Провадження № 274/1520/22
В И Р О К Провадження № 1-кп/0274/485/22

І м е н е м У к р а ї н и
30.09.2022 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання . . . ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 274/1520/22 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичева Житомирської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, не працює, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше судимого: 19.11.21 Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області за ч. 1 ст. 185 КК України на 120 годин громадських робіт,

за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 389 КК України,

за участі

прокурора . . . . . . . . . . . ОСОБА_4

обвинуваченого . . . . . . ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

10 лютого 2022 року о 16 год. 44 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи у торговому залі ТОВ «ФОРА» за адресою: м. Бердичів, вул. Вінницька, 18, помітив на одному із торгівельних стелажів алкогольні напої.

В цей час та місці у ОСОБА_3 винник злочинний умисел, направлений на таємне повторне викрадення чужого майна, реалізуючи який, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та вони залишаються таємними, повторно викрав зі стелажу одну пляшку алкогольного напою марки «Bells Original», об`ємом 1 літр, вартістю 298 грн. 92 коп., взявши її своєю правою рукою та поклавши до внутрішньої кишені своєї жилетки.

У подальшому ОСОБА_3 із вказаним товаром пройшов через касову зону магазину, не пред`явивши товар для оплати, таким чином виконавши усі дії, які вважав за необхідне для доведення кримінального правопорушення до кінця, та намагався залишити місце вчинення кримінального правопорушення і розпорядитися викраденим майном на власний розсуд, однак кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від волі ОСОБА_3 , оскільки останній був зупинений охоронцем ТОВ «ФОРА» при виході із магазину.

Крім того, ОСОБА_3 вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19 листопада 2021 року засуджений за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 120 годин громадських робіт.

28 січня 2022 року ОСОБА_3 поставлено на облік у Бердичівському районному відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Житомирській області, роз`яснено права та обов`язки, порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт та письмово, під розписку, попереджено про кримінальну відповідальність за ч. 2 ст. 389 КК України.

Згідно з направленням Бердичівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Житомирській області від 28 січня 2022 року ОСОБА_3 направлений до Швайківської сільської ради Бердичівського району Житомирської області для відбуття призначеного покарання.

Розпорядженням сільського голови Швайківської сільської ради № 6 від 31 січня 2022 року ОСОБА_3 з 01 лютого 2022 року призначений для відбування призначеного судом покарання у виді 120 годин громадських робіт на території Мирославського старостинського округу, що за адресою: Житомирська область, Бердичівський район, с. Мирославка, вул. Шевченка, 55. Старостою Мирославського старостинського округу 01 лютого 2022 року затверджено графіки виходу ОСОБА_3 на роботи та види робіт, з якими цього ж дня ознайомлено засудженого.

Будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування громадських робіт, ОСОБА_3 вирішив злісно ухилятися від призначеного судом покарання.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на ухилення від призначеного судом покарання, ОСОБА_3 умисно, не виконуючи встановлені йому обов`язки, порушуючи порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт, передбачені статтями 36, 37 КВК України, 1, 2, 3, 4, 15, 16, 17, 18, 21, 23, 24, 25, 28 лютого 2022 року громадські роботи не виконував, тобто більше двох разів протягом місяця без поважних причин не вийшов для їх відбування.

Також, продовжуючи свої злочинні дії, направлені на ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, ОСОБА_3 умисно, не виконуючи встановлені йому обов`язки, порушуючи порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт, передбачені статтями 36, 37 КВК України, 1, 2, 3, 4, 7, 8, 9, 10, 11, 14 березня 2022 злісно ухилявся від виконання призначеного судом покарання, тобто громадські роботи без поважних причин не виконував.

У зв`язку з цим 12 квітня 2022 року ОСОБА_3 повторно письмово попереджений про кримінальну відповідальність за ч. 2 ст. 389 КК України, останньому роз`яснено обов`язки засудженого, порядок та умови відбування покарання, однак засуджений до відбування покарання так і не приступив.

В цілому ОСОБА_3 у період з 01 лютого 2022 року, умисно порушуючи порядок та умови відбування покарання, безпідставно, без поважних причин не відбув 96 годин громадських робіт, чим ухилився від призначеного судом покарання.

Кримінальна відповідальність за кримінальні правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_3 визнається винуватим, передбачена ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 389 КК України.

В ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованої йому крадіжки визнав повністю, а в ухиленні від відбування покарання не визнав. По суті обвинувачення ОСОБА_3 показав, що він був засуджений до громадських робіт, відпрацював 24 години. 10 лютого приблизно о 16-17 годині він прийшов до магазину «Фора», що поблизу пляжу. В магазині взяв пляшку віскі «Беллс», поклав у внутрішню кишеню жилетки та пішов на вихід з магазину. Пройшов повз каси, але вже за касами запілікав турнікет і працівники магазину затримали його на виході, можна сказати вже на вулиці. Приїхав наряд поліції, почали його забирати, одягнули наручники, під час чого пошкодили йому ногу. Працівники поліції завезли його у травмпункт, там виставили діагноз: розтяження зв`язок правого колінного суглобу і наклали гіпс. Саме через це він припинив відпрацьовувати громадські роботи. Він звернувся до їхнього лікаря ОСОБА_5 , але та не захотіла його брати і тому до лікарів він не звертався, через два тижні сам розрізав і зняв гіпс. Потім ще хворів, нога у нього ще болить, громадські роботи не відпрацьовував. Інспектор органу пробації казав йому, що потрібні довідки, але він їх не має, не збирає. Розуміє, що зробив неправильно.

Крім визнання вини обвинуваченим за ст. 185 КК України і незважаючи на заперечення ним вини за ст. 389 КК України, його винуватість повністю підтверджується сукупністю зібраних та досліджених у судовому засіданні доказів.

1.По епізоду замаху на таємне викрадення майна ТОВ «Фора» винуватість ОСОБА_3 підтверджується:

*даними протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 10.02.22, з якого видно, що попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину ОСОБА_6 , керуюча магазином, заявила, що 10.02.22 о 16 год. 45 хв. невідома особа, перебуваючи у приміщенні супермаркету «Фора» по вул. Вінницькій, 18 в м. Бердичеві, шляхом вільного доступу таємно викрала одну пляшку віскі «Bells Original», об`ємом 1 літр, вартістю 298 грн. 92 коп. (т. 1, а.п. 7);

*даними протоколу огляду місця події від 10.02.22 з фототаблицею до нього, під час якого зафіксовано місце скоєння злочину оглянуто приміщення магазину ТОВ «Фора» по вул. Вінницькій, 18 в м. Бердичеві, зафіксовано порожнє місце на стелажі алкогольних напоїв у торговому залі, де до крадіжки розташовувалося майно. В кімнаті охорони виявлено та вилучено пляшку віскі «Bells Original», об`ємом 1 літр (т. 1, а.п. 9-14);

*даними відомості переобліку від 10.02.22 та накладної на повернення ТОВ «Фора», відповідно до яких станом на 10.02.22 вартість віскі «Bells Original», об`ємом 1 літр, становила 499 грн. (без ПДВ 298 грн. 20 коп.) (т. 1, а.п. 20-21);

*даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.02.22, при проведенні якого свідок ОСОБА_7 серед 4-х пред`явлених зображень молодих чоловіків впізнав фото ОСОБА_3 , як чоловіка, якого зупинив ОСОБА_8 , коли останній викрав пляшку алкоголю (т. 1, а.п. 27-29);

*даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.02.22, при проведенні якого свідок ОСОБА_8 серед 4-х пред`явлених зображень молодих чоловіків впізнав фото ОСОБА_3 , як чоловіка, якого 10.02.22 він зупинив на виході з магазину «Фора» після того, як той викрав пляшку алкоголю (т. 1, а.п. 30-32);

*даними протоколу огляду відеозапису від 23.02.22 з фототаблицею до нього, а саме DVD-R-диску з файлами з камер відеоспостереження ТОВ «Фора» по АДРЕСА_3 , на яких зафіксовано як 10.02.22 о 16:44:42 у приміщення магазину заходить чоловік, схожий на ОСОБА_3 , о 16:44:51 чоловік зупиняється біля однієї з полиць з алкогольними напоями, о 16:45:10 чоловік правою рукою з полиці бере пляшку, після чого направляється на вихід з магазину. З іншої камери зафіксовано, як через 22 секунди охоронник, наздогнавши ОСОБА_3 , заводить його назад до приміщення магазину, після чого чоловік, схожий на ОСОБА_3 дістає з-під жилетки пляшку та ставить її на стіл (т. 1, а.п. 43-49);

*даними протоколу проведення слідчого експерименту від 31.03.22 з фототаблицею до нього, при проведенні якого підозрюваний ОСОБА_3 на місцевості показав, як намагався викрасти пляшку алкоголю та де був затриманий охоронцем магазину. Дані протоколу про час, місце, спосіб скоєння злочину відповідають обставинам обвинувачення, показанням обвинуваченого, даними протоколу огляду місця події від 10.02.22, протоколу огляду відеозапису від 23.02.22 (т. 1, а.п. 75-80);

2. По епізоду ухилення від покарання у виді громадських робіт винуватість ОСОБА_3 підтверджується:

-показаннями свідка ОСОБА_9 , який, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ст. 383 КК України за дачу завідомо неправдивих показань, пояснив суду, що він працює провідним інспектором в Бердичівському РВ органу пробації. Після надходження вироку щодо ОСОБА_3 він викликав засудженого до відділу пробації, однак засуджений не з`явився. Тому він сам поїхав за місцем проживання ОСОБА_3 в АДРЕСА_2 . Там він роз`яснив засудженому його права, обов`язки, порядок відбування покарання, відповідальність за ухилення від виконання громадських робіт. У тому числі він роз`яснював ОСОБА_3 , що у разі невиконання громадських робіт через стан здоров`я, він має обов`язок надати відповідну належну довідку для підтвердження такого стану. Відбувати покарання обвинувачений мав за місцем проживання у Мирославському старостинському окрузі. Відповідно до Наказу МЮ № 272/5 він мав обов`язок не менше як один раз здійснити перевірку за місцем відбування покарання. 11 лютого він виїхав. ОСОБА_3 відробляв громадські роботи прибирав територію, вирубував кущі поблизу адміністративної будівлі в с. Мирославка. На вулиці була зима, засуджений був у штанах, гіпсу у нього він не бачив. Далі він бачив ОСОБА_3 у відділі поліції 22.02.22, коли на того складався протокол за ст. 185 КУпАП. Він відбирав пояснення за невихід на відпрацювання, обвинувачений пояснював, що отримав травму і тому не виходив, зобов`язувався надати довідку про це до 25 лютого, але так і не надав. Потім копію такої довідки він отримав у Мирославської старости, там було лише зазначено, що засуджений був у травмпункті 10.02.22, йому було рекомендовано звернутися до травматолога. Він робив запити до районної та міської лікарні і згідно з відповідями засуджений до лікарів не звертався, на лікуванні не перебував. Обвинувачений відбув лише 24 години громадських робіт, всі у лютому з 07 до 14 числа. 12 квітня він виїжджав за місцем проживання ОСОБА_3 . Того вдома не було, але він його знайшов у селі на АДРЕСА_4 , ОСОБА_3 допомагав односельчанину робити ремонтні роботи, при цьому до нього підійшов самостійно. Він ще раз попередив ОСОБА_3 про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування громадських робіт, однак обвинувачений до відпрацювання так і не приступив і більше тих 24 годин з лютого більше покарання не виконував, будь-яких документів про причини невиконання не надавав;

-показаннями свідка ОСОБА_10 , яка показала, що працює старостою Мирославського старостинського округу. Обвинувачений ОСОБА_3 мав у них з 01.02.22 відпрацьовувати 120 годин громадських робіт. 01 числа обвинувачений на роботи не вийшов. Вона його в той день бачила в селі, він сказав, що захворів, у нього температура, що принесе довідку, але так і не приніс. Вийшов на відпрацювання ОСОБА_3 лише 06 чи 07 числа, вирубував кущі, допомагав хлопцям у ремонті приміщення. Днів шість відпрацював. Потім повідомив, що у нього щось з коліном. При цьому на відпрацювання з`являвся, кульгав, але працював і після надання довідки з травмпункту. Пройшло трохи часу і обвинувачений перестав приходити працювати. Жодних документів, які б пояснювали причину не відпрацювання, не надавалося. Крім тих 24 годин у лютому більше ОСОБА_3 не відробляв. Вона написала лист до органу пробації, що далі буде вестися графік, коли обвинувачений повернеться до відпрацювання, але той так цього до цього часу і не зробив;

-копією вироку Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19 листопада 2021 року (з розпорядженням про набрання вироком законної сили), яким ОСОБА_3 засуджено за. ч. 1 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді громадських робіт на строк 120 годин (т. 2, а.п. 20-22, 19);

-даними копії підписки ОСОБА_3 від 28.01.22, в якій йому під підпис роз`яснено порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт та роз`яснено, що в разі ухилення від призначеного покарання, його може буди притягнуто до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України (т. 2, а.п. 23);

-даними копії направлення від 28.01.22, відповідно до якого ОСОБА_3 направлено до Швайківської сільської ради для відбування призначеного покарання у виді громадських робіт. ОСОБА_3 отримав направлення 28.01.22, про що свідчить особистий підпис, та повинен приступити до відбування покарання 01.02.22 (т. 2, а.п. 24);

-даними копії розпорядження сільського голови Швайківської сільської ради № 6 від 31.01.22, згідно з яким засуджений ОСОБА_3 з 01.02.22 повинен був приступити до відпрацювання призначеного покарання, контроль за виконанням засудженим громадських робіт покладено на старосту Мирославського старостинського округу ОСОБА_10 , та переліком об`єктів, на яких засуджені відбувають громадські роботи та види робіт, у якому міститься особистий підпис ОСОБА_3 про проведення з ним старостою ОСОБА_11 інструктажу по техніці безпеки (т. 2, а.п. 28, 29);

-даними копій графіку виходу на роботу з 01.02.22 до 28.02.22 засудженого до громадських робіт ОСОБА_3 , в якому вказано час (з 09 до 13 години), назву об`єктів (територія по АДРЕСА_5 та кладовище цього села) та перелік робіт (прибирання території, вирубка кущів), які повинен був виконувати ОСОБА_3 (т. 2, а.п. 30-31);

-даними копій листів Швайківського сільського голови від 03.02.22, 07.02.22, 17.02.22, 21.02.22, 30.03.22 та табелів виходу на роботу в лютому 2022 року, березні 2022 року, з яких видно, що ОСОБА_3 01.02.22, 02.02.22, 03.02.22, 04.02.22, 15.02.22, 16.02.22, 17.02.22, 18.02.22, 21.02.22, 22.02.22, 23.02.22, 24.02.22, 25.02.22, 28.02.22 і взагалі протягом березня 2022 року не вийшов на роботу і не приступив до праці. При цьому ОСОБА_3 виходив на роботи та працював 07.02.22, 08.02.22, 09.02.22, 10.02.22, 11.02.22, 14.02.22 по 4 години в день (т. 2, а.п. 34, 35, 38, 46, 47, 76);

-даними копії акту перевірки виконання вироку щодо особи, засудженої до покарання у виді громадських робіт від 11.02.22, згідно з яким в цей день о 10.50 засуджений ОСОБА_3 здійснював прибирання території та вирубку кущів відповідно до графіка робіт (т. 2, а.п. 36);

-даними копії довідки № 1027 від 10.02.22 та листа КНП «Бердичівська міська лікарня» № 364 від 07.03.22, відповідно до яких 10.02.22 о 17.42 у травмпункті після доставлення працівниками поліції було обстежено ОСОБА_3 з приводу побутової травми, вставлено діагноз: пошкодження зв`язок правого колінного суглобу, рекомендовано звернутися до лікаря травматолога (т. 2, а.п. 40, 43);

-даними копії листів КНП «Центральна районна лікарня Бердичівського району» № 145 від 28.02.22, № 146 від 01.03.22, згідно з якими 01.02.22, 02.02.22, 03.02.022, 04.02.22, 15.02.22, 16.02.22, 17.02.22 ОСОБА_3 на стаціонарному та амбулаторному лікуванні не перебував (т. 2, а.п. 44, 45);

-даними листа КНП «Бердичівська міська лікарня» № 543 від 20.04.22, згідно з яким ОСОБА_3 10.02.22 звертався у травмпункт з приводу травми. В період з 01.02.22 і до 20.04.22 ОСОБА_3 на стаціонарному лікуванні не перебував, довідок та лікарняних листів в міській поліклініці не зареєстровано (т. 2, а.п. 78);

-даними копії попередження інспектора Бердичівського РВ ФДУ "Центр пробації" у Житомирській області від 12.04.22 за порушення порядку та умов відбування покарання у виді громадських робіт, а саме за неприбуття та невідпрацювання громадських робіт. При цьому ОСОБА_3 знову роз`яснено порядок відбування покарання та наслідки за ухилення від відбування покарання, ОСОБА_3 попереджено про можливість притягнення його до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України (т. 2, а.п. 49).

Судом в ході судового розгляду досліджені всі процесуальні джерела доказів (ст. 84 КПК України), які були заявлені та надані сторонами на підтвердження обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні (ст. 91 КПК України), в обсязі, визначеному відповідно до ст. 349 КПК України та в порядку, передбаченому § 3 глави 28 КПК України. За клопотанням прокурора, проти задоволення якого не заперечили інші учасники судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому судом для забезпечення дотримання вимог статей 22, 42, 43 КПК України (щодо можливості ознайомлення з матеріалами обвинувачення, оцінки доказів), статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Право на справедливий суд), судом до матеріалів провадження в судовому засіданні долучено й інші документи, які надано прокурором, в тому числі й інші докази, які можуть стосуватися допустимості, достовірності та повноти наведених вище доказів на підтвердження фактів та обставин, що підлягають доказуванню.

Показання обвинуваченого, в яких він вказує, що не відбував покарання з поважних причин, суд розцінює як захисну позицію та намагання виправдати свою поведінку найбільш правдоподібними причинами. Такі твердження обвинуваченого суперечать всім іншим дослідженим доказам, зокрема показанням допитаних в ході судового розгляду свідків, які підтверджені об`єктивними джерелами доказування. Так, показання свідків щодо усвідомлення обвинуваченим необхідності відбування покарання у виді громадських робіт, відсутність з боку обвинуваченого посилань на будь-які причини, які унеможливлювали б відбування покарання, попередження його про кримінальну відповідальність за ст. 389 КК України підтверджуються підписами самого обвинуваченого у документах на підтвердження кожної з цих обставин. На це ж вказує поведінка самого обвинуваченого протягом всього часу ухилення від відбування покарання він лише не прибував для відбуття покарання, жодних документів, жодних заяв про наявність причин не відбувати покарання не надавав, при цьому обвинувачений, навіть після отримання однієї травми, яка підтверджена документально, декілька днів виконував громадські роботи, як і в подальшому виконував інші роботи фізичного характеру у час, для чого перешкод через стан здоров`я не мав, що прямо вказує на умисне ухилення від відбування громадських робіт, як заходу примусу з боку держави.

Оцінивши наведені вище докази в їхній сукупності, суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 доведеною повністю та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (закінчений замах на крадіжку), вчинений повторно, за ч. 2 ст. 389 КК України - ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає: щире каяття по епізоду замаху на крадіжку.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому, суд не встановив.

При призначенні покарання обвинуваченому суд керується загальними засадами призначення покарання, визначеними у ст. 65 КК України, і враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України є нетяжким злочином, а передбачене ч. 2 ст. 389 КК України кримінальним проступком.

Обвинувачений засуджений за вчинення корисливого злочину та ухилився від відбування покарання, судимість за злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України не знята і не погашена (попередня судимість за 2009 рік погашена відповідно до ст. 89 КК України), скоїв злочини, не відбувши покарання за попереднім вироком, проживає з матір`ю, за місцем проживання характеризується як такий, що зловживає алкогольними напоями, схильний до правопорушень, повагою та авторитетом серед жителів села не користується, притягувався до адміністративної відповідальності, не працює, перебуває на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом F 102.0 синдром залежності від алкоголю.

На підставі викладеного, беручи до уваги вчинення ОСОБА_3 нових кримінальних правопорушень після проголошення щодо нього вироку та невідбуття ним призначеного покарання, наявність непогашеної судимості за корисливий злочин, його негативні характеристики, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства неможливе, тому призначає йому покарання у виді арешту, що буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Остаточне покарання обвинуваченому відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України суд призначає за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного за вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19 листопада 2021 року.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не подано, дані про процесуальні витрати матеріали провадження не містять.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався, підстав для обрання щодо обвинуваченого запобіжного заходу, враховуючи відсутність клопотань з даного приводу, до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Керуючись статтями 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 389 КК України, та призначити йому покарання:

*за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України - у виді арешту на строк 03 (три) місяці;

*за ч. 2 ст. 389 КК України - у виді арешту на строк 04 (чотири) місяці.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань обвинуваченому ОСОБА_3 визначити остаточне покарання у виді арешту на строк 04 (чотири) місяці 10 (десять) днів.

На підставі ст.ст. 71 ч. 1, 72 КК України остаточне покарання ОСОБА_3 суд призначає за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19 листопада 2021 року та призначає ОСОБА_3 до відбуття 04 (чотири) місяці 20 (двадцять) днів арешту.

Початок строку відбуття призначеного покарання ОСОБА_3 обчислювати з дня приведення вироку до виконання.

Речові докази у кримінальному провадженні після набрання вироком законної сили:

пляшку об`ємом 1 л, на якій розміщена етикетка з написом «Беллс» з рідиною коричневого кольору, яку відповідно до постанови старшого слідчого від 12.02.22 передано на зберігання керуючій відділенням ТОВ «Фора» ОСОБА_6 - повернути власнику ТОВ «Фора»;

DVD-R-диск із відеозаписами ТОВ «Фора», який приєднано до матеріалів провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_3 - не застосовувати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченим та прокурору. Учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Головуючий - суддя ОСОБА_1