Справа № 761/5245/22
Провадження №1-кп/761/2284/2022
В И Р О К
іменем України

11 серпня 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005114 від 31.12.2021, відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олександрівка, Слов`янського району, Донецької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 22 листопада 2006 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч. 1 ст. 187, ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк один рік і шість місяців;

- 10 серпня 2009 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч. 1 ст. 296 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк два роки з іспитовим строком один рік шість місяців;

- 30 грудня 2009 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки і шість місяців;

- 04 листопада2013 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу у розмір 1700 гривень;

- 29 серпня 2014 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, 71, 72 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 04.11.2013 виконувати самостійно;

- 13 листопада 2014 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки, вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 04.11.2013 виконувати самостійно;
- 19 липня 2017 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 8 місяців позбавлення волі. Звільнився 15 грудня 2021 року на підставі відбуття строку покарання;

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Маріуполь, Донецької області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

за участю:

секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

прокурора ОСОБА_9 ,

захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

обвинувачених ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_14

В С Т А Н О В И В :

У невстановлений час, однак не пізніше 10 год. 00 хв. 31.12.2021, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні кімнати № НОМЕР_1 готелю поденного проживання хостельного типу, що за адресою: АДРЕСА_1 , вступили між собою у попередню злочинну змову направлену на таємне викрадення чужого майна, що належить ОСОБА_14 , який проживав у вказаній кімнаті.

31.12.2021, приблизно о 10 год. 00 хв., ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , користуючись обстановкою яка склалася, а саме відпочинком ОСОБА_14 , який знаходився у ліжку, за попередньою змовою групою осіб намагалися таємно викрасти чуже майно, а саме мобільний телефон марки Iphone 6+, сірого кольору, ІМЕІ НОМЕР_2 вартістю 2750 (дві тисячі сімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок, зимову куртку марки (Стіл Джеллі), чорного кольору, вартістю 1142 (одна тисяча сто сорок дві) гривні 53 копійки, зимову шапку чорного кольору з логотипом «NY» білого кольору вартістю 100 (сто) гривень 00 копійок, кофту чорного кольору без логотипу вартістю 200 (двісті) гривень 00 копійок, що належить ОСОБА_14 .

При цьому, ОСОБА_2 одягнув на себе викрадену зимову куртку чорного кольору марки (Стіл Джеллі) та зимову шапку чорного кольору з логотипом «NY», в той час як ОСОБА_3 викрадену у ОСОБА_14 кофту чорного кольору без логотипу помістив до власної сумки.

Продовжуючи свої протиправні дії направлені на таємне викрадення чужого майна, діючи за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_2 , спробував витягнути рюкзак з грошовими коштами в сумі 17500 (сімнадцять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок та іншими особистими речами потерпілого, що знаходився біля його ліжка, однак ОСОБА_14 прокинувся та помітив що відносно нього вчиняють протиправні дії, після чого висловив словесну вимогу повернути належне йому майно.

В цей час, а саме 31.12.2021, приблизно о 10 год. 05 хв. перебуваючи в приміщенні кімнати №48 готелю поденного проживання хостельного типу, що за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , усвідомлюючи що їх протиправні дії носять відкритий характер, оскільки такі дії обвинувачених були викриті потерпілим ОСОБА_14 , почали чинити йому супротив у спробах їх затримання та, ігноруючи вимоги потерпілого про повернення належного йому майна, залишили приміщення кімнати № НОМЕР_1 , готелю поденного проживання хостельного типу, що за адресою: АДРЕСА_1 , разом з викраденим майном, а саме мобільним телефоном марки Iphone 6+, сірого кольору, ІМЕІ НОМЕР_2 вартістю 2750 (дві тисячі сімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок, зимовою курткою марки (Стіл Джеллі), чорного кольору, вартістю 1142 (одна тисяча сто сорок дві) гривні 53 копійки, зимовою шапкою чорного кольору з логотипом «NY» білого кольору вартістю 100 (сто) гривень 00 копійок, кофтою чорного кольору без логотипу вартістю 200 (двісті) гривень 00 копійок, рюкзаком з грошовими коштами в сумі 17500 (сімнадцять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок, що належить ОСОБА_14 заподіявши своїми діями матеріальної шкоди останньому на загальну суму 21 692 (двадцять одна тисяча шістсот дев`яносто дві) гривні 53 копійки.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України. ОСОБА_2 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, визнав повністю та розказав про обставини скоєного злочину так, як зазначено в обвинувальному акті. Так, обвинувачений пояснив, що він проживав у хостелі за адресою: АДРЕСА_4 , разом з ОСОБА_2 . Зазначив, що 31 грудня 2021 року він разом з ОСОБА_2 перебуваючи за вказаною адресою вчинив протиправні дії стосовно потерпілого ОСОБА_14 вкрали в останнього гроші, куртку та інші речі. Зазначив, що кофту потерпілого він поклав до себе в рюкзак. Також додав, що потерпілий просив їх зупинитись, однак вони проігнорували такі вимоги, і разом з вкраденими речами залишили хостел. Потерпілий, вибігши з хостелу, продовжив їх переслідувати, після чого їх на вулиці зупинила іншими громадяни, викликали поліцію, вкрадені речі в подальшому них було вилучено. Перелік та вартість викраденого не оспорює.

Обвинувачений ОСОБА_2 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, визнав повністю, погодився із показаннями обвинуваченого ОСОБА_3 та суду пояснив, що дійсно проживав у хостелі з ОСОБА_3 . Коли він побачив у потерпілого гроші, у нього виник умисел на заволодіння вказаним майном. В іншому надав суду показання аналогічні до показань обвинуваченого ОСОБА_3 .
Обвинувачені ОСОБА_2 та ОСОБА_3 кожен окремо, не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, розмір шкоди, форму вини за кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.2 ст.186 КК України, винним визнали себе повністю, щиро розкаялись.

При цьому обвинувачений ОСОБА_3 вказував, що він зробив для себе належні висновки, у вчиненому кається. Просив суворо на карати.

Крім того обвинувачений ОСОБА_2 пояснив суду, що зробив для себе висновки за наслідками вчиненого, готовий понести покарання за скоєне.

Крім того, вина ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст. 186 КК України повністю підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_14 та свідка ОСОБА_15 .

Так, потерпілий ОСОБА_14 в судовому засіданні розповів, що 30 грудня 2021 року, він вирішив переночувати у хостелі біля вокзалу за адресою: АДРЕСА_1 . В кімнаті хостелу він побачив двох нових мешканців. Ввечері того дня обвинувачені розпивали алкогольні напої разом з дідусем, який також проживав у цій кімнаті, в той час як потерпілий ліг спати. 31 грудня 2021 зранку ОСОБА_14 прокинувся він того, що відчув як в нього з-під подушки хтось витягає рюкзак. Прокинувшись, потерпілий побачив, що над ним стоїть обвинувачений ОСОБА_2 та намагається витягнути його рюкзак, при цьому обвинувачений ОСОБА_2 був вдягнений у шапку та куртку, які належать потерпілому. Обвинувачений ОСОБА_3 в цей момент складав в свою сумку кофту, яка належить потерпілому. Він просив обвиунавчених не забирати його речі, але вони не дослухались, а обвинувачений ОСОБА_2 став погрожувати йому насильством та силою вихопив у нього рюкзак, в якому були гроші в сумі 17500 грн. та його особисті речі. Після цього обвинувачені вибігли з хостелу, а він побіг за ними при цьому просив їх повернути йому речі та гроші. На вулиці обвинувачених зупинив перехожий, який, згодом, і викликав поліцію. Потерпілий ОСОБА_14 зазначив, що дії обвинувачених були узгоджені між собою, а погрози, які виказував ОСОБА_2 , він сприймав як такі, які надходять від обох обвинувачених, оскільки ОСОБА_3 морально підтримував ОСОБА_2 та вимагав від нього віддати належне йому майно. Крім цього потерпілий суду розповів, що обвинувачені у нього викрали куртку, шапку, кофту, рюкзак, гроші в сумі 17500 грн, павербанк і телефон. Йому повернули все викрадене майно окрім грошей.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка мати потерпілого ОСОБА_15 суду розповіла, що 30 грудня 2021 року вони з сином отримали зарплату, після чого вона вирішила повернутись до дому, а син залишився в Києві на один день у хостелі поблизу залізничного вокзалу, при цьому він мав при собі значну суму грошей, мобільний телефон марки «Iphone» та особисті речі. На наступний день син розповів їй про те, що його пограбували в хостелі.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження інших доказів по даному кримінальному провадженню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо часу, місця, способу, виду та розміру шкоди, мотиву та мети, форми вини, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Таким чином, суд оцінивши надані сторонами кримінального провадження докази кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв?язку за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, приходить до висновку про:

- доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабіж), повторно, за попередньою змовою групою осіб, та кваліфікує його дії за ч.2 ст.186 КК України;

- доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабіж), за попередньою змовою групою осіб, та кваліфікує його дії за ч.2 ст.186 КК України.

Призначаючи кожному обвинуваченому міру покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного, ставлення обвинувачених до вчиненого, яке полягає у визнанні вини та щиросердному розкаянні, дані, які характеризують їх особи.

Так, при призначенні покарання ОСОБА_2 судом враховується, що він раніше неодноразово судимий, систематично вчиняє кримінальні правопорушення, при цьому останнє вчинив лише за два тижні після звільнення з місць позбавлення волі, офіційно не працює, не одружений, не перебуває на обліку у лікаря психіатра та перебуває під наглядом у лікаря нарколога, не має постійного місця проживання чи реєстрації.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_2 суд відносить щире каяття.

Обставин, що обтяжують його покарання, судом не встановлено.

При призначенні покарання ОСОБА_3 судом враховується, що він раніше не судимий; має постійне місце реєстрації та проживання; не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра; характеризується позитивно; бере участь у суспільному житті; не одружений; на утриманні неповнолітніх дітей не має; офіційно не працевлаштований.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд відносить щире каяття.

Обставин, що обтяжують його покарання, судом не встановлено.

З урахуванням наведеного суд вважає необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та попередження вчинення нового злочину призначення кожному покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч.2 ст.186 КК України.

При цьому, враховуючі дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який, в силу ст. 89 КК України, вважається таким, що не має судимості, має постійне місце реєстрації та проживання, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, характеризується позитивно, бере участь у суспільному житті, займається волонтерською діяльністю, відсутність обтяжуючих обставин, його роль у вчиненому злочині відповідно до встановлених судом обставин - суд приходить до висновку про те, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливе без ізоляції його від суспільства, а тому призначає покарання із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України.

Враховуючи викладене, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_2 , який раніше неодноразово судимий, систематично вчиняє кримінальні правопорушення, при цьому останнє вчинив лише за два тижні після звільнення з місць позбавлення волі, офіційно не працює, не одружений, характер його дій під час вчинення даного злочину - суд не знаходить підстав для застосування положень ст.ст. 69, 75 КК України при призначенні покарання.

Суд обґрунтовано вважає, що призначення такого покарання буде сприяти досягненню мети покарання.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід, який застосований до обвинуваченого ОСОБА_2 у вигляді тримання під вартою, слід залишити без змін до вступу вироку в законну силу з метою забезпечення виконання покарання, призначеного цим вироком.

Враховуючи, що судом визначено покарання ОСОБА_3 у вигляді позбавлення волі з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України, запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу необхідно змінити з домашнього арешту на особисте зобов`язання, поклавши на ОСОБА_3 обов?язки, передбачені п. 1, 2, 3 ч.5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368-371 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_2 визнати винним за ч.2 ст.186 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_2 обчислювати з дати ухвалення вироку у цьому кримінальному провадженні, зарахувавши у строк відбування покарання ОСОБА_2 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення з 31 грудня 2021 року по 02 січня 2022 року та з 04 січня 2022 року по 11 серпня 2022 року із розрахунку день за день.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_2 у вигляді тримання під вартою до вступу вироку у законну силу залишити без змін.

ОСОБА_3 визнати винним за ч.2 ст.186 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від призначеного судом покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу змінити з домашнього арешту на особисте зобов?язання.

На підставі ч.5 ст. 194 КПК України, покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

1. прибувати за кожною вимогою до суду;

2. не відлучатися за межі Київської області без дозволу суду;

3. повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Речові докази:

рюкзак марки «Оксфорд» з трьома павербанками, зарядним пристроєм, одягом та іншими особистими речами потерпілого ОСОБА_14 ; зимову куртку марки (Стіл Джеллі), чорного кольору; зимову шапку чорного кольору з логотипом «NY» білого кольору; мобільний телефон марки «iPhone 6+» IMEI: НОМЕР_2 ; кофту чорного кольору з капюшоном - які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_14 повернути у розпорядження потерпілого;

- молоток коричневого кольору з помаранчевою ручкою, блокнот чорного кольору, грошові кошти у сумі 327 грн., які поміщені до пакету KIV2128195, які вилучені у ОСОБА_2 при затриманні, які зберігаються у Шевченківському УП ГУ НП у м. Києві, повернути ОСОБА_2 ;

- довідку про звільнення ОСОБА_2 та інші документи, які знаходяться в пакеті KIV4123001, які зберігаються у Шевченківському УП ГУ НП у м. Києві, повернути ОСОБА_2 ;

- грошові кошти у сумі 17500 грн. які поміщені до пакету KIV2128174, які поміщені згідно рапорту слідчим ОСОБА_16 до банківської ячейки, яка перебуває у користуванні Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві, повернути потерпілому ОСОБА_14 ;

- рюкзак та чохол з особистими речами ОСОБА_3 , мобільний телефон марки «SAMSUNG» IMEI: НОМЕР_3 ; паспорт для виїзду за кордон, паспорт гр. України та ІПН, які видані на ім`я ОСОБА_3 ; мобільний телефон марки «Redmi» IMEI: НОМЕР_4 , з карткою НОМЕР_5 ; гаманець, наушники, крем, таблетки, серветку; грошові кошти в сумі 209 грн. які поміщені до пакету KIV2128171, що зберігаються у Шевченківському УП ГУ НП у м. Києві, повернути ОСОБА_3 .

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк із моменту отримання його копії. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1