Справа № 307/986/22
Провадження № 1-кп/307/76/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2022 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Тячів кримінальне провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000083 від 15.02.2022 року, про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, з початковою загальною середньою освітою, непрацюючого, відповідно до положень ст. 89 КК України раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України,
В С Т А Н О В И В:
В період з 15 години 27 січня 2022 року по 20 годину 27 січня 2022 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходячись в АДРЕСА_2 , діючи умисно, таємно, з корисливих спонукань, маючи намір на заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу проник на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , де проживає потерпіла ОСОБА_6 , надалі, відчинивши вікно проник до житлового будинку, де з спальної кімнати викрав телевізор марки «Hyndai» модель «H-LCDVD2200» вартістю якого, згідно висновку експерта, становить 2400,00 гривень.

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на заволодіння чужим майном, ОСОБА_4 через вікно вийшов з будинку, та шляхом проникнення увійшов до надвірного господарського приміщення, звідки таємно викрав, належний ОСОБА_6 тример марки «Foresta FC-26S» вартістю, згідно висновку експерта, 1878,00 гривень, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 4278,00 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, визнав повністю. Повідомив, що з потерпілою вони примирилися та жодних претензій до нього щодо вчиненої ним крадіжки з боку ОСОБА_6 , не має.
Стосовно подій того критичного дня пояснив, що точної дати та часу коли це сталося він не пам`ятає, оскільки був у станів сильного алкогольного сп`яніння, він проник через вікно до будинку в якому проживає потерпіла, що на АДРЕСА_2 . Вийшовши з будинку він проник до підсобного господарства де був тример.
Раніше в цьому будинку він був, оскільки допомагав потерпілій по домогосподарству. Він знав, що там знаходиться газонокосилка, оскільки раніше нею працював. Вказану газанокосилку він відніс знайомому на ім`я ОСОБА_7 , щоб останній її продав. Де подів телевізор, він не пам`ятає оскільки був у стані сильного алкогольного сп`яніння та не керував думками. Про вчинене шкодує та щиро розкаюється.
Розглянувши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, доведена повністю.
Оскільки прокурор, обвинувачений та його захисник не заперечили щодо фактичних обставин провадження, потерпіла подала заяву в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення в повному обсязі за обставин, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги встановлення судом того факту, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин і відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, а також приписи ч. 2 ст. 394 КПК України щодо особливостей апеляційного оскарження, вислухавши думку прокурора, який просив розглянути кримінальне провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України та думку обвинуваченого, який не заперечив щодо такого порядку розгляду кримінального провадження, враховуючи положення ч.4 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись дослідженням даних, що характеризують особу обвинуваченого.
Таким чином, враховуючи повне визнання вини обвинуваченим, який повідомив суду, що розуміє суть пред`явленого йому обвинувачення та повністю визнає викладені в проголошеному прокурором обвинувальному акті обставини, щодо вчинення ним крадіжки та таке визнання є добровільним і надається ним вільно, без примусу та тиску, будучи ознайомленим із правилами ст.ст. 349, 394 КПК України, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, інше приміщення.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого коимінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, що відноситься до категорії тяжкого злочину, дані про особу винного, його вік, який як за місцем проживання згідно довідки виданої Тячівською міською радою Закарпатської області №05-38/14 від 17.02.2022 р. так і за останнім місцем роботи згідно довідки виданої ТзОВ «Екосіті» характеризується позитивно, згідно досудової доводі на обліках в лікарів психіатра, нарколога та фтизіатра не значиться та ступінь ризиків небезпеки для суспільства та вчинення повторного кримінального правопорушення, оцінюється як середній та, відповідно до довідки №44-18022022/21043 наданої на вимогу ВІТ ГУНП в Закарпатській області від 18.02.2022 р., в силу положень ст. 89 КК України, раніше не судимий.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України суд визнає: визнання своєї вини та щире каяття.
Обставин, визначених ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , судом не встановлено.
За положеннями ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року № 7, зі змінами від 06.11.2009 року, звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. У пункті 2 постанови зазначено, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК України суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочини, і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.
Враховуючи наведене та конкретні обставини провадження, за яких вчинено діяння, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, його поведінку після вчинення злочину, з урахуванням відсутності претензій з боку потерпілої, яка просила розгляд кримінального провадження проводити у її відсутності, враховуючи досудову доповідь органу пробації з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого та висновок про можливість його виправлення без позбавлення волі, відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, пов`язаного проти власності, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення з його боку нових злочинів можливе без ізоляції від суспільства, а тому щодо нього необхідно і доцільно призначити покарання, передбачене санкцією ч. 3 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі на певний строк, із звільненням його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та покладенням передбачених ст. 76 КК України обов`язків.
Суд вважає, що призначення обвинуваченому саме такого покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, є співмірним протиправним діянням, і не може вважатися явно несправедливим внаслідок м`якості чи недостатнім для досягнення мети покарання.
Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Згідно з ч.2 ст. 124 КПК України, процесуальні витрати за проведення судових товарознавчих експертиз від 25.02.2022р. №СЕ-19/107-22/1560-ТВ в розмірі 686,48 грн. та від 02.03.2022 №СЕ-19/107-22/1740-ТВ в розмірі 514,86 грн. слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Питання щодо речових доказів вирішується судом у порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 174, 349, 368-370, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання у виді позбавлення волі з випробовуванням, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.
Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази: тример марки «Foresta FC-26S», що згідно постанови старшого слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_8 від 9.03.2022 визнаний речовим доказом та відповідно квитанції переданий на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області, повернути потерпілій ОСОБА_6 .
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави, процесуальні витрати за проведення судових товарознавчих експертиз від 25.02.2022р. №СЕ-19/107-22/1560-ТВ та від 02.03.2022 №СЕ-19/107-22/1740-ТВ в розмірі 1201,34 грн.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1