Справа №295/2403/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2022 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши в закритому судовому засіданні в м. Житомирі клопотання подане слідчим другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_3 , погоджене прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_4 про надання дозволу на затримання з метою приводу ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000430 від 12.08.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України, -

в с т а н о в и в:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про надання на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В клопотанні зазначено, що досудовим розслідування встановлено, що з 30 вересня 2013 року ОСОБА_5 проходив військову службу на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах 1 відділу головного відділу контррозвідувального захисту інтересів держави у сфері економічної безпеки Головного управління СБ України в Автономній Республіці Крим у військовому званні підполковника.
Під час проходження служби ОСОБА_5 повинен, серед іншого, керуватися вимогами ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-ХІV від 24.03.1999 року, та ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551- ХІV від 24.03.1999, які вимагають від нього свято і непорушно дотримуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших люде, бути ввічливим і дотримуватись військового етикету, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.
Відповідно до вимог розпорядження ОСОБА_5 до 30.03.2014 року повинен був прибути для подальшого проходження військової служби до Центрального управління Служби безпеки України (м. Київ, вул. Володимирська, 33).
Діючи з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою незаконно ухилитися від неї, ОСОБА_5 вирішив стати на злочинний шлях та у порушення зазначених статутних вимог, достовірно знаючи про необхідність виконання зазначеного розпорядження, до 30.03.2014 року без поважних причин до Центрального управління Служби безпеки України не прибув та незаконно ухилився від подальшого проходження військової служби у Службі безпеки України.
Таким чином, ОСОБА_5 являючись військовослужбовцем Управління Служби безпеки України у м. Севастополь, достовірно знаючи про необхідність прибуття до 30.03.2014 року до Центрального управління Служби безпеки України, діючи з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою взагалі незаконно ухилитися від неї, у порушення вимог ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-ХIV від 24.03.1999 року, розпорядження Голови Служби безпеки України №44 від 24.03.1999 року, до 30.03.2014 року до Центрального управління Служби безпеки України (м. Київ, вул. Володимирська, 33) не прибув та незаконно ухилився від подальшого проходження військової служби у Службі безпеки України, чим вчинив дезертирство, тобто нез`явлення на службу у разі переведення з метою ухилення від неї, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 408 КК України.
У зв`язку із цим, 13 серпня 2015 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Сімферополь, громадянину України, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України, тобто нез`явлення на службу у разі переведення з метою ухилення від неї.
26 серпня 2015 року постановою прокурора військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_6 , у зв`язку з не встановленням місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 , зупинено досудове розслідування у кримінальному провадженні та оголошено останнього у розшук.
Враховуючи, що на даний час ОСОБА_5 до органів військового управління і державної влади про себе не заявляв, у зв`язку з чим слід дійти висновку, що діяння ОСОБА_5 є умисним.
Прокурор подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, підтримав клотання та просив його задовольнити.
Згідно вимог ст. 107 КПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно п. 2 ч. 3 ст. 190 КПК України, ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії.

Згідно ч. 1 ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ч. 2 ст. 189 КПК України, клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою приводу розглядається слідчим суддею, судом негайно після одержання цього клопотання.
Відповідно до ч. 4 ст. 189 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: 1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; 2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.
Враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_5 перебуваючи на свободі переховується та буде переховуватись від органів досудового розслідування, може вчиняти інші кримінальні правопорушення, існує обґрунтована необхідність в затриманні підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому клопотання підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 188-190 КПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання задовольнити.
Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали встановити до 21.04.2022.
Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту: приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду; закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній; добровільного з`явлення підозрюваного до слідчого судді; відкликання ухвали прокурором.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1