Справа №590/1107/21
Провадження № 1-кп/590/44/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 травня 2022 року смт. Ямпіль

Ямпільський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження :

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

потерпілої: ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі Ямпільського районного суду Сумської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000641 від 30.10.2021, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Марчихина Буда Ямпільського району Сумської області, українця, громадянина України, неодруженого, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, суд,

ВСТАНОВИВ:
29 жовтня 2021 року близько 21:00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи на законних підставах у будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до своєї співмешканки ОСОБА_5 , з метою спричинення тілесних ушкоджень, діючи умисно, наніс два удари своїм ножем по тілу і обличчю ОСОБА_5 , в результаті чого ОСОБА_5 , згідно висновку судово-медичної експертизи №141 від 05.11.2021 року, отримала тілесні ушкодження у вигляді: ссадна в ділянці перенісся, рани на рівні 3 міжребер`я по середньо-ключичній лінії справа. Тілесне ушкодження у вигляді садна перенісся по ступеню тяжкості кваліфікується як легке тілесне ушкодження (п.п.2.3.1а, 2.3.2, 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» від 17.01.1995 р.). Тілесне ушкодження у вигляді рани на рівні 3 міжребер`я по середньо-ключичній лінії справа по ступеню тяжкості кваліфікується як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, так як термін для загоєння (одужання) необхідний більше 6, але менше 21 доби (п.п.2.3.1а, 2.3.2а, 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» від 17.01.1995 р.).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у інкримінованому йому кримінальному проступку визнав у повному обсязі, надав показання, які підтверджують обставини викладені в обвинувальному акті та не викликають сумнівів у їх правдивості з огляду на деталізацію подій, описаних обвинуваченим.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 , допитаний в судовому засіданні, пояснив, що 29 жовтня 2021 року близько 21:00 год. він, перебуваючи в будинку розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до своєї співмешканки ОСОБА_5 , наніс два удари своїм ножем по тілу і обличчю ОСОБА_5 , в результаті чого ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді: ссадна в ділянці перенісся, рани на рівні 3 міжребер`я по середньо-ключичній лінії справа. У вчиненому щиро розкаявся. Вказав, що на даний час попросив у потерпілої вибачення і вона йому пробачила. Пообіцяв такого більше не вчиняти.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні повідомила, що претензій до обвинуваченого не має, цивільний позов заявляти не буде, щодо призначення міри покарання обвинуваченому покладалась на розсуд суду.

Таким чином, заслухавши пояснення обвинуваченого, судом встановлено, що обвинувачений повністю визнає свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному проступку, погоджується із кваліфікацією вчинених ним діянь, а прокурор у судовому засіданні не висловлює жодних заперечень щодо встановлених обставин, тобто обставини справи ніким не оспорюються.

Заслухавши пояснення обвинуваченого, з`ясувавши думку учасників судового провадження, за згодою обвинуваченого, суд відповідно до ч.3 ст.26 та ч.3 ст.349 КПК України визнав за недоцільне досліджувати докази стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, суд обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Згідно зі ст.337 КПК України суд діє в межах висунутого обвинувачення.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими так і іншими особами.

Згідно з п.3 ч.1 ст.65 КК України суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до вимог ст.65 КК України та роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів і повинно відповідати принципам законності, справедливості, обґрунтованості і гуманізму.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно ст.66 КК України, є щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 згідно ст.67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах.

При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості даного правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до кримінальних проступків, дані про особу ОСОБА_4 , який визнав вину, у вчиненому розкаявся, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, відповідно до ст.89 КК України раніше не судимий, посередньо характеризується за місцем мешкання, позицію потерпілої, яка претензій до обвинуваченого не має, обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого щире каяття, обставину, що обтяжує покарання обвинуваченого - є вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах, та приходить до висновку, що покарання у виді громадських робіт в межах санкції, передбаченої ч.2 ст.125 КК України, буде необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого та попередження здійснення ним нових кримінальних правопорушень.

Правових підстав для призначення обвинуваченому покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання, тобто на підставі ст.69 КК України, чи застосування ст.75 КК України, враховуючи перелічені вище конкретні обставини у їх сукупності та дані про особу винного, його ставлення до вчиненого, суд не знаходить.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався і суд не вбачає підстав для його обрання до вступу вироку в законну силу.

Керуючись ч.3 ст.349, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити покарання у виді громадських робіт на строк 240 (двісті сорок) годин.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню обвинуваченому не обирати.

Речові докази по справі:

- складний ніж з рукояткою чорного кольору, що знаходиться в камері зберігання речових доказів Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області - знищити;

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Ямпільський районний суд Сумської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1