Провадження № 1-кп/761/2812/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2022 року м. Київ

Шевченківський районний суд м. Києва у складі головуючого судді ОСОБА_6, суддів ОСОБА_7, ОСОБА_8, за участі секретаря судового засідання ОСОБА_10, прокурора ОСОБА_9, обвинуваченого ОСОБА_1 , захисника ОСОБА_11, представника потерпілого ОСОБА_12, потерпілих ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 120 221 111 400 001 90 від 08.04.2022 за обвинуваченням ОСОБА_1 за п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України,

у с т а н о в и в :

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням гр. ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

Відповідно до висунутого обвинувачення ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, 08.04.2022, знаходячись на вул. Джерельній на відстані приблизно 100 м від вул. Спасо-Преображенська с. Рославичі Обухівського р-ну Київської обл., перебуваючи за кермом автомобіля марки «Mitsubishi Pajero», державний номерний знак Литви НОМЕР_1 , у ході конфлікту на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які перебували біля вказаного автомобіля, із закріпленого за ним пістолету марки «ТТ», № НОМЕР_2 , здійснив три постріли в ОСОБА_4 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого сліпого вогнепального кульового поранення ділянки лівого плечового суглобу, проникаючого наскрізного вогнепального поранення грудної клітки ліворуч, наскрізного вогнепального поранення верхньої третини бокової поверхні лівого стегна, від яких той помер на місці події; а також три постріли в ОСОБА_5 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді наскрізного проникаючого вогнепального поранення голови, наскрізного проникаючого вхідного вогнепального кульового поранення поперекової ділянки праворуч, проникаючого наскрізного вогнепального поранення верхньої третини грудної клітини ліворуч, від яких той помер на місці події.

У підготовчому судовому засіданні прокурор вважав обвинувальний акт підсудним Шевченківському районному суду м. Києва, тому просив призначити судовий розгляд, та обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Представник потерпілої ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_13 підтримав думку прокурора, просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта. Надав суду цивільний позов про відшкодування моральної шкоди та клопотання про скасування арешту.

Потерпілі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтримали позиції прокурора та представника потерпілої.

Обвинувачений та його захисник не заперечували проти призначення судового розгляду, однак були проти щодо клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу. Просили застосувати менш суворий запобіжний захід.

Суд, заслухавши думки учасників підготовчого судового засідання, дослідивши обвинувальний акт та долучені до нього документи, дійшов висновку про таке.

Під час підготовчого судового засідання, суд у відповідності до п. 4 ч. 3 ст. 314 КПК України має право направити обвинувальний акт до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 32 КПК кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.

У відповідності до п. 6 ч. 2 ст. 412 КПК питання про підсудність кримінального провадження підлягає першочерговому вирішенню, оскільки судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо порушено правила підсудності.

Як убачається з обвинувального акта, ОСОБА_1 вчинив інкриміноване йому діяння у с. Рославичі Обухівського району Київської області.

Положеннями ч.9 ст.615 КПК передбачено, що під час дії воєнного стану обвинувальні акти скеровуються та розглядаються судами, у межах територіальної юрисдикції яких закінчено досудове розслідування, а у разі неможливості з об`єктивних причин здійснювати відповідним судом правосуддя - найбільш територіально наближеним до нього судом, що може здійснювати правосуддя, або іншим судом, визначеним у порядку, передбаченому законодавством.

Керуючи вищенаведеною нормою, слідчим СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_14 за погодженням прокурора Київської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_15 направлено обвинувальний акт за обвинуваченням гр. ОСОБА_1 за п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України до Шевченківського районного суду м. Києва.

Однак, у відповідності до ст. 2 КПК завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З ч. 3 ст. 7 КПК убачається, що зміст та форма кримінального провадження в умовах воєнного стану повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей здійснення кримінального провадження, визначених розділом ІХ-1 КПК.

Згідно зі ст. 9 КПК у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК.

Таким чином, з урахуванням наведеного, розгляд цього кримінального провадження Шевченківським районним судом м. Києва за положеннями ч. 9 ст. 615 КПК суперечитиме загальним засадам кримінального провадження, визначеним ч. 1 ст. 7 КПК.

Аналогічна позиція щодо застосування ч. 9 ст. 615 КПК наведена в ухвалі Верховного Суду колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 28.06.2022 №51-1808впс22, де з метою забезпечення оперативності та ефективності розгляду справи, прийнято рішення передати кримінальне провадження, подане до суду в порядку ч. 9 ст. 615 КПК, до іншого суду, до територіальної юрисдикції якого належить місце вчинення злочину, та де проживає більшість учасників справи.

За таких обставин, з метою недопущення порушення правил територіальної підсудності, з урахуванням правил, визначених ст. 32, 34 КПК, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_1 за п. 1 ч. 2 ст. 115 КК підлягає направленню до Київського апеляційного суду для вирішення питання щодо його подальшого направлення до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції.

У зв`язку із направленням провадження для вирішення питання підсудності, вирішення клопотання захисника про скасування арешту є передчасним, тому відповідне клопотання має бути долучене до матеріалів справи та вирішене після визначення підсудності.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасника судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. Під час розгляду таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ КПК.

Згідно з частиною 1 статті 194 КПК на суд під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу покладений обов`язок встановити існування таких складових:

- чи доведені обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри;

- чи наявні ризики, передбачені статтею 177 КПК;

- чи не є достатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Оскільки до суду надійшов обвинувальний акт, тобто особі висунуто обвинувачення, можливість оцінювати обґрунтованість підозри на цій стадії судового провадження виключається.

Таким чином, суд, розглядаючи питання щодо доцільності тримання особи під вартою, має встановити існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки цієї особи, а також, чи може запобігти існуючим ризикам застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого, слідчий суддя відмічає, що ризиком у цьому випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді довічного позбавлення волі, така обставина свідчить про реальну наявність ризику вчинення обвинуваченим дій, спрямованих на ухилення від суду.

Крім того, відповідно до рішення ЄСПЛ «Бекчієв проти Молдови» ризик переховування оцінюється також з урахуванням характеру людини, її моральних принципів, місця проживання, місця роботи, статків, сімейних стосунків, відносин з державою.

Характер інкримінованого обвинуваченому злочину, що вчинений з прямим умислом, вказує на антисоціальну спрямованість дій обвинуваченого та надає підстави для критичної оцінки моральних якостей ОСОБА_1 .

Також не виключено, що обвинувачений з метою уникнення відповідальності за інкриміновані йому злочинні дії може здійснити незаконний вплив на свідків з метою зміни останніми показань.

Сукупність викладеного, приводить суд до переконання, що доводи сторони обвинувачення про відсутність підстав для застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу є обґрунтованими.

При цьому відповідно до положень ч.4 ст. 183 КПК суд вважає за можливе при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою не визначати розмір застави.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст. 34, 314, 615 КПК України, суд

у х в а л и в :

Кримінальне провадження № 120 221 111 400 001 90 від 08.04.2022, у якому ОСОБА_1 обвинувачується зап. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, направити до Київського апеляційного суду для вирішення питання щодо його подальшого направлення до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк дії ухвали про тримання обвинуваченого ОСОБА_1 під вартою визначити по 27 жовтня 2022 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду в частині рішення щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання гр. ОСОБА_1 під вартою упродовж п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_16

Судді ОСОБА_17

ОСОБА_18