Справа № 453/337/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/137/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2022 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові у режимі відеоконференції кримінальне провадження № 459/903/19 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Либохора Сколівського району Львівської області, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст. 115 КК України,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

за апеляційними скаргами обвинуваченої ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_8 на вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20 грудня 2021 року
в с т а н о в и л а :

Вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20 грудня 2021 ОСОБА_5 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначено їй покарання у виді 8 років позбавлення волі. Запобіжний захід ОСОБА_5 до вступу вироку суду в законну силу залишено раніше обраний тримання під вартою. Вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат у справі.
Згідно з вироком суду ОСОБА_5 визнана винною у тому, що вона 04.10.2018 близько 23:00 в будинку АДРЕСА_1 , маючи умисел на вчинення умисного вбивства свого співжителя ОСОБА_9 , що виник раптово, під час конфлікту на ґрунті особистих неприязних відносин, взявши з шафи металеву вафельницю, якою, тримаючи обома руками, умисно нанесла приблизно 9-10 ударів по голові останньому, який лежав на ліжку. Після чого ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію своїх протиправних дій, спрямованих на позбавлення життя потерпілого, схопила зі столу кухонний ніж господарського призначення, яким, тримаючи в правій руці, нанесла один удар лежачому на ліжку ОСОБА_9 у життєво важливий орган грудну клітку зліва. Внаслідок завданих ударів ОСОБА_9 заподіяно тяжкі тілесні ушкодження, які перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_9 .
На вирок суду обвинувачена ОСОБА_5 та її захисник ОСОБА_8 подали апеляційні скарги.

Обвинувачена ОСОБА_5 у своїй апеляційній скарзі просить вирок суду щодо неї скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.

В обґрунтування апеляційних вимог обвинувачена ОСОБА_5 зазначає, що судом першої інстанції допущено неповноту судового розгляду, а саме не допитано усіх свідків захисту та не перевірено усіх наданих суду доказів.

Також ОСОБА_5 вважає, що висновки суду, викладені у судовому рішенні містять суперечності.

Апелянт стверджує, що під час проведення слідчого експерименту, вона давала неправдиві показання, оскільки працівники поліції чинили на неї тиск та погрожували її дітьми. Стверджує, що працівниками поліції їй було завдано тілесні ушкодження.

Звертає увагу, що судом не було допитано ОСОБА_10 , з яким вона того дня була в центрі та фізично не могла в той час перебувати у будинку.

Також, обвинувачена стверджує, що ОСОБА_9 цього вечора в магазині купував горілку з двома хлопцями. Після цього його ніхто не бачив.

Не погоджується з показаннями матері потерпілого про те, що вона бачила її біля будинку 05.10.2018. Заявляє, що та могла бачити її 03.10.2018.

Зазначає, що судом безпідставно відхилено ряд її клопотань щодо повторного допиту свідків, зокрема ОСОБА_11 , проведення повторної судово-медичної експертизи тіла ОСОБА_9 .

Захисник ОСОБА_8 просить вироку суду щодо ОСОБА_5 скасувати, а кримінальне провадження закрити на підставі п.3 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості обвинуваченої в суді і вичерпанням можливостей їх отримати.

Вважає, що вирок суду є незаконним та необґрунтованим, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Зазначає, що суд допустив неповноту судового розгляду, не допитавши свідка ОСОБА_10 , про допит якого клопотала обвинувачена, адже в час ймовірного вбивства ОСОБА_9 ОСОБА_5 була з ОСОБА_12 та розпивала з ним алкогольні напої.

Стверджує, що показання свідка ОСОБА_13 не відповідають фактичним обставинам справи.

На думку захисника, судом безпідставно відхилено клопотання обвинуваченої про прослуховування відеозапису допиту свідка ОСОБА_14 , які вона давала під час досудового розслідування, оскільки у судовому засіданні свідок повідомила, що не пам`ятає подій того періоду, оскільки втратила пам`ять через черепно-мозкову травму.

Апелянт звертає увагу, що свідок ОСОБА_11 , повідомила, що востаннє бачила потерпілого в четвер, тобто коли ОСОБА_5 уже була в ОСОБА_15 .

Вказує, що не було перевірено версії про причетність «хлопців з Франківська», які 04.10.2018 купляли в магазині горілку. При цьому, ОСОБА_13 був з ними.

Зазначає, що враховуючи висновок судово-медичної експертизи № 82 від 09.11.2018, можна дійти висновку про те, що з урахуванням характеру розтрощень, які є по всій голові, шиї, передпліччях та кистях потерпілого, неможливе нанесення ударів виключно в лежачому положенні, а комплекція ОСОБА_5 , яка є невисокою тендітною жінкою, не дозволяє їй завдати таких ударів.

Вважає, що наявність крові потерпілого на взутті ОСОБА_5 можна пояснити тим, що ОСОБА_5 в день виявлення трупа залазила через вікно та знаходилася поруч з трупом.

Органом досудового розслідування та судом також не було досліджено сокири зі слідами РБК, яку було вилучено з місця події, а також недопалок сигарети Malboro.

Таким чином, суд на зауваження захисника та обвинуваченої уваги не звернув та не дав оцінку усім наявним у справі доказам, ретельно проаналізувавши їх.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченої ОСОБА_5 та її захисника ОСОБА_8 , які підтримали доводи апеляційних скарги, думку прокурора ОСОБА_7 , який заперечив апеляційні скарги, вважає вирок суду законним та обґрунтованим, обговоривши наведені в апеляційних скаргах доводи й дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинуваченої та її захисника слід залишити без задоволення з таких підстав.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, при обставинах, викладених у вироку, ґрунтується на зібраних у встановленому порядку та досліджених у судовому засіданні доказах.

Зокрема, вина обвинуваченої ОСОБА_5 підтверджується покладеними в основу вироку показаннями потерпілих ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_15 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 ; показаннями судово-медичного експерта ОСОБА_28 ; протоколом огляду місця події від 058.10.2018 з фототаблицею до нього, протоколом огляду трупа ОСОБА_9 від 09.10.2018, висновком експерта № 82 від 09.11.2018, висновком експерта № 2340/2018 від 30.10.2018, висновком експерта № 01/2018-мк від 25.10.2018, висновком експерта № 90 від 22,10.2018, постановою про визнання речовими доказами від 09.10.2018, протоколом проведення слідчого експерименту від 10.10.2018 з участю ОСОБА_5 , висновком судово-психіатричнлї експертизи 3 136 від 28.11.2018, висновок експерта 3 1406/2018-ім від 09.11.2018, висновком експерта № 1407/2018-ім від 12.11.2018, висновком експерта № 1405/2018-ім від 12.11.2018, висновком експерта № 1437/218-ім від 26.02.2019, висновком експерта № 16/2019-мк від 21.02.2019, висновками експерта № 10/1053, 10/1054 від 16.01.2019, висновком експерта №10/1052 від 07.02.2019, висновком експерта № 135/2018-ім від 18.02.2019, висновком експерта № 281/2019-ім від 06.03.2019, інформацією Державної служби України з надзвичайних ситуацій Львівського регіонального центру гідрометеорології від 19.03.2019 №30-23-17/276 щодо температури повідтря в період з 04.10.2018 по 08.10.018, постановою про визнання речовими доказами від 15.03.2019, аналітичною довідкою операторів мобільного звязку, відповідно до якої в УОТЗ ГУ НП у Львівській області проведено аналіз інформації, отриманої від операторів мобільного зв`язку, та встановлено роботу абонента за номером НОМЕР_1 , який належав покійному ОСОБА_9 , в період з 04.10.2018 по 08.10.2018.
Суд першої інстанції всебічно, повно й неупереджено дослідив усі обставини справи в їх сукупності й відповідно до ст. 94 КПК України дав оцінку наведеним доказам, визнавши їх належними, допустимими, достовірними, а в сукупності достатніми для ухвалення обвинувального вироку.

З урахуванням наведеного колегія суддів визнає правильним висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, і викладені в апеляційних скаргах доводи про незаконність судового рішення, неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, не бере до уваги як безпідставні.

У ході судового розгляду суд першої інстанції з`ясував усі обставини, які мали істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення. На виконання вимог ст. 370 КПК України судом у вироку наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Доводи обвинуваченої ОСОБА_5 та її захисника ОСОБА_8 про відсутність доказів, які б доводили причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого їй злочину, колегія суддів вважає безпідставними та до уваги не бере.

Такі, зокрема спростовуються протоколом проведення слідчого експерименту від 10.10.2018.

Щодо тверджень обвинуваченої ОСОБА_5 в апеляційній скарзі про те, що вона себе обмовила під час проведення слідчого експерименту через погрози з боку правоохоронних органів, апеляційний суд вважає їх такими, що не відповідають дійсності.

З протоколу проведення слідчого експерименту від 10.10.2018 вбачається, що він проводився за участі ОСОБА_5 та її захисника ОСОБА_29 , судово-медичного експерта ОСОБА_28 , статиста, понятих ОСОБА_30 , ОСОБА_31 за письмовою згодою ОСОБА_16 та фіксувався на відеокамеру. В ході слідчого експерименту ОСОБА_5 на місці події за участі статиста показала та продемонструвала, як розвивалися події, зокрема, вказала на місце, де вона знаходилася в момент нанесення удару, звідки взяла металеву вафельницю, як тримала її в руках та де в цей момент знаходився потерпілий ОСОБА_9 , в які ділянки тіла наносила удари вказаною вафельницею та куди в цей момент впав потерпілий, продемонструвала, як схопила із столу кухонний ніж господарського призначення, яким, тримаючи його в правій руці, нанесла один удар лежачому на ліжку ОСОБА_9 у грудну клітку зліва.
ОСОБА_5 та її захисник підписали протокол та не висловлювали жодних зауважень з приводу проведення слідчої дії.

Крім того, з відеозапису зазначеного слідчого експерименту видно, що ОСОБА_5 під час проведення вказаної слідчої дії вела себе спокійно, показання надавала самостійно, добровільно та без зупинок, була спокійною та послідовною в своїх показаннях, була чіткою та без вагань надавала відповіді на запитання учасників експерименту.

Отже, з врахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що твердження ОСОБА_5 про те, що під час досудового розслідування до неї застосовувалися заходи психологічного впливу з боку працівників поліції, а тому вона обмовила себе, не заслуговують на увагу, а розцінюються виключно як спосіб уникнути кримінальної відповідальності.

Також, як вбачається з вищезазначеного протоколу проведення слідчого експерименту, ОСОБА_5 розповіла про розвиток події та механізм нанесення ударів ОСОБА_9 , зокрема вказала, що в четвре 04.10.2018 прийшла в будинок до ОСОБА_9 , який одразу почав на неї кричати. Вона пішла на кухню, де із шафи взяла металеву вафельницю, якою нанесла ОСОБА_9 удар в область голови, від чого він упав на ліжко біля якого стояв, а вона продовжувала наносити йому удари, потім взяла ніж та нанесла йому один удар в область грудей.

Зазначене узгоджується з висновком експерта № 82 від 09.11.2018, на який покликається суд, та відповідно до якого причиною смерті ОСОБА_9 є відкрита тупа травма голови у вигляді перелому кісток основи та склепіння черепа (розтрощення черепа), крововиливів під оболонки у речовину та шлуночки головного мозку, ускладнена крововтратою і набряком мозку. Враховуючи ступінь розвитку трупних змін, а саме: трупних плям, задубіння, гниття, слід вважати, що смерть настала приблизно за 2-4 доби до часу огляду трупа на місці події. Судово-медичною експертизою трупа виявлено тілесні ушкодження: зовнішні рани, садна та синці на голові, шиї, грудях ліворуч, передпліччях та кистях рук; внутрішні - крововиливи у м`які тканини голови, перелом кісток основи та склепіння черепа, крововиливи під оболонки, у речовину та шлуночки головного мозку, крововиливи у м`язи шиї, колото-різане ушкодження, яке проникає у плевральну порожнину ліворуч з ушкодженням лівої легені. Перечислені вище тілесні ушкодження утворились прижиттєво, незадовго до настання смерті, від дії тупих предметів та тупих предметів із обмеженою видовженою поверхнею, можливо, у вигляді заокругленого ребра, а рана на грудях ліворуч утворилася від дії гострого плоского колюче-ріжучого знаряддя, типу клинка ножа, який мав одне лезо та обух П-подібної форми. Переломи кісток основи та склепіння черепа, а також поранення грудної клітки, яке проникає в плевральну порожнину, разом та окремо мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя у момент заподіяння, та перебувають у прямому причинному зв`язку із настанням смерті в даному випадку. Тілесних ушкоджень, характерних (специфічних) лише для боротьби чи оборони, не існує. Спричинення множинних переломів кісток склепіння та основи черепа, виявлених на трупі ОСОБА_9 , виключається за обставин нанесення ушкоджень власною рукою. Смерть ОСОБА_9 настала відразу після отриманої травми голови, що підтверджується наявністю несумісних з життям тілесних ушкоджень у вигляді множинних переломів кісток основи та склепіння черепа (розтрощення черепа) та розриву твердої мозкової оболонки, виходячи з цього, вирішення питань щодо можливості виконання ним після отриманої травми активних та цілеспрямованих дій не має логічної доцільності. У момент отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_9 міг знаходитися по відношенню до нападника у будь-якому положенні, за винятком тих положень, при яких ділянка тілесних ушкоджень була б недоступною для нанесення удару
Наведене спростовує твердження захисника про те, що сумнівним є той факт, що ОСОБА_5 могла спричинити такі тілесні ушкодження потерпілому.

Також, твердження ОСОБА_5 про те, що мати потерпілого ОСОБА_9 ОСОБА_18 не могла бачити її біля його будинку 05.10.2018 спростовуються показаннями самої ОСОБА_18 , які повністю узгоджуються з показаннями свідків потерпілої ОСОБА_16 , свідків ОСОБА_22 , ОСОБА_23 .

Зокрема свідок ОСОБА_18 у суді першої інстанції пояснила, що 05.10.2018 близько 10 год. вона пішла до будинку, в якому проживає її син ОСОБА_9 . Чітко пам`ятає, що це була саме п`ятниця, оскільки це так званий «базарний день» в смт. Славське. Коли підійшла до будинку сина ОСОБА_32 , то побачила, що його співмешканка ОСОБА_5 прала одяг. Сама вона пішла в сад збирати яблука. Двері будинку були прихилені. Вона сіла на лавку біля будинку перепочити. З будинку вибігла ОСОБА_5 і пішла до сусідів навпроти по воду. Вона зайшла до будинку слідом за ОСОБА_5 та пішла за нею у спальню, де ОСОБА_33 сіла біля ліжка на крісло та почала перемикати канали телевізора, а вона присіла на табуретку біля ліжка. Тоді вона запитала в ОСОБА_5 , де її син ОСОБА_32 , на що остання повідомила, що він допомагає рубати дрова в сусіда навпроти. Пригадує, що ліжко у спальній кімнаті будинку було вкрите покривалом, у кімнаті було темно, штори заслонені. Пригадує, що ОСОБА_5 була схвильована.
Потерпіла ОСОБА_16 , яка у суді першої інстанції підтвердила, що її мати ОСОБА_18 , яка проживає з нею, о 09.00 год., 05.10.2018, у п`ятницю, що є базарним днем у м. Славську, пішла до будинку покійного ОСОБА_9 Повернулася біля 11.00 год з пакетом яблук. Мати їй повідомила, що ОСОБА_9 вдома не було, а ОСОБА_5 була біля будинку, прала одяг. Мати їй також розповідала, що позбирала яблука в саду, а потім слідом за ОСОБА_5 зайшла до будинку, посиділа біля ліжка в спальній кімнаті, де було прибрано, штори заслонені (була напівтемрява) та працював телевізор.
Окрім того, свідки ОСОБА_22 , ОСОБА_23 також підтвердили, що вони бачили ОСОБА_18 , маму ОСОБА_9 , яка поверталася від будинку свого сина ОСОБА_32 , саме в п`ятницю ІНФОРМАЦІЯ_2 , бо це так званий «базарний день», оскільки саме в п`ятницю в смт. Славське є базар.

Покликання захисника про те, що наявність волосини в руці потерпілого ОСОБА_9 не може бути доказом винуватості ОСОБА_5 , оскільки судом не враховано, що тіло ОСОБА_9 було виявлено на ліжку у будинку, де ОСОБА_5 співмешкала з покійним, а тому її волосся як і інші біологічні сліди повинні бути в приміщенні: на ліжку, інших побутових речах, спростовуються висновком експерта № 135/2018ім від 18.02.2019, відповідно до якого об`єкт № 1, вилучений з рук трупа Намастирника ВП., є волосиною з ознаками фарбування барвником природного походження (можливо хна), походить з голови людини, може походити з голови ОСОБА_5 . Кореневий кінець волосини № 1 свідчить про те, що вона могла бути відокремлена з прикладанням сили (відірвана), а не випала природнім способом.
Крім того апеляційний суд звертає увагу, що кров ОСОБА_9 на вилученій у ОСОБА_5 кросівці виявлена на устілці, тобто на внутрішній стороні, а тому безпідставним є твердження захисника про те, що це пояснюється тим, що ОСОБА_5 в день виявлення трупа залазила через вікно та була поруч з трупом.

Колегія суддів критично ставиться до покликань апелянтів на можливу причетність до вбивства ОСОБА_9 інших осіб та розцінює це як намагання уникнути відповідальності.

Щодо заявленого у суді першої інстанції клопотання сторони захисту про допит свідка ОСОБА_34 , на яке покликається в апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_5 , то колегія суддів звертає увагу, що суд вжив усіх можливих заходів для виклику його в судове засідання, у зв`язку з чим було постановлено чотири ухвали про привід останнього в зал судових засідань. Проте, враховуючи тривалість розгляду кримінального провадження та строк перебування обвинуваченої під вартою, численні виклики та приводи свідка, які залишилися невиконаними, суд першої інстанції, на думку апеляційного суду, дійшов правильного висновку про можливість завершення розгляду справи за відсутності свідка ОСОБА_34 , зазначивши при цьому, що оскільки сторона захисту, вважаючи, що показання вказаного свідка мають суттєве значення для розгляду кримінального провадження, механізму забезпечення участі такого в судовому засіданні під час розгляду кримінального провадження, окрім дій, які були вжиті судом на виконання вимог ст. 327 КПК України, не вказала.
Призначаючи покарання ОСОБА_5 , суд, у відповідності до вимог статей 50, 65 КК України з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, який відносяться до категорії особливо тяжких, особи обвинуваченої, її віку, сімейного та матеріального стану, стану здоров`я, характеризуючих даних обвинуваченої, яка раніше не судима, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку в лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, позицію потерпілих, поведінку обвинуваченої, яка не усвідомила протиправність своїх дій, не розкаялася, а також враховуючи суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, відсутність обтяжуючих та пом`якшуючих покарання обставин, дійшов вірного висновку про призначення ОСОБА_5 покарання у виді 8 років позбавлення волі, яке призначене в межах санкції ч. 1 ст. 115 КК України та є наближеним до мінімального покарання, визначеного законом за даний злочин.

Покарання, призначене місцевим судом ОСОБА_5 , відповідає вимогам закону, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, є необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, судом першої інстанції допущено не було.
Апеляційні скарги обвинуваченої та її захисника не містять правових підстав для скасування чи зміни вироку, й колегія суддів визнає їх необґрунтованими.
Вирок суду ухвалений з дотриманням вимог глави 29 КПК України, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, і підстав для його зміни чи скасування немає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
Вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20 грудня 2021 рокущодо ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженою, яка тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення їй копії ухвали.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_35