Справа № 297/1253/22
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

22.06.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду : захисниці підозрюваного ОСОБА_5 ,
адвокатки ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/256/22, за апеляційною скаргою, яку подала захисниця підозрюваного ОСОБА_5 , адвокатка ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В :
Ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 15 травня 2022 року задоволено клопотання старшого слідчого СВ Берегівського районного відділу поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 (далі слідчий), погоджене з прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_9 (далі - прокурор), про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного за ч. 4 ст. 185 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Омськ Російська Федерація, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого,

та обрано щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під строком на 60 днів, до 13 год 20 хв, 13 липня 2022 року із визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 198 480 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) гривень 00 копійок.

У разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_5 покладені такі процесуальні обов`язки, а саме: прибувати за першим викликом до слідчого СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області, прокурора, слідчого судді та суду; не відлучатись з території Закарпатської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи; утримуватись від спілкування зі свідками, експертами, спеціалістами у кримінальному провадженні, зокрема із підозрюваним ОСОБА_10 щодо обставин цього кримінального провадження; здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З матеріалів клопотання убачається, що 15 травня 2022 року, до слідчого судді Берегівського міськрайонного суду Закарпатської області слідчий звернувся з клопотанням, погодженим прокурором про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням застави відносно підозрюваного ОСОБА_5 . Відповідно до клопотання, 12 травня 2022 року, у невстановлений слідством точний час, ОСОБА_5 за попередньою змовою з гр. ОСОБА_10 , діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, проживаючи у потерпілого ОСОБА_11 , за адресою: АДРЕСА_2 , з 15.03.2022 у статусі біженців, скориставшись відсутністю потерпілого, таємно, у період воєнного стану, викрали із чорного пальто, яке знаходилось у гардеробі за вищевказаною адресою, грошові кошти в сумі 170 000 гривень та з викраденими грошовими коштами зникли з місця події, чим спричинили потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на вказану суму. У клопотанні слідчий вказує на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, - у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, що вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів. Окрім того, у клопотанні вказується на те, що у разі доведення вини ОСОБА_5 , йому загрожує реальна міра покарання у виді позбавлення волі строком від 5до 8 років, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: існує ймовірність того, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків та інших учасників у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Тому, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 , у разі визнання його винуватим, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім як тримання під вартою, не може запобігти ризикам, вказаним у клопотанні. Тому, з метою забезпечення належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, просить задовольнити клопотання.

В ухвалі слідчий суддя зазначив, що органом досудового розслідування доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, вчинення ним іншого кримінального правопорушення. Приймаючи рішення щодо доцільності застосування найсуворішого запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя взяв до уваги те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, і за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. З огляду на наведене, слідчий суддя вважав, що інші, більш м`які, запобіжні заходи не забезпечать належну процесуальну поведінку підозрюваного. Разом з тим, враховуючи положення п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК, і той факт, що злочин у якому підозрюють ОСОБА_5 , не вчинений із застосуванням насильства або погрозою його застосування, не спричинив загибель людей, слідчий суддя вважав за необхідне визначити підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави розмірі, який буде достатній для забезпечення виконання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою; не відлучатись з м. Берегово без дозволу слідчого, прокурора або суду.

В апеляційній скарзі захисниця підозрюваного ОСОБА_5 , адвокатка ОСОБА_7 оскаржувану ухвалу вважає необґрунтованою, незаконною, такою, що підлягає скасуванню. Стверджує, що її підзахисний вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнає та вважає обраний слідчим суддею запобіжний захід незаконним. Звертає увагу на те, що на момент розгляду клопотання ОСОБА_12 не користувався послугами захисника. Також зазначає, що органом досудового розслідування не доведено наявність існування жодного ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, про які зазначено у клопотанні. Вважає, що визначений слідчим суддею розмір застави надмірний та непосильний для її підзахисного. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою щодо підозрюваного ОСОБА_5 обрати запобіжній захід, не пов`язаний із триманням під вартою, а саме особисте зобов`язання з покладенням на нього процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення захисниці підозрюваного ОСОБА_5 - адвокатки ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності прокурора та підозрюваного, неявка яких, з огляду на положення ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. При цьому, береться до уваги, що: вказані особи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги; заяви про відкладення розгляду апеляційної скарги на інший день прокурор та підозрюваний не подавали; апеляційним судом не визнавалась обов`язковість явки цих осіб у судове засідання на розгляд апеляційної скарги й стороною захисту не заявлялось клопотання про бажання підозрюваного брати участь у розгляді апеляційної скарги; прокурор ОСОБА_13 подав заяву про розгляд апеляційної скарги без його участі; у розгляді апеляційної скарги брала участь захисниця підозрюваного ОСОБА_5 адвокатка ОСОБА_6 , яка не заперечувала щодо розгляду апеляційної скарги без участі підозрюваного.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення колегія суддів відхиляє з таких підстав.

Так, відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_5 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає приписам ст. ст. 177, 183, 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу брав участь підозрюваний ОСОБА_5 , що свідчить про дотримання слідчим суддею і вимог передбачених ст. 193 КПК України. Між тим, з матеріалів судового провадження не вбачається, що підозрюваний ОСОБА_5 заявляв клопотання про забезпечення участі у розгляді клопотання для надання йому правової допомоги адвоката, що участь адвоката є обов`язковою.

Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що надані органом досудового розслідування докази доводять обставини, що свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України кримінального правопорушення. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання матеріалами (доказами), зокрема: протоколом огляду місця події від 13.05.2022, проколом допиту свідка ОСОБА_14 , протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 та іншими доданими до клопотання матеріалами, на підставі яких 15.05.2022 слідчий виніс повідомлення ОСОБА_5 про підозру, яке цього ж дня йому вручено. Дослідивши вищевказані докази, колегія суддів вважає, що у них містяться відомості про вчинені ОСОБА_5 діяння, які підпадають під ознаки передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України кримінального правопорушення. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів доходить висновку про те, що додані до клопотання матеріали (докази) підтверджують на даному етапі кримінального провадження обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний має відношення до вчинення кримінального правопорушення. Тому, доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_5 не визнає вину у вчиненні злочину, апеляційний суд відхиляє як такі, що на даному етапі кримінального провадження не свідчать про необґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Обґрунтованим, на думку колегії суддів, є й висновок слідчого судді про існування передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, а саме: можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду; вчинення іншого кримінального правопорушення. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів вважає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення та фактичні обставини його вчинення, у своїй сукупності з його тяжкістю (передбачене ч. 4 ст. 185 КК України кримінальне правопорушення відноситься до тяжких злочинів, за яке може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років) та даними про особу підозрюваного (не працює, раніше не судимий, мешканець смт Велика Димерка Київської області) повністю підтверджують наявність вищевказаних ризиків та висновок слідчого судді й у цій частині.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання також убачається, що слідчий та прокурор під час розгляду клопотання посилалися на вищенаведені обставини, і що слідчим суддею таким дана належна оцінка.

Вищенаведені обставини свідчать і про обґрунтованість висновку слідчого судді про те, що інші, більш м`які, запобіжні заходи ніж тримання під вартою, можуть бути недостатніми для запобігання вищенаведеним ризикам.

Тому, доводи апеляційної скарги про те, що органом досудового розслідування не доведено наявність існування жодного ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, які зазначені у клопотанні, апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються наведеним вище.

Із цих підстав, як безпідставні та необґрунтовані апеляційний суд визнає та відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що слідчим суддею незаконно обрано підозрюваному ОСОБА_5 найбільш суворий запобіжний захід.

Твердження сторони захисту про те, що на момент розгляду клопотання ОСОБА_5 не користувався послугами захисника, - апеляційний суд, з огляду на наведене вище, визнає такими, що не свідчать про відсутність вищенаведених ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також не дають підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

При цьому, відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів враховує і те, що навіть якщо підозрюваний і не має на меті ухилятися від органу досудового розслідування або суду чи вчиняти інші кримінальні правопорушення, однак, обставини, за яких вчинено кримінальне правопорушення, його тяжкість та інші наведені вище обставини, у тому числі й дані про особу підозрюваного, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення береться до уваги і те, що стороною захисту не вказується на наявність у ОСОБА_5 захворювань, які перешкоджають триманню його під вартою; що підозрюваний із урахуванням захворювань не може триматися під вартою; що тримання ОСОБА_5 під вартою може негативно відобразитись на стані його здоров`я.

Тому, доводи апеляційної скарги про можливість застосування щодо ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, зокрема особистого зобов`язання, - апеляційний суд також відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження і не спростовують висновків слідчого судді, вважаючи, що наведені в клопотанні слідчого та ухвалі слідчого судді факти, які знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду, не дають підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, у тому числі й особистого зобов`язання.

Крім того, колегія суддів вважає, що, постановляючи ухвалу про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, взяв до уваги і положення ст. ст. 182, 183 КПК України, тяжкість кримінального правопорушення, негативні наслідки для суспільства від кримінальних правопорушень, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , дані про особу підозрюваного, і обґрунтовано визначив розмір застави у межах, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 198480 гривень, який, на переконання колегії суддів, у разі його внесення, буде достатнім для запобігання встановленим у кримінальному провадженні ризикам та забезпечення виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.

Погоджуючись з указаним висновком, апеляційний суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні, і, оцінивши в сукупності тяжкість кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, обставини його вчинення, дані про особу підозрюваного, його майновий та сімейний стан, наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків, - апеляційний суд вважає, що встановлений слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_5 розмір застави 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, на даному етапі досудового розслідування є необхідним і достатнім, у разі його внесення, для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні. Разом із тим, апеляційним судом не встановлено підстав вважати такий розмір застави завідомо непомірним для підозрюваного ОСОБА_5 , і такий обумовлений також високим ступенем суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , та тяжкими наслідками для суспільства від злочинів проти власності.

Тому, доводи апеляційної скарги про те, що визначений слідчим суддею розмір застави надмірний та непосильний для ОСОБА_5 , - апеляційний суд відхиляє як необґрунтовані і такі, що не впливають на визначений слідчим суддею розмір застави.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_5 обґрунтовано обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, так як існують ризики невиконання ним своїх процесуальних обов`язків, а інший, менш суворий, запобіжний захід не зможе запобігти вищевказаним ризикам перешкоджати кримінальному провадженню.

Строк тримання ОСОБА_5 під вартою слідчий суддя встановив відповідно до приписів ч. 1 ст. 197 КПК України.

На інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, і таких даних у ході розгляду апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.

Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б істотно могли вплинути на висновки слідчого судді чи спростувати їх.

Керуючись ст. ст. 176-179, 183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу, яку подала адвокатка ОСОБА_7 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 15 травня 2022 року, якою задоволено погоджене з прокурором клопотання старшого слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та обрано щодо нього запобіжний захід тримання під вартою, строком на 60 днів, до 13 липня 2022 року із визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 198 480 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) гривень 00 копійок, - залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: