ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1505/22 Справа № 430/281/22 Суддя у 1-й інстанції - Дьоміна О.П. Суддя у 2-й інстанції - Кононенко О. М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Судді доповідача Кононенко О.М.

суддів Мудрецького Р.В., Мазниці А.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_1 - адвоката Носової Ю.М.на ухвалу слідчого судді Станично-Луганського районного суду Луганської області від 07 лютого 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Степовий Антрацитівського району Луганської області, українця, громадянина України, непрацюючого, утриманців не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, у кримінальному провадженні № 0000047,

за участю:

секретаря судового засідання Доценко Є.С.

прокурора Потакова А.А.,

в режимі відеоконференції:

захисника Носової Ю.М.,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Станично-Луганського районного суду Луганської області від 07 лютого 2022 року застосований до підозрюваного ОСОБА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 07 квітня 2022 року та визначений розмір застави в сумі 49620 грн..

Слідчий суддя встановив обґрунтованість підозри, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та дійшов висновку про те, що на даному етапі досудового розслідування запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_1 .

В апеляції:

- захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати, відмовити в задоволенні клопотання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою протягом досудового розслідування кримінального провадження.

Посилається на те, що обрання запобіжного заходу підозрюваному відбулось із порушенням права на захист, права на справедливий суд, без врахування стану його здоров`я і без підтвердження належними доказами обґрунтованості підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

Вказує, що ОСОБА_1 під час розгляду клопотання не розумів роз`яснень судді під час судового засідання, оскільки лише частково розуміє українську мову і юридичну термінологію, бажав мати захисника та не розумів, як його отримати.

Враховуючи введений на території України з 24.02.2022 року воєнний стан, оскільки підозрюваний ОСОБА_1 на момент розгляду апеляційної скарги перебуває не на підконтрольній Україні території, з метою оперативності, ефективності та дотримання розумних строків при розгляді проваджень, розгляд апеляційної скарги його захисника на ухвалу слідчого судді Станично-Луганського районного суду Луганської області від 07 лютого 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою здійснюється без участі підозрюваного.

Заслухавши сторони кримінального провадження, захисника, який просив задовольнити вимоги апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

За приписами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За вимогами ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані, а доводи захисника, викладені в апеляційній скарзі є безпідставними та необґрунтованими з огляду на таке.

З матеріалів справи слідує, що 02.02.2022 року до ЄРДР за № 0000047 внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

04.02.2022 року ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування запобіжного заходу, апеляційний суд зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

З наданих матеріалів слідує, що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_1 інкримінованого йому кримінального правопорушення, що підтверджується, зокрема: протоколом огляду місця події від 03.02.2022 року, під час проведення якого були виявлені предмети, візуально схожі на посвідчення з написами, в тому числі, Казачья национальная гвардия всевеликого войска донского, Россия, Удостоверение личности, посередені зображений герб Російської Федерації з фотокатками на ім`я ОСОБА_1 ; протоколами допиту свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від 03.02.2022 року; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.02.2022 року, відповідно до яких свідки впізнали особу підозрюваного та іншими доказами зібраними під час досудового розслідування, що спростовує доводи адвоката щодо відсутності підтвердження належними доказами обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_1 кримінального правопорушення, що йому інкримінується.

Зважаючи на тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_1 , який відноситься до категорії тяжких злочинів і за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, враховуючи особу підозрюваного, який раніше не судимий, не працює, не має утриманців, його вік, наявність соціальних зв`язків, стан здоров`я, матеріальне становище, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, у виді можливого переховування останнього від органів досудового розслідування або суду, апеляційний суд вважає, що будь-який більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належний розгляд провадження, а перебування останнього на волі буде суперечити інтересам суспільства, що і є беззаперечною підставою для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також зважає на практику ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

За наведених обставин апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти заявленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Колегія суддів також погоджується з висновком слідчого судді, щодо необхідності визначення ОСОБА_1 застави в розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 49 620 гривень, оскільки останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, та застава в меншому в розмірі не здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

До доводів апеляції про порушення права на захист підозрюваного через відсутність захисника та часткове розуміння української мови і юридичної термінології, колегія суддів ставиться критично, оскільки, як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_1 є громадянином України, що підтверджується копією його паспорту серії НОМЕР_1 , за національністю українець, під час повідомлення про підозру від 04.02.2022 року ОСОБА_1 були оголошені та роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст. 42 КПК України, в тому числі, право мати захисника та в разі необхідності користуватися послугами перекладача, та вручена відповідна пам`ятка, про що свідчить його особистий підпис, проставлений о 14 год.10 хв. 04.02.2022 року.

Крім того, згідно з наданими 02.02.2022 року поясненнями підозрюваний зазначив, що послуг перекладача не потребує та під час давання показань користуватися правовою допомогою адвоката не бажає, що засвідчено його особистим підписом. Разом з тим, відповідно до розписки про отримання клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 06.02.2022 року ОСОБА_1 власноруч здійснив напис на українській мові про ознайомлення та отримання копії клопотання та додатків до нього, у зв`язку з чим апеляційний суд дійшов висновку про те, що останній розумів вимоги як співробітників поліції так і роз`яснення суду першої інстанції, розумів суть інкримінованого йому кримінального правопорушення. За наведеного, вказані обставини свідчать про відсутність порушення права ОСОБА_1 на захист, оскільки останній жодним чином не був обмеженим в праві залучення захисника або перекладача.

Щодо доводів про неврахування слідчим суддею при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стану здоров`я підозрюваного, то вони є необґрунтованими, оскільки будь-які медичні документи, які б підтверджували неможливість перебування підозрюваного в умовах слідчого ізолятора в матеріалах справи відсутні. Крім того, під час апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали стороною захисту вищезазначені документи в підтвердження доводів надані не були.

Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді не встановлено, застосований запобіжний захід стосовно підозрюваного ОСОБА_1 відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 194 КПК України, тому апеляційний суд дійшов висновку, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою та не підлягає скасуванню, а апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_1 - адвоката Носової Ю.М. залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Станично-Луганського районного суду Луганської області від 07 лютого 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

О.М. Кононенко Р.В. Мудрецький А.А. Мазниця