справа №176/1564/22
провадження №1-кс/176/190/22
УХВАЛА
Іменем України

11 серпня 2022 р. Слідчий суддя Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , судового розпорядника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жовті Води в залі суду клопотання слідчого СВ ВП №5 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровської області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене із прокурором Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Жовті Води Дніпропетровської області, громадянина України, пенсіонера, не одруженого, неповнолітніх або малолітніх дітей на утриманні не маючого, не маючого інвалідності, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

в рамках кримінального провадження №0000312, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 серпня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_6 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_7 -

ВСТАНОВИВ:

До Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання слідчого СВ ВП №5 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровської області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене із прокурором Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження №0000312, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 серпня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Дане клопотання мотивоване тим, що 09 серпня 2022 року, приблизно о 15 год. 30 хв., більш точною часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 перебував у себе в квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , де на ґрунті раніше неприязних відносин в нього виник злочинний умисел направлений на спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які мешкають в квартирі АДРЕСА_2 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , ОСОБА_6 взяв зі своєї квартири в праву руку ножа та піднявся до квартири АДРЕСА_2 , за місцем мешкання ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , та постукав у двері вказаної квартири, які відчинила ОСОБА_8 . Після цього ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх злочинних дій та не бажаючи від них відмовлятися, підійшов до потерпілої ОСОБА_8 з переду та наніс їй один удар ножем, який він тримав в правій руці в область черевної порожнини зліва в наслідок чого потерпіла ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження відповідно висновку експерта за результатами проведення судово-медичної експертизи № 37 «Е» від 10.08.2022, у вигляді: колото-різане поранення лівої половини черева по передній пахвинній лінії на рівні 7-го - 8-го ребер, з напрямком ранового каналу вниз та всередину, яке проникає в черевну порожнину з наскрізним пораненням тканини великого сальнику по великій кривизні з кровотечею з шлункових артерій загальним обсягом біля 200 мл.

Тілесне ушкодження, виявлене у ОСОБА_8 , могло бути спричинено при одній дії твердого предмету жорсткої конструкції, видовженої плоскої форми, який має в зоні контакту загострений кінець та загострений край (не виключено - 2 загострених краї). Таким предметом може бути лезо ножа або інший предмет з подібними властивостями.

В даному випадку визначення давності спричинення виявлених тілесних ушкоджень можливо виключно за даними наданих медичних документів і згідно за ними воно може відповідати даті та строку, які указані в постанові, тобто близько 15 години 30 хвилин 09 серпня 2022 року.

Тілесні ушкодження, виявлене у ОСОБА_8 - колото-різане поранення лівої половини черева по передній пахвинній лінії на рівні 7-го - 8-го ребер, яке проникає в черевну порожнину з наскрізним пораненням тканини великого сальнику, за критерієм небезпеки для житія згідно п. 2.1.1. «а» та н. 2.1.3. «к» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 р., відноситься до категорії Тяжких, небезпечних для життя, що в момент заподіяння (завдання) чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчиться смертю.

Після чого, ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на спричинення будь-яких тілесних ушкоджень підійшов до потерпілої ОСОБА_9 , яка знаходилася в коридорі квартири АДРЕСА_2 , стоячи обличчям до обличчя потерпілої, наніс їй не менше двох ударів ножем, який він тримав в своїй правій руці, в область черевної порожнини, чим спричинив, потерпілій ОСОБА_9 тілесні ушкодження відповідно висновку експерта за результатами проведення судово-медичної експертизи №38 «Е» від 10.08.2022, у вигляді: колото-різане поранення правої половини черева по середній ключичній лінії на рівні 8-го та 9-го ребер, з напрямком ранового каналу вверх та всередину, яке проникає в черевну порожнину зі сліпим пораненням тканини правої долі печінки з кровотечею в черевну порожнину загальним обсягом біля 300 мл.

Тілесне ушкодження, виявлене у ОСОБА_9 , могло бути спричинено при одній дії твердого предмету жорсткої конструкції, видовженої плоскої форми, який має в зоні контакту загострений кінець та загострений край (не виключено - 2 загострених країв). Таким предметом може бути лезо ножа або інший предмет з подібними властивостями.

В даному випадку визначення давності спричинення виявлених тілесних ушкоджень можливо виключно за даними наданих медичних документів і згідно з ними воно може відповідати даті та строку, які указані в постанові, тобто близько 15 години 30 хвилин 09 серпня 2022 року.

Тілесні ушкодження, виявлене у ОСОБА_9 - колото-різане поранення лівої половини черева по передній пахвинній лінії на рівні 7-го - 8-го ребер, яке проникає в черевну порожнину з наскрізним пораненням тканини великого сальнику, за критерієм небезпеки для життя згідно п. 2.1.1. «а» та п. 2.1.3. «к» «Правил судово-медичною визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01. 1995 р., відноситься до категорії Тяжких, небезпечних для життя, що в момент заподіяння (завдання) чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчиться смертю.

10 серпня 2022 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за ознаками заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Обставини вчинення ОСОБА_6 інкримінованого діяння підтверджуються наступними доказами:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від потерпілої ОСОБА_8 від 09.08.2022;

- протоколом огляду місця події (кв. АДРЕСА_2 ) від 09.08.2022;

- протоколом обшуку (кв. АДРЕСА_3 ) від 09.08.2022;

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 від 09.08.2022;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілій ОСОБА_8 від 09.08.2022;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 09.08.2022;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від потерпілої ОСОБА_9 від 10.08.2022;

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 від 10.08.2022;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілій ОСОБА_9 від 09.08.2022;

- висновком експерта судово-медичної експертизи №37 «Е» від 10.08.2022 за фактом встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень отриманих потерпілою ОСОБА_8 ;

- висновком експерта судово-медичної експертизи №38 «Е» від 10.08.2022 за фактом встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень отриманих потерпілою ОСОБА_9 ;

- повідомленням про підозру ОСОБА_6 від 10.08.2022.

Будучи допитаним в якості підозрюваного у вчинені вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_11 провину не визнав та пояснив, що вказаного діяння не вчиняв.

В ході досудового розслідування встановлено ризики, передбачені п.п. 1, 3, ч. 1 ст. 177 КПК України, які обумовлюють застосування запобіжного заходу.

Зокрема, ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від 5 до 8 років, у зв`язку з чим, під загрозою покарання, яке йому може бути призначено у разі доведеності його вини, він зможе переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання. Цей факт підтверджується тим, що ОСОБА_6 після скоєного діяння намагався переховуватися від співробітників поліції та мав намір покинути м. Жовті Води Дніпропетровської області та поїхати в Херсонську область про, що останній повідомляв свідку ОСОБА_10 .

Ризик незаконного впливу, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що ОСОБА_6 відомо місце проживання потерпілих та свідків, у зв`язку з чим, останній може шляхом переконання, тиску чи залякування примусити останніх змінити свої покази, з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинене, оскільки потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , проживають на 5 поверсі 1 під`їзду, в той час коли ОСОБА_6 , проживає на один поверх нижче, тобто на 4 поверсі 1 під`їзду, та на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, свідок ОСОБА_10 та ОСОБА_12 є знайомими з підозрюваним ОСОБА_13 та йому також відоме їх місце проживання, оскільки проживають в одному під`їзді.

Відповідно до ст. 178 КПК України в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено наступне:

- зібрані в ході досудового розслідування докази є вагомими та підтверджують причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого йому злочину;

- тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, у вчиненні якого він підозрюється, є достатньою для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою;

- вік та стан підозрюваного ОСОБА_6 дозволяє йому перебувати в установах виконання покарань під час досудового розслідування, що є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

На думку слідчого, викладені факти свідчать про неможливість запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримали клопотання за обставин викладених в ньому та просили застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 , заперечуючи проти задоволення клопотання слідчого щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до його підзахисного, вказував на відсутність обґрунтованої підозри та ризиків. При цьому захисник підозрюваного заявив клопотання про застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_6 , вказуючи на відсутність його вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтримав клопотання свого захисника.

Слідчий суддя, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

Так, згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Частиною 1 статті 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

В силу статті 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим та застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Оскільки поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини.

Так, за загальною практикою Європейського суду з прав людини, що склалась з рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom) від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Анологічна позиція Європейського суду з прав людини викладена у рішенні по справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року. Одночасно, у даному рішенні наголошується на тому, що підозра буде вважатися обґрунтованою лише у випадку, коли вона ґрунтується на відомостях, що об`єктивно пов`язують підозрюваного із вчиненим кримінальним правопорушенням. Це означає, що у слідчого мають бути докази, які вказують на причетність особи до вчинення кримінального правопорушення (показання свідків, потерпілих, речові докази, протоколи слідчих дій тощо).

Із всього вище викладеного слідує, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною.

В судовому засіданні встановлено, що 10 серпня 2022 року у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, підтверджується наступними доказами:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від потерпілої ОСОБА_8 від 09.08.2022;

- протоколом огляду місця події (кв. АДРЕСА_2 ) від 09.08.2022;

- протоколом обшуку (кв. АДРЕСА_3 ) від 09.08.2022;

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 від 09.08.2022;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілій ОСОБА_8 від 09.08.2022;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 09.08.2022;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від потерпілої ОСОБА_9 від 10.08.2022;

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 від 10.08.2022;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілій ОСОБА_9 від 09.08.2022;

- висновком експерта судово-медичної експертизи №37 «Е» від 10.08.2022 за фактом встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень отриманих потерпілою ОСОБА_8 ;

- висновком експерта судово-медичної експертизи №38 «Е» від 10.08.2022 за фактом встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень отриманих потерпілою ОСОБА_9 ;

- повідомленням про підозру ОСОБА_6 від 10.08.2022.

Таким чином, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій, виходячи лише з фактичних даних, що містяться в матеріалах клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо можливої причетності ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Другою складовою підставою застосування запобіжних заходів, зокрема, тримання під вартою, є наявність ризиків, що дозволяють обґрунтовано вважати, що особа може перешкоджати здійсненню кримінального провадження або вчинити інше кримінальне правопорушення та ін.

Виходячи із аналізу правових позицій ЄСПЛ, при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя, суд у кожному випадку повинен принципово та критично ставитися до доводів прокурора, якими він обґрунтовує необхідність застосування саме цього запобіжного заходу, об`єктивно оцінюючи їх переконливість. При цьому для застосування тримання під вартою як запобіжного заходу прокурор повинен довести, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК.

Слідчий суддя погоджується з існування на теперішній час ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від 5 до 8 років, у зв`язку з чим, під загрозою покарання, яке йому може бути призначено у разі доведеності його вини, він зможе переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання. Цей факт підтверджується тим, що ОСОБА_6 після скоєного діяння намагався переховуватися від співробітників поліції та мав намір покинути м. Жовті Води Дніпропетровської області та поїхати в Херсонську область про, що останній повідомляв свідку ОСОБА_10 .

Ризик незаконного впливу, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що ОСОБА_6 відомо місце проживання потерпілих та свідків, у зв`язку з чим, останній може шляхом переконання, тиску чи залякування примусити останніх змінити свої покази, з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинене, оскільки потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , проживають на 5 поверсі 1 під`їзду, в той час коли ОСОБА_6 , проживає на один поверх нижче, тобто на 4 поверсі 1 під`їзду, та на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, свідок ОСОБА_10 та ОСОБА_12 є знайомими з підозрюваним ОСОБА_13 та йому також відоме їх місце проживання, оскільки проживають в одному під`їзді.

Таким чином, слідча суддя приходить до висновку, що слідчим та прокурором загалом доведено наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КК України.

Доводи сторони захисту щодо відсутності обґрунтованої підозри та ризиків повністю спростовуються доданими до матеріалів клопотання письмовими доказами.

Менш суворі запобіжні заходи, такі як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт, на даний час не здатні забезпечити виконання процесуальних обов`язків з боку підозрюваного.

За викладених обставин, вважаю за необхідне задовольнити клопотання слідчого, застосувавши до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 09 жовтня 2022 року включно.

При цьому у задоволенні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , слід відмовити.

Одночасно, враховуючи вимоги ч. 5 ст. 182 та ч.ч. 3, 4 ст. 183 КПК України, вважаю за необхідне визначити ОСОБА_6 заставу в розмірі тридцяти прожиткових мінімуми для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 173, 176-178, 182, 183, 193, 196 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №5 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровської області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене із прокурором Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження №0000312, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 серпня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, задовольнити.

У задоволенні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Жовті Води Дніпропетровської області, громадянина України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 09 жовтня 2022 року включно.

Встановити ОСОБА_6 розмір застави тридцять прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 78000 (сімдесят вісім тисячі) гривень.

Сума застави має бути внесена за наступними реквізитами: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26239738, банк отримувача ДКСУ, м.Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача UA0017442.

Застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності.

Підозрюваний (обвинувачений) або заставодавець (фізична або юридична особа) мають право у будь-який момент внести заставу на депозитний рахунок у розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави ОСОБА_6 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення зазначеного розміру застави покласти на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки:

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні;

-не відвідувати будь-які розважальні заклади.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним, який перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії ухвали.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області Інна ПАВЛОВСЬКА