печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_17,

при секретарі судових засідань ОСОБА_18,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_19,

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_20,

підозрюваного - ОСОБА_1 ,

представника служби у справах дітей та сім`ї - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві судове провадження за клопотанням старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України капітана поліції ОСОБА_21 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0001277 від 14.09.2022, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

В С Т А Н О В И В :

30.09.2022 у провадження слідчого судді ОСОБА_17 надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України капітана поліції ОСОБА_21, за погодженням із прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0001277 від 14.09.2022, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Мотивуючи подане клопотання сторона обвинувачення вказує, що приблизно наприкінці літа 2022 року, більш точні дата та час стороною обвинувачення не встановлені, ОСОБА_1 , знаходячись у м. Торецьку, Донецької області, де впродовж тривалого часу у зв`язку із військовою агресією росії відбувають активні бойові дії, вирішив зайнятись пошуком вогнепальної зброї та бойових припасів з метою їх подальшого збуту, про що розповів рідному брату матері - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та невстановленій стороною обвинувачення особі.

Усвідомлюючи протиправний характер свого замислу і те, що в результаті його реалізації буде порушена громадська безпека в частині убезпечення від порушення правил обороту (користування населенням) вогнепальної зброї і бойових припасів, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та невстановлена стороною обвинувачення особа, керуючись корисливим мотивом та переслідуючи мету незаконного заробітку, дійшли згоди про спільне придбання, носіння і зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів, з метою їх подальшого збуту.

Таким чином, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та невстановлена стороною обвинувачення особа, усвідомлюючи, що загальнонебезпечні предмети при їх неконтрольованому поширенні становлять підвищену загрозу для суспільства, досягли попередньої змови на скоєння тяжкого злочину безпосередньо до початку його вчинення.

В подальшому, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та невстановлена особа, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, та чітко розуміючи, що державою встановлені спеціальні правила поводження зі зброєю, боєприпасами, а також визначено, з якими з цих предметів громадяни взагалі не вправі вчиняти будь-які дії, не маючи передбаченого законом дозволу, знаходячись у м. Торецьку Донецької області стали відшукувати вогнепальну зброю та бойові припаси до неї.

Приблизно в першій декаді вересня 2022 року, більш точний час не встановлений, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , спільно із невстановленою особою, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне поводження зі зброєю та бойовими припасами, знаходячись у невстановленому місці на території м. Торецька знайшли та всупереч передбаченому законом порядку, привласнили вогнепальну зброю - автомат Калашникова АК-74, автомат Калашникова АК-12 та бойові припаси до них - набої калібру 5,45 мм у великій кількості, які привласнили, тим самим спільно незаконно придбали, після чого незаконно перенесли до заздалегідь обраного місця, а саме покинутої будівлі №2 по вул. Фабричній в м. Торецьку, де заховали в полупідвальному приміщенні, та стали спільно незаконно зберігати з метою подальшого збуту.

Переслідуючи корисливий мотив, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 спільно з невстановленою стороною обвинувачення особою, діючи умисно, за попередньої змовою групою осіб, без передбаченого законом дозволу, з метою подальшого збуту вказаних загальнонебезпечних предметів, стали підшукувати осіб, які б погодились придбати вказану вогнепальну зброю та бойові припаси до неї.

28.09.2022 близько 11 години, більш точний час не встановлений, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , діючи умисно, з корисливих спонукань, за попередньою змовою групою осіб між собою та із невстановленою стороною обвинувачення особою, знаходячись на ділянці місцевості, розташованій між покинутим будинком АДРЕСА_1 та покинутим будинком АДРЕСА_2 , зустрілись з ОСОБА_4 , яка погодилась придбати у ОСОБА_1 2 автомати Калашникова та набої до них, після чого, переслідуючи на меті незаконний збут вогнепальної зброї та бойових припасів, разом із нею прослідували до будинка АДРЕСА_2 , звідки діючи без передбаченого законом дозволу, в порушення вимог законодавства України, яким регулюється порядок поводження з вогнепальною зброєю і боєприпасами, у тому числі Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12 жовтня 1992 року. Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України №622 від 21.08.1998 року, винесли з полупідвального приміщення вказаного будинку та незаконно збули ОСОБА_4 шляхом продажу вогнепальну зброю, а саме автомат Калашникова АК-74, автомат Калашникова АК-12 та бойові припаси до них - набої калібру 5,45 мм у кількості 204 шт., за що ОСОБА_1 отримав від неї 4000 (чотири тисячі) грн., які в подальшому повинен був розділити між своїми співучасниками ОСОБА_3 та невстановленою особою відповідно до раніше досягнутої злочинної домовленості.

28.09.2022 о «11» годині «16» хвилин в порядку, передбаченому п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України, затримано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Торецьк, Донецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_4 , якого 29 вересня 2022 року о 15 год. 50 хв., в порядку, передбаченому статтями 42, 276, 277, 278, ч. 7 ст. 615 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України.

Прокурор вважає наявними ризики, передбачені ст.177 КПК України, а тому враховуючи обставини встановлені під час досудового розслідування, на думку сторони обвинувачення, виправдовують тримання підозрюваного під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам.

Прокурор в судовому засіданні доводи клопотання підтримав, просив задовольнити, зазначивши, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є єдиним можливим заходом, а відтак інші, більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання та просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Представник служби у справах дітей та сім`ї підтримав доводи сторони захисту.

Вивчивши клопотання, заслухавши позицію учасників провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступного висновку.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0001277 від 14.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснюється Офісом Генерального прокурора України.

28.09.2022 о «11» годині «16» хвилин в порядку, передбаченому п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України, затримано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Торецьк, Донецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

29 вересня 2022 року о 15 год. 50 хв., в порядку, передбаченому статтями 42, 276, 277, 278, ч. 7 ст. 615 КПК України, ОСОБА_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Аналіз представлених доказів об`єктивно зв`язують підозрювану з інкримінованим кримінальним правопорушенням, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року)

Так, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_1 , інкримінованому йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- інформацією про ймовірну причетність неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до збуту вогнепальної зброї та бойових припасів, викладеною в рапорті заступника начальника 2-го відділу 2-го управління Департаменту карного розшуку НП України ОСОБА_5 від 12.09.2022;

- показаннями свідка ОСОБА_6 , викладеними в протоколі допиту від 16.09.2022, в яких він розповів про відомі йому обставини, що розслідуються у даному кримінальному провадженні, та повідомив, що наприкінці серпня 2022 року, мешканці м. Торецька Донецької області ОСОБА_7 та його родич ОСОБА_8 пропонували йому придбати бойові автомати та гранати;

- показаннями свідка ОСОБА_9 , викладеними в протоколі допиту від 16.09.2022, який показав, що в його знайомий неповнолітній ОСОБА_10 при зустрічі жалівся на складний матеріальний стан та пропонував придбати в нього бойові автомати по ціні 2000 - 3000 грн. за одиницю;

- протоколом огляду від 28.09.2022 ОСОБА_4 , яка надала добровільну згоду на участь в оперативній закупівлі вогнепальної зброї та бойових припасів, в якому були викладені фактичні обставини проведеної слідчої дії та зазначені обставини вручення оперативному покупцю ОСОБА_4 грошових коштів в загальній сумі 4000 (чотири тисячі) гривень купюрами номіналом 500 грн., у кількості 8 (восьми) штук, які були помічені люмінесцентною речовиною «Промінь-1», із зазначенням їх серій та номерів. Зразок люмінесцентної речовини був поміщений в окремий пакет;

- протоколом огляду від 28.09.2022, в якому викладені обставини добровільної видачи оперативним покупцем ОСОБА_4 придбаних нею за раніше вручені кошти 2-х предметів, зовні схожих на автоматичну вогнепальну зброю, на яких містяться заводські номерні знаки та набоїв калібром 5х45 мм в загальній кількості 204 шт.

- показаннями ОСОБА_4 , викладеними в протоколі допиту свідка від 28.09.2022, яка показала, що постійно проживаю в м. Торецьку, спілкується із ОСОБА_11 , в якої є двоє неповнолітніх синів ОСОБА_7 - 16 років та ОСОБА_7 - 13 років. Приблизно в серпні 2022 року ОСОБА_12 з ОСОБА_7 прийшла до неї в гості. Під час спілкування ОСОБА_7 розповів їй, що в нього на зберіганні є вогнепальна зброя та набої, та що він шукає покупця, який погодиться їх придбати. ОСОБА_7 розповів, що автомати та набої він знайшов в недобудованому приміщенні по вул. Ринковій в м. Торецьку, проте де зберігає їх не сказав. Також ОСОБА_7 пояснив, що продає автомати по 2000 грн. за одиницю та боєприпаси до них. ОСОБА_7 запропонував їй придбати автомати з набоями, на що вона попросила час на роздум. Вони обмінялись номерами телефонів. ОСОБА_7 залишив їй номер свого телефону НОМЕР_1 . Через деякий час вона звернулась до відділення поліції №1 Бахмутського РВП, розташованого в м. Торецьку, де розповіла оперативним працівникам, що неповнолітній хлопець в м. Торецьку підшукує осіб, яким хоче збути 2 автомати та набої. В подальшому працівники поліції запропонували їй взяти участь в контрольованій закупівлі вогнепальної зброї на що вона погодилась. ОСОБА_4 розповіла про обставини всіх зустрічей із ОСОБА_13 та його дядьком ОСОБА_8 з питань придбання в них вогнепальної зброї та бойових припасів, а також дала детальні показання щодо обставин проведення оперативної закупівлі;

- показаннями ОСОБА_14 , викладеними в протоколі допиту свідка від 28.09.2022, яка розповіла про обставини при яких вона була залучена в якості понятої до документування обставин оперативної закупівлі вогнепальної зброї та набоїв ОСОБА_4 , про обставини вручення оперативному покупцю ОСОБА_4 грошових коштів в сумі 4000 грн. купюрами номіналом по 500 грн у кількості 8 штук, та про обставини вилучення в ОСОБА_4 придбаної нею за раніше вручені кошти 2-х автоматів та набоїв у загальній кількості 204 шт. Зі слів свідка всі обставини детально викладались слідчим у відповідних протоколах, з якими ознайомлювались всі присутні;

- показаннями ОСОБА_15 , викладеними в протоколі допиту свідка від 28.09.2022року, які в своїй основі повністю співпадають з показаннями свідка ОСОБА_14 ;

- показаннями свідка ОСОБА_16 , викладеними в протоколі допиту від 28.09.2022 року, який розповів про обставини, при яких він надавав транспортні послуги ОСОБА_4 ;

- фактичними даними вилучення предметів, похожих на набої у загальній кількості 928 шт., вилученими під час огляду місця події за участі ОСОБА_3 , який після викриття його та ОСОБА_1 у вчиненні тяжкого злочину, показав працівникам поліції місце їх збереження;

- сукупністю інших даних та доказів, отриманих під час досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Відтак, на даний час у кримінальному провадженні існують обставини, з якими закон пов`язує можливість перебування особи під одним із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

У відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

В той же час, слідчий суддя не в повній мірі може погодитися із ризиками, на які вказує сторона обвинувачення в клопотанні та про які прокурор наголошував у судовому засіданні.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини, яке згідно ч. 5 сг. 9 КПК України, які є джерелом законодавства, у справі «Бойченко проти Молдови» № 41088/05, рішення від 11 липня 2006 року - «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу». А у справі «Мамедова проти Росії» № 7064/05, рішення від 01 червня 2006 року Європейський суд дійшов такого висновку: «посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальний елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребує позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

В клопотанні прокурор зазначає, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які полягають в тому, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому, з метою забезпечення кримінального провадження та виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, є необхідність застосування до ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Проте на переконання слідчого судді, в світлі встановлених обставин кримінального провадження, зазначені ризики і мають ймовірність, проте доказів того, що запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, не зможе їм запобігти, слідчому судді не надано, а відтак слід вважати, що такі відсутні.

Слідчий суддя вважає, що вказані ризики можна виключити не лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а й застосуванням запобіжного заходу не пов`язаного з триманням особою під вартою й покладення відповідних обов`язків та застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

За таких обставин, тримання під вартою ОСОБА_1 є невиправданим, а таке втручання в його основоположні права і свободи жодним чином не забезпечить реалізацію завдань кримінального провадження та об`єктивний судовий розгляд, а відтак клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Враховуючи вказане, вбачається, що клопотання не містить переконливого обґрунтування припущень сторони обвинувачення про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України, а відтак застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є непропорційними легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів.

Разом з цим, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, принципів публічності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, у зв`язку з тим, що в ході розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри та частково доведено актуальність ризиків на даний час, передбачених ст. 177 КПК України, приходить до висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, у межах строку досудового розслідування, що зможе забезпечити цілі кримінального провадження та одночасно не буде допущено порушення прав ОСОБА_1 .

Питання доведеності вини підозрюваного у скоєнні інкримінованих злочинів і правильності кваліфікації його дій, з чим сторона захисту не погоджується, слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалися, оскільки це є предметом дослідження досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України капітана поліції ОСОБА_21 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0001277 від 14.09.2022, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід, у межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0001277 від 14.09.2022, а саме до 26.11.2022 включно, у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_4 , за виключенням необхідності отримання медичної допомоги.

Звільнити підозрюваного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти в залі суду.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виконувати процесуальні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме :

- прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;

- не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

- носити електронний засіб контролю.

Зобов`язати прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваного 0001277 від 14.09.2022, до виконання органу Національної поліції за його місцем проживання.

Обов`язок контролю за виконанням ухвали слідчого судді покладається на прокурора у кримінальному провадженні № 0001277 від 14.09.2022.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_17