Ухвала
Іменем України
11 квітня 2022 року

м. Київ
справа № 490/6302/21

провадження № 51-393 ск 22
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 10 грудня 2021 року про повернення його апеляційної скарги,

встановив:

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 21 вересня 2021 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_5 .
Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 21 жовтня 2021 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність посадових осіб Миколаївської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення.
Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 10 грудня 2021 року повернуто апеляційну скаргу ОСОБА_4 у зв`язку з тим, що вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала не порушує питання про поновлення цього строку.

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що ОСОБА_4 не погоджується з вказаною ухвалою суду від 21 вересня 2021 року про відмову у відводі слідчого судді та ухвалою апеляційного суду від 10 грудня 2021 про повернення його апеляційної скарги.
Ухвалою Верховного Суду від 31 січня 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_4 залишено без руху з наданням йому п`ятнадцятиденного строку для усунення недоліків з дня її отримання.

Зокрема, в цій ухвалі вказано, що ОСОБА_4 , не погоджуючись, в тому числі, з ухвалою про відмову у відводі слідчого судді, не звернув уваги на те, що відповідно до положення статті 424 КПК предметом розгляду суду касаційної інстанції у вказаному провадженні може бути ухвала суду апеляційної інстанції про повернення його апеляційної скарги.

Також, в ухвалі касаційного суду зазначено про те, що у касаційній скарзі ОСОБА_4 має вказати на конкретні порушення закону, що може бути підставою для скасування або зміни судового рішень, яке, на його думку, допущено судом апеляційної інстанції при його постановленні, навести конкретні докази і аргументи на обґрунтування кожної позиції.

Крім того, касаційна скарга ОСОБА_4 не містила вимог щодо оскаржуваного судового рішення, яка б узгоджувалася з положеннями статті 436 КПК.
В ухвалі, якою залишено без руху касаційну скаргу ОСОБА_4 , йому роз`яснювалися вимоги статті 427 КПК, відповідно до якої у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судових рішень з урахуванням підстав для їх скасування або зміни судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК, а також зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувались зі статтею 436 КПК.

При цьому скаржнику в резолютивній частині цієї ухвали визначено строк на усунення недоліків та роз`яснено порядок їх виконання.

В межах встановленого строку на усунення недоліків ОСОБА_4 на виконання ухвали касаційного суду від 31 січня 2022 року направив до Верховного Суду повторну касаційну скаргу.

Проте ОСОБА_4 повторно не дотримався вимог статті 427 КПК та не врахував всіх вказівок суду касаційної інстанції.
Так, зміст повторної касаційної скарги ОСОБА_4 знову зводиться до незаконності ухвали про відмову у відводі слідчого судді, що не може бути предметом касаційного розгляду в цьому провадженні.
Тобто, ОСОБА_4 повторно не звернув увагу на положення статті 424 КПК та не визначився з предметом оскарження.
Крім того, у повторній касаційній скарзі скаржник не наводить належні доводи у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість ухвали апеляційного суду про повернення його апеляційної скарги, яка і є предметом оскарження, та конкретних порушень вимог закону, які на його думку, було допущено судом апеляційної інстанції.
До того ж вимоги касаційної скарги скаржника знову викладено не у відповідності до статті 436 КПК.

Так, ОСОБА_4 у прохальній частині касаційної скарги просить скасувати ухвалу апеляційного суду від 10 грудня 2021 року та призначити новий розгляд в суді першої чи апеляційної інстанції. Тобто, такі вимоги не конкретизовані та не узгоджуються з положеннями статті 436 КПК.
Отже, ОСОБА_4 не усунув недоліки, на які йому вказувалося в ухвалі касаційного суду, а відтак його касаційна скарга підлягає поверненню.
При цьому, відповідно до частини 4 статті 428 КПК залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.

Крім того, звертаємо увагу ОСОБА_4 на те, що він не позбавлений можливості звернутися за правовою допомогою.
На підставі викладеного, керуючись пунктом 1 частини 3 статті 429 КПК, Суд

постановив:

Повернути ОСОБА_4 його касаційну скаргу на ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 10 грудня 2021 року про повернення його апеляційної скарги.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3