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Стверджує, що з урахуванням обставин кримінального провадження та з урахуванням наявних ризиків, доцільно було обрати до підозрюваного винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без права внесення застави.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Під час розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , слідчим суддею встановлені наступні обставини.

Слідчим відділенням Баштанського РВП ГУ НП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000385 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

За версією органу досудового розслідування, 04.09.2022 року близько 20.00 годин ОСОБА_6 в будинку за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 в ході конфлікту зі своєю дочкою ОСОБА_8 , діючи з умислом на заподіяння потерпілій тілесних ушкоджень на грунті раптово виниклих неприязних відносин, схопив зі столу кухонний ніж, яким умисно завдав останній один удар в область грудної клітини справа, спричинивши потерпілій тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення грудної клітини справа, правобічного пневмогематораксу.

05.09.2022 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

Слідчим подано клопотання про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вказуючи, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Прокурор вважав, що неможливо запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якої міри запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя врахував, наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, та зазначив, що матеріали справи вказують на мінімальну наявність ризиків того, що підозрюваний може вплинути на потерпілу та свідків та ухилитись від слідства чи суду, також, в клопотанні слідчого відсутнє достатнє обґрунтування, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, не здатний запобігти ризикам у кримінальному провадженні. Враховуючи дані про особу підозрюваного, вважав що, належну процесуальну поведінку підозрюваного зможе забезпечити більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового та кримінального проваджень, апеляційний суд дійшов наступного.
Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.
Крім того, слід зазначити, що ст. 184 КПК України вимагає від сторони обвинувачення в клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зазначити не лише наявні ризики, а також вказати обставини, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку, що запобігти їм в змозі тільки цей вид запобіжного заходу.

Разом з тим, як вбачається з клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , слідчим не наведено виключних обставин і не надано доказів, які б давали підстави для тримання підозрюваного під вартою. Сама лише тяжкість кримінального правопорушення, у відповідності до практики Європейського суду з прав людини, не може бути підставою для запобіжного ув`язнення особи.

Згідно до матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років.

Відповідно до вимог ч.1,2 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважать, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали слідчий суддя дотримався вимог закону та зазначив, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів і за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років. Разом з цим, заявлений ризик можливого незаконного впливу підозрюваного на потерпілу та свідків з метою зміни їх показань, є можливим, оскільки підозрюваний та потерпіла є родичами та періодично проживають разом, а свідки особисто знайомі з підозрюваним. Але з врахуванням особи підозрюваного, його поведінки під час досудового розслідування, а саме того, що підозрюваний сприяє розкриттю кримінального правопорушення, надаючи показання, які узгоджуються з показаннями інших осіб, такий ризик можливо усунути шляхом покладення на підозрюваного обов`язку не спілкуватись з потерпілою та свідками по справі щодо обставин вчинення ним відносно потерпілої кримінального правопорушення.
Також, слідчий суддя зазначив, що є мінімальним ризик можливого переховування підозрюваного від слідства чи суду, оскільки той за місцем свого мешкання проживає близько семи років, отже фактично має стале та постійне місце проживання, за весь цей час відносно нього будь-яких скарг не надходило, підозрюваний заробляє на життя роботою по найму, що підтверджується наданими характеристиками.

Вказаний же в клопотанні ризик щодо можливості підозрюваного перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, не був доведений в судовому засіданні, оскільки жодних фактичних даних щодо таких спроб не було наведено.
Окрім того, слідчий суддя зазначив, що згідно матеріалів кримінального провадження ОСОБА_9 сприяв розкриттю кримінального правопорушення, сам повідомив свідкам про вчинення ним кримінального правопорушення та його показання щодо цього та щодо обставин та причин заподіяння потерпілій тілесних ушкоджень за своєю суттю узгоджуються з показаннями самої потерпілої та свідків по справі.
Щодо доводів сторони обвинувачення про те що підозрюваний, спільно проживаючи з потерпілою, може продовжити щодо неї кримінальне правопорушення, то колегія суддів вважає обґрунтованим висновок слідчого судді, що даний ризик не підтверджується з огляду на наступні обставини.

Так, з показань підозрюваного, потерпілого та свідків, слідує, що дане кримінальне правопорушення мало одиничний характер, було зумовлене, поведінкою потерпілої, яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння, Також, з показань свідків слідує, що саме підозрюваний після вчинення кримінального правопорушення вжив всіх заходів, щоб потерпілій була надана медична допомога, не приховував слідів вчиненого ним кримінального правопорушення.
Крім того, в клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відсутнє достатнє обґрунтування, що більш м`який запобіжний захід від такого виняткового запобіжного заходу, як тримання під вартою, не здатний запобігти ризикам у кримінальному провадженні, не доведено і в судовому засіданні апеляційного суду необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Посилання прокурора на тяжкість кримінального правопорушення, як на підставу для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є необґрунтованим, оскільки лише сама тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 не може бути підставою для застосування до підозрюваного такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою, виходячи з сукупності заявлених ризиків.

Таким чином, слідчий суддя, при прийнятті рішення про застосування ОСОБА_6 запобіжного заходу обґрунтовано прийшов до висновку про достатність такого запобіжного заходу як домашній арешт для досягнення мети заходу забезпечення кримінального провадження.

З урахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги прокурора щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді є безпідставними.

Апеляційний суд вважає ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою, а відтак не вбачає підстав для її скасування, у зв`язку з чим, апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 376, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд
постановив:
Апеляційну скаргу прокурора Баштанської окружної прокуратури ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Баштанського районного суду Миколаївської області від 06.09.2022 року, щодо ОСОБА_6 -залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий
Судді