Справа № 761/2909/22
Провадження № 1-кс/761/2032/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2022 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві

клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва (справа №761/4412/19) від 06 лютого 2019 року, у кримінальному провадженні №0011943 від 10 жовтня 2017 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 382 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , 24 січня 2022 року звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва (справа №761/4412/19) від 06 лютого 2019 року, у кримінальному провадженні №0011943 від 10 жовтня 2017 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 382 КК України, а саме: об`єкт нерухомого майна, Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, об`єкт нерухомого майна: земельна ділянка, кадастровий номер: :79:011:0035, опис об`єкта: площа (га) 0.0326, адреса: АДРЕСА_1 , що на праві власності належить ОСОБА_3 .

В обґрунтування клопотання зазначає, що в провадженні СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження №0011943 від 10 жовтня 2017 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 382 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06 лютого 2019 року задоволено клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0011943 від 10 жовтня 2017 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 382 КК України, накладено арешт на об`єкт нерухомого майна, Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, об`єкт нерухомого майна: земельна ділянка, кадастровий номер: :79:011:0035, опис об`єкта: площа (га) 0.0326, адреса: АДРЕСА_1 , що на праві власності належить ОСОБА_3 .

Метою накладення арешту слідчим суддею зазначено збереження речових доказів, оскільки вказана земельна ділянка визнана речовим доказом в кримінальному провадженні, та з метою запобігання їх передачі та відчуження.

Адвокат ОСОБА_5 зазначає, що за твердженням органу досудового розслідування невстановлені особи із працівників Державного підприємства «Сетам», Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві та Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) в супереч заборони Державному підприємству «Сетам» та будь яким іншим особам вчиняти дії з оформлення результатів електронних торгів за протоколом 286352, за реєстраційним номером лоту №209240, незаконно шляхом підроблення документів провели прилюдні торги по лоту №209240, але під іншими номером протоколу №288484, в результаті чого майно за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, 47, що належить ТОВ «Фірма «СІБ» було відчужено третім особам та останнім спричинено збитки на суму 2 782 000 грн.

04 лютого 2013 року Господарський суд м. Києва видав наказ №5011-9/15826-2012 про стягнення з ТОВ «Фірма «СІБ» грошей в сумі 3 700 000 гривень на користь Департаменту Київської міської ради.

28 лютого 2013 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №3675150 та розпочато процедуру стягнення.

Згідно протоколу №286352 проведення електронних торгів від 20 вересня 2017 року реєстраційний номер лота 209240 розпочато процедуру торгів, щодо реалізації майна, що належить ТОВ «Фірма «СІБ», а саме: майно за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, 37.

27 вересня 2017 року Господарським судом м. Києва винесено ухвалу від 27.09.2017 року справа №910/16415/17 згідно якої Державному підприємству «СЕТАМ», які проводили торги заборонено вчиняти дії з оформлення результатів електронних торгів за протоколом №286352, сформованим 20.09.2017 о 22:00:20, за реєстраційним номером лоту №209240.

Вказана ухвала була направлена до Державного підприємства «Сетам» та Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві 28 вересня 2017 року.

Однак в супереч заборони суду, щодо заборони проведення торгів по лоту 209240 посадові особи із числа працівників ДП «СЕТАМ» умисно, незаконно все ж провели торги за протоколом №288484 по лоту, який перебував під забороною за датою 03.10.2017 року та достовірно знаючи про наявність ухвали суду, яку отримали 28 вересня 2017 року.

Під час вивчення протоколу №288484 виявлені порушення процедури так як переможцем був Учасник №11, хоча наявні більш вигідніші пропозиції, і таким чином орган досудового розслідування приходить до висновку, що такі дії були спрямовані до наближення ціни, щодо заборгованості ТОВ «Фірма «СІБ».

Разом з тим, питання щодо дійсності прилюдних торгів та нібито порушення процедури їх проведення було предметом розгляду цивільної справи №752/26341/18, за результатами розгляду якої постановою Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду від 03 листопада 2021 року остаточно констатовано дійсність спірних торгів, відсутність процедури їх проведення.

Адвокат ОСОБА_7 зазначає, що у подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна відпала потреба, оскільки ОСОБА_3 є власником вказаної земельної ділянки, не має у кримінальному провадженні статусу підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або особи, щодо якої здійснюється провадження, вказана земельна ділянка також жодного відношення не має до кримінального провадження №0011943 від 10 жовтня 2017 року, а тому накладення судом арешту на об`єкт нерухомого майна, Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, об`єкт нерухомого майна: земельна ділянка, кадастровий номер: :79:011:0035, опис об`єкта: площа (га) 0.0326, адреса: АДРЕСА_1 , є необґрунтованим і очевидно неспіврозмірним обмеженням права власності ОСОБА_3 , яке позбавляє останнього у повній мірі володіти, розпоряджатися та користуватись своїм майном.

Представник власника майна ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання про скасування арешту майна підтримав та просив його задовольнити з підстав зазначених в клопотанні.

Уповноважений слідчий Шевченківського УП ГУНП у м. Києві, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0011943 від 10 жовтня 2017 року, у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Слідчим не було надано заперечень на клопотання про скасування арешту майна, які б спростовували доводи клопотання адвоката ОСОБА_5 та вказували б на необхідність подальшого застосування вжитого заходу забезпечення кримінального провадження.

Слідчий суддя, на підставі ст. 174 КПК України, визнав можливим проводити розгляд клопотання за відсутності слідчого та власника майна на підставі наявних даних, які вважає достатніми для вирішення клопотання.

Слідчий суддя вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Так, статями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не булла піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов протии Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження №0011943 від 10 жовтня 2017 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 382 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06 лютого 2019 року задоволено клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0011943 від 10 жовтня 2017 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 382 КК України, накладено арешт на об`єкт нерухомого майна, Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, об`єкт нерухомого майна: земельна ділянка, кадастровий номер: :79:011:0035, опис об`єкта: площа (га) 0.0326, адреса: АДРЕСА_1 , що на праві власності належить ОСОБА_3 .

Метою накладення арешту слідчим суддею зазначено збереження речових доказів, оскільки вказана земельна ділянка визнана речовим доказом в кримінальному провадженні, та з метою запобігання їх передачі та відчуження.

Згідно частини першої статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною другою статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 зазначеної статті визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Інші випадки арешту майна законодавством віднесено лише до майна підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Таким чином, аналіз наявних в розпорядженні слідчого судді матеріалів, свідчить про відсутність підстав для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна - земельної ділянки ОСОБА_3 , який є власником земельної ділянки, враховуючи, що питання щодо дійсності прилюдних торгів та нібито порушення процедури їх проведення було предметом розгляду цивільної справи №752/26341/18, за результатами розгляду якої постановою Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду від 03 листопада 2021 року остаточно констатовано дійсність спірних торгів, відсутність процедури їх проведення.

З огляду на зазначене, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність у кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання у правомірне володіння належною земельною ділянкою на підставі зазначених обставин, а також слідчим суддею враховано, що арешт триває з 2019 року, що невиправдано впливає на реалізацію власником своїх законних прав.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у правомірне володіння ОСОБА_3 його майном на підставі зазначених обставин, оскільки адвокатом ОСОБА_5 доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

У зв`язку з чим, вважає доцільним скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва (справа №761/4412/19) від 06 лютого 2019 року, не вбачаючи потреби для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження, а відтак клопотання адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту майна підлягає задоволенню.

Керуючись вимогами ст. ст.170, 171, 173, 174,309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва (справа №761/4412/19) від 06 лютого 2019 року, у кримінальному провадженні №0011943 від 10 жовтня 2017 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 382 КК України задовольнити.

Скасувати арешт майна, накладений у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0011943 від 10 жовтня 2017 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 382 КК України, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва (справа №761/4412/19) від 06 лютого 2019 року, а саме на: об`єкт нерухомого майна, Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, об`єкт нерухомого майна: земельна ділянка, кадастровий номер: :79:011:0035, опис об`єкта: площа (га) 0.0326, адреса: АДРЕСА_1 , що на праві власності належить ОСОБА_3 ; скасувати заборону органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, зокрема, але не обмежуючись Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київської, Севастопольської міської, районної, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, акредитованим суб`єктам, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, нотаріусам, державним виконавцем, приватним виконавцям та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації прав власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження та інше).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1