Справа № 352/1420/21
Провадження № 1-кп/352/13/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2022 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1

з участю прокурора ОСОБА_2

обвинуваченого ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000063 від 24.06.2021 р., про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого і жителя АДРЕСА_1 , з базовою загальною середньою освітою, непрацюючого, одруженого, раніше судимого Тисменицьким районним судом Івано-Франківської області 08.02.2021 р. за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 120 годин громадських робіт, на час ухвалення даного вироку судимість вважається погашеною, громадянина України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, -

в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_3 ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт, призначеного йому згідно вироку суду.

Кримінальне правопорушення скоєно за наступних обставин.

Обвинувачений згідно вироку Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 08 лютого 2021 року засуджений за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, до 120 годин громадських робіт. Після набрання вказаним вироком законної сили і звернення його до виконання обвинувачений з 05 квітня 2021 року перебував на обліку в Тисменицькому районному секторі філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області, йому роз`яснено порядок та умови відбування покарання, а також офіційно попереджено про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт. 05 квітня 2021 року обвинуваченого направлено для відбування покарання у Лисецьку селищну раду Івано-Франківського району Івано-Франківської області. На підставі вказаного направлення головою Лисецької селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області ОСОБА_5 06 квітня 2021 року видано розпорядження № 4 «Про оформлення на тимчасові безоплатні громадські роботи», відповідно до якого ОСОБА_3 прийнято до Лисецької селищної ради для відбування покарання у виді громадських робіт на строк 120 годин, починаючи з 06 квітня 2021 р., виконання яких передбачено по чотири години на день, із чим обвинувачений був ознайомлений.

У квітні 2021 року обвинувачений відбув 16 годин громадських робіт, у травні 2021 року обвинувачений не відпрацював жодної години громадських робіт, у червні 2021 року обвинувачений відпрацював 44 години громадських робіт.

У зв`язку з цим працівниками Тисменицького РС з питань пробації повторно 04 червня 2021 року роз`яснено ОСОБА_3 порядок і умови відбування покарання та попереджено про те, що у разі подальшого продовження порушення порядку і умов відбування покарання у виді громадських робіт він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт. З письмовим попередженням обвинувачений ознайомлений.

Таким чином, ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своєї бездіяльності, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, без поважних причин не з`явився у Лисецьку селищну раду Івано-Франківського району Івано-Франківської області для відпрацювання 60 годин громадських робіт, ухилившись від відбування вказаного покарання.

Обвинувачений у судовому засіданні свою вину у висунутому обвинуваченні визнав повністю і пояснив, що дійсно у квітні червні 2021 р. ухилився від відбування 60 годин громадських робіт. У липні 2021 р. він повністю відбув громадські роботи. У скоєному щиро розкаявся.

У відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України дослідження фактичних обставин суд обмежив допитом обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження не оспорювались, зокрема, доказів на підтвердження вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження, а його неправомірні дії вірно кваліфіковані за ч.2 ст.389 КК України, оскільки він ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт, призначеного йому згідно вироку суду.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке на даний час у відповідності до вимог ст.12 КК України є кримінальним проступком, особу винного, який на час вчинення кримінального правопорушення вважався раніше судимим, на час ухвалення даного вироку судимість погашена з огляду на відбуття покарання станом на 04.08.2021 р., за місцем проживання характеризується посередньо, працює неофіційно, заробляючи на проживання, на психіатричному та наркологічному обліках не перебуває, утриманців не має.
Суд також враховує обставини, що пом`якшують покарання, до яких відносить щире каяття обвинуваченого, та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Суд враховує, що станом на 04.08.2021 р. обвинувачений відпрацював призначені вироком суду 120 годин громадських робіт у повному обсязі та знятий з обліку Тисменицького районного сектору філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області (а.с.51).

З урахуванням вказаних обставин суд вважає можливим застосувати до обвинуваченого ч.4 ст.74 КК України.

Відповідно до вказаної норми особа, яка вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути за вироком суду звільнена від покарання, якщо буде визнано, що з урахуванням бездоганної поведінки і сумлінного ставлення до праці цю особу на час розгляду справи в суді не можна вважати суспільно небезпечною.
У відповідності з вимогами ч.6 ст.368 КПК України суд, обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 10.06.2020 р. у справі № 161/7253/18, такий вид звільнення від покарання, як одна з форм реалізації кримінально правового реагування, визначений у частинах 4, 5 ст.74 КК України, при визнанні особи винною у вчиненні кримінального правопорушення, надає можливість засудження такої особи без призначення покарання, тобто дозволяє відмовитись від призначення конкретного заходу примусу за наявності певних передбачених законом на те підстав.У такому випадку суд, постановивши обвинувальний вирок, разом з тим у самому вироку зазначає, що покарання особі не призначається, тобто суд постановляє обвинувальний вирок без призначення покарання або засуджує без покарання. Водночас, при засудженні особи без призначення покарання, один з найголовніших елементів реалізації кримінальної відповідальності осуд особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, залишається і знаходить своє відображення в обвинувальному вироку.
З огляду на викладене обвинуваченого слід визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, та на підставі ч.4 ст.74 КК України звільнити його від призначення покарання.

Питання щодо речових доказів слід вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. 368, 370 КПК України, суд -

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, та на підставі ч.4 ст.74 КК України звільнити його від призначення покарання.

Речовий доказ особову справу засудженого ОСОБА_3 № 6/20/21 повернути Тисменицькому РС філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з часу проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Тисменицький районний суд.

Суддя ОСОБА_6