В И Р О К
Іменем України

19 вересня 2022 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження №0000573 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей немає, непрацюючого, який до засудження мешкав у АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 16.11.2020 Чигиринським районним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 185 КК України до одного року обмеження волі з іспитовим строком один рік. Ухвалою цього ж суду від 10.06.2021 звільнення з випробуванням ОСОБА_4 скасовано;
- 13.07.2021 Чигиринським районним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ст.ст. 70, 71 КК України до двох років обмеження волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 390 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Тринадцятого липня 2021 року ОСОБА_4 засуджено Чигиринським районним судом Черкаської області до покарання у вигляді двох років обмеження волі та останнього направлено для відбування покарання до Державної установи «Бердичівський виправний центр (№108)», яка розташована за адресою: вул. Низгірецька 2, м. Бердичів Житомирської області.

По прибуттю в установу 18 серпня 2021 року ОСОБА_4 під розпис був ознайомлений з межами адміністративної території Бердичівського виправного центру (№ 108), а також території контрагентського об`єкта на якому працевлаштовані засуджені та яка, відповідно до ч. 3 ст. 56 Кримінально-виконавчого кодексу України, вважається межами виправного центру із визначенням у відповідних планах нагляду, порядком відбування покарання у вигляді обмеження волі, обов`язками, встановленими Правилами внутрішнього розпорядку та попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді обмеження волі, яка передбачена ст. 390 КК України

У подальшому, відповідно строкового трудового договору №216 від 29.10.2021, укладеного між ДУ «Бердичівський виправний центр (№108)» та засудженим ОСОБА_4 , а також договору про надання послуг №97 від 18.05.2021, укладеного між ДУ «Бердичівський виправний центр (№108)» та ТОВ «ГРИЛЬ КАРБОН», засуджений ОСОБА_4 01.11.2021 був відряджений для виконання робіт до контрагентського об`єкту згаданого Товариства, який розташований у с. Іванівка, Житомирського району.

Під час перебування на контрагентському об`єкті за вищевказаною адресою, 22.11.2021 близько 03 години ОСОБА_4 , з метою ухилення від відбування покарання у виді обмеження волі, самовільно, без оформленого у встановленому порядку дозволу та за відсутності законних підстав, залишивши своє робоче місце і територію зазначеного об`єкту та зник у невідомому напрямку.

Отже, стороною обвинувачення такі дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 390 КК України, як самовільне залишення місця обмеження волі, вчинене особою, яка відбуває покарання у виді обмеження волі.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні згаданого кримінального правопорушення визнав повністю, фактичні обставини справи не оспорював та надав показання, які повністю відповідають висунутому обвинуваченню

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення іншими учасниками судового засідання також не оспорюється.

За клопотанням прокурора, підтриманим обвинуваченим, судовий розгляд проведено у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому обвинуваченому та іншим учасникам процесу судом роз`яснено, що у даному випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному суді.

Суд дійшов висновку, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 відповідає пред`явленому обвинуваченню, а тому кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 390 КК України, як самовільне залишення місця обмеження волі, вчинене особою, яка відбуває покарання у виді обмеження волі.

Призначаючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, який є нетяжким злочином, особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем відбування покарання, однак має непогашену судимість за вчинення умисних злочинів та, відбуваючи покарання за попереднім вироком, належних висновків для себе не зробив і знову вчинив умисний злочин, а також пом`якшуючу та обтяжуючу покарання обставину.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого є визнання ним вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 є рецидив злочинів.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів у виді позбавлення волі.

Водночас, суд враховує, що вироком Чигиринського районного суду Черкаської області від 13.07.2021 ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до двох років обмеження волі, які останній повністю не відбув.
Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у відповідності до ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст.ст. 368-371, 373-376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 390 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71, п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Чигиринського районного суду Черкаської області від 13.07.2021 та переведення менш суворого виду покарання у більш суворий, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді 1 (одного) року 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку Чигиринського районного суду Черкаської області від 13.07.2021 до виконання.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися, і дослідження яких визнано судом недоцільним.

Вирок набирає законної сили після закінчення вказаного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: