Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08.06.2022 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисників-адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Ужгороді кримінальне провадження 11-кп/4806/622/22 за апеляційною скаргою прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.12.2021.
Цією ухвалою обвинувальний акт, щодо:
Органом досудового розслідування, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 обвинувачуються у розтраті чужого майна шляхом зловживанням службовою особою своїм службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб, в особливо великому розмірі (ч.5 ст.191 КК України), а також у внесенні службовою особою до офіційних документів неправдивих відомостей, інше службове підроблення, вчинене за попередньою змовою групою осіб (ч.2 ст.28, ч.1 ст.366 КК України), ОСОБА_6 в пособництві в розтраті чужого майна, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в особливо великому розмірі (ч.5 ст.27, ч.5 ст.191 КК України), а також у пособництві у внесенні службовою особою до офіційних документів неправдивих відомостей, інше службове підроблення, вчинене за попередньою змовою групою осіб (ч.5 ст.27, ч.2 ст.28, ч.1 ст.366 КК України).
Зазначені кримінальні правопорушення вчинені ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_6 за таких обставин.
ОСОБА_12 , працюючи, відповідно до наказу від 16.06.2016 за№58/о, на посаді виконувача обов`язки директора Закарпатського обласного комунального підприємства «Міжнародний аеропорт Ужгород» (надалі ЗОКП «Міжнародний аеропорт Ужгород») з 14.06.2016, будучи службовою особою даного комунального підприємства, яка відповідно до п.3 ст.8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» № 996 від 16.07.99 (далі Закон №996) є відповідальною за організацію бухгалтерського
обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, на яку, згідно п.6 ст.8, п.8 ст.9 Закону №996, покладено обов`язок створити необхідні умови для правильного ведення бухгалтерського обліку, забезпечення неухильного виконання всіма підрозділами, службами та працівниками, причетними до бухгалтерського обліку, правомірних вимог бухгалтера щодо дотримання порядку оформлення та подання до обліку первинних документів; а також покладено відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку, недостовірність відображених у них даних, в період з липня 2016 по грудень 2016 року став на шлях вчинення умисних злочинів проти власності та у сфері службової діяльності, які в розумінні ст.45 КК України віднесені до корупційних, та шляхом зловживання своїм службовим становищем, за попередньою змовою із директором ТОВ «ЕЛБИ» ОСОБА_13 та за пособництва інженера технічного нагляду Управління капітального будівництва Закарпатської обласної державної адміністрації ОСОБА_6 , здійснив розтрату коштів із обласного бюджету в сумі 911226,91 грн., за таких обставин.
05.07.2016 між замовником Закарпатським обласним комунальним підприємством «Міжнародний аеропорт Ужгород» в особі в.о. директора ОСОБА_12 та підрядником - ТОВ «ЕЛБИ» в особі директора ОСОБА_13 , укладено договір №55/16 на виконання робіт з «Реконструкції огорожі території міжнародного аеропорту «Ужгород». Відповідно до умов даного договору, ТОВ «ЕЛБИ» взяло на себе зобов`язання до 31.12.2016, в межах динамічної договірної ціни виконати на свій ризик, відповідно до проектної документації, всі передбачені договором роботи з «Реконструкції огорожі території міжнародного аеропорту «Ужгород» (код за ДК 021:2015-45342000-6, «Зведення огорож, характеристики будівництва/робіт - ІА13 5 (реконструкція), відповідно до наданої пропозиції та динамічної договірної ціни в розмірі 7078571,42 грн.
В подальшому ОСОБА_13 , будучи директором ТОВ «ЕЛБА», протягом серпня-грудня 2016 року, достовірно знаючи про наявність фінансування виконання будівельних робіт з «Реконструкції огорожі території міжнародного аеропорту «Ужгород» (код за ДК 021:2015-45342000-6), з метою незаконного заволодіння коштами обласного бюджету в особливо великому розмірі, умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою із виконувачем обов`язків директора ЗОКП «Міжнародний аеропорт Ужгород» ОСОБА_12 , при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, без залучення в комісію інженера технічного нагляду ОСОБА_6 , внесли зміни до проектної документації по даному об`єкту, якими замінили конструктивні елементи огорожі (зменшивши висоту огорожі), при цьому загальну кошторисну вартість по даному об`єкту не зменшили.
В подальшому ОСОБА_12 , обіймаючи посаду виконувача обов`язків директора ЗОКП «Міжнародний аеропорт Ужгород», діючи у попередній змові із ОСОБА_13 , зловживаючи своїм службовим становищем, ігноруючи відсутність звіту за результатами проведення державної експертизи проекту по даному об`єкту (корегованого), а також відсутністю сертифікату походження будівельних матеріалів, використаних під час реконструкції на даному об`єкті, діючи умисно, з корисливих мотивів, в інтересах ТОВ «ЕЛБИ», за пособництва інженера технічного нагляду УКБ Закарпатської ОДА ОСОБА_6 , який своїм підписом на поданих ОСОБА_13 документах засвідчив нібито виконання ТОВ «ЕЛБИ» з «Реконструкції огорожі території міжнародного аеропорту «Ужгород» (код за ДК 021:2015-45342000-6) повного обсягу робіт, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, в декілька етапів власноручно підписав та завірив круглою печаткою ЗОКП «Міжнародний аеропорт Ужгород» акти приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в та довідки про вартість виконаних робіт форми КБ-3 на загальну суму 7029863, 05 грн. з ПДВ, до яких ОСОБА_13 внесено завищені обсяги
виконаних робіт та завищену ринкову вартість на будівельні матеріали, використаних на проведення «Реконструкції огорожі території міжнародного аеропорту «Ужгород» (код за ДК 021:2015- 45342000-6), чим самим завищив загальну вартість виконаних будівельних робіт по даному об`єкту на суму, згідно висновку експерта №0019/2020 від 16.07.2020 - 961929,47 грн.
Отримавши кошти від ЗОКП «Міжнародний аеропорт Ужгород» на банківський рахунок ТОВ «ЕЛБА» в тому числі в сумі 961929,47 грн. внаслідок завищення об`ємів та вартості виконаних робіт, ОСОБА_13 , який є власником та розпорядником коштів даного Товариства, отримав можливість розпоряджатися ними на власний розсуд.
Внаслідок вчинення ОСОБА_12 , за попередньою змовою із директором ТОВ «ЕЛБИ» ОСОБА_13 , за пособництва інженера технічного нагляду управління капітального будівництва Закарпатської обласної державної адміністрації ОСОБА_6 , із обласного бюджету незаконно вилучено бюджетні кошти в сумі 911226,91 грн., чим самим завдано територіальній громаді Закарпатській області матеріальних збитків в особливо великому розмірі, оскільки вказана сума в 600 разів і більше перевищує встановлений на 2016 рік неоподаткований мінімум доходів громадян.
Крім того ОСОБА_12 , обіймаючи посаду виконувача обов`язки директора Закарпатського обласного комунального підприємства «Міжнародний аеропорт Ужгород» (надалі ЗОКП «Міжнародний аеропорт Ужгород»), виконуючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, будучи службовою особою даної юридичної особи, за попередньою змовою із директором ТОВ «ЕЛБИ» ОСОБА_13 та за пособництва інженера технічного нагляду Управління капітального будівництва Закарпатської обласної державної адміністрації ОСОБА_6 , зловживаючи своїм службовим становищем, діючи умисно, грубо порушуючи вимоги п.2 Національного стандарту України ДСТУ Б Д.1.1*1:2013 «Правил визначення вартості будівництва» щодо обов`язковості застосування примірних форм первинних облікових документів «Акт приймання виконаних будівельних робіт» (примірна форма № КБ-2в) і «Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати» (примірна форма №КБ 3), при визначенні вартості виконаних обсягів робіт і проведенні взаєморозрахунків за виконані роботи по об`єктах будівництва, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, в період із серпня по грудень 2016 року, в декілька етапів власноручно підписав та завірив круглою печаткою ЗОКП «Міжнародний аеропорт Ужгород» акти приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в та довідки про вартість виконаних робіт форми КБ-3 на загальну суму 7029863,05 грн. з ПДВ, до яких ОСОБА_13 внесено завищені обсяги виконаних робіт та завищену ринкову вартість на будівельні матеріали,
використаних на проведення «Реконструкції огорожі території міжнародного аеропорту «Ужгород» (код за ДК 021:2015 - 45342000-6), чим самим завищив загальну вартість виконаних будівельних робіт по даному об`єкту на суму, згідно висновку експерта №0019/2020 від 16.07.2020 961929,47 грн.
Окрім того, в обвинувальному акті не зазначено, коли саме ОСОБА_12 , ОСОБА_13 отримали можливість розпоряджатися грошовими коштами та у якій кількості, куди у подальшому після перерахування грошових коштів на юридичну особу, такі грошові кошти рухались та чи мав ОСОБА_12 якесь відношення до юридичної особи та мав можливість розпоряджатись грошовими коштами, як зазначає прокурор, чи отримав такі кошти та у якій кількості, чи отримав такі кошти будь-хто інший з обвинувачених, якщо так, то хто та яку суму. Однак, викладаючи встановлені фактичні обставини кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення прокурором у обвинувальному акті, в формулюванні обвинувачення чітко не зазначено, що обвинувачені заволоділи чужим майном та обернули таке майно на свою користь, не відображено спосіб та обставини вчинення кримінального правопорушення, місце та час, коли саме обвинувачений ОСОБА_12 та ОСОБА_6 заволоділи таким майном. За змістом обвинувального акту одержувачем майна зазначено ОСОБА_13 , однак в обвинувальному акті не зазначено обставин, за яких майно перейшло від зазначеної особи до обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_6 .
Також в обвинувальному акті не розкрито об`єктивну сторону складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, а саме не зазначено формулювання обвинувачення із зазначенням кваліфікуючих ознак конкретного кримінального правопорушення, тому суд приходить до висновку щодо необхідності повернення обвинувального акту прокурору.
За змістом обвинувального акту внаслідок вчинення дій ОСОБА_12 , за попередньою змовою із ОСОБА_13 , за пособництва ОСОБА_6 , із обласного бюджету незаконно вилучено бюджетні кошти в сумі 911226,91 грн., чим саме завдано збитки територіальній громаді Закарпатської області в особливо великому розмірі. Поряд з тим, в обвинувальному акті (сторінка 14) одночасно вказується, що внаслідок вчинення дій ОСОБА_12 , за попередньою змовою із ОСОБА_13 , за пособництва ОСОБА_6 , із обласного бюджету незаконно вилучено бюджетні кошти в сумі 961929,47 грн., чим саме завдано збитки територіальній громаді Закарпатської області в особливо великому розмірі.
Крім того, вказується на те, що своїми умисними діями внаслідок вчинення дій ОСОБА_12 , за попередньою змовою із ОСОБА_13 , за пособництва ОСОБА_6 , вчинили кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.366 КК України, а саме внесення службовою особою до офіційних документів неправдивих відомостей, інше службове підроблення, вчинене за попередньою змовою групою осіб. Поряд з тим, в обвинувальному акті (аркуш 7) містяться посилання на те, що обвинувачений ОСОБА_12 , своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 28, ч.1 ст.366 КК України, а саме внесення службовою особою до офіційних документів неправдивих відомостей, інше службове підроблення, вчинене за попередньою змовою групою осіб. Зокрема в частині підписання документів із внесеними до них недостовірними відомостями щодо вартості та обсягів виконаних будівельних робіт з «Реконструкції огорожі території міжнародного аеропорту «Ужгород», стало правовою підставою до виставлення Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕЛБИ» в період серпень-грудень 2016 року рахунків про оплату на загальну суму 7029863.05 грн., які
Також всупереч вимог п.5 ч.2 ст.291 КПК України в обвинувальному акті розмір
шкоди, завданої кримінальним правопорушенням зазначено некоректно, оскільки суми визначені прокурором суперечать змісту викладених фактичних обставин кримінального правопорушення. В обвинувальному акті не зазначено яким саме службовим становищем зловживав ОСОБА_13 (своїм чи був співучасником вчинення злочину іншими службовими особами (якими саме), які зловживали своїм службовим становищем), та чи є він службовою особою та, відповідно, спеціальним суб`єктом злочину.
Поряд з тим, ОСОБА_13 пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, а саме заволодіння чужим майном, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в особливо великому розмірі. В обвинувальному акті не розкрита та не сформульована роль ОСОБА_13 , як пособника у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, тобто не викладено зміст ст.27 КК.
Крім того, відповідно до п.3 ч.2 ст.291 КПК України в обвинувальному акті відсутні відомості про потерпілого, оскільки зі змісту обвинувального акту не зрозуміло заволодіння якими коштами ставиться у вину обвинуваченим. В обвинувальному акті повинно бути чітко та зрозуміло сформульовано, до якого бюджету відносяться кошти зазначені в обвинувальному акті, державного чи місцевого, та хто є розпорядником цих бюджетних коштів, як це передбачено п.47 ч.1 ст.2 Бюджетного кодексу України.
В апеляційній скарзі, прокурор відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_5 порушує питання про скасування ухвали та призначення нового розгляду даного кримінального провадження в суді першої інстанції зі стадії підготовчого засідання. Свої вимоги мотивує тим, що ухвала суду від 02.12.2021 є незаконною у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Зазначає, що серед інших підстав судом зазначено, що в обвинувальному акті не зазначено, коли ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_6 закінчили злочин, передбачений ч.5 ст.191 КК України, хоча їх дії кваліфіковано як закінчений злочин. Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_6 , в період з липня по грудень 2016 року вчинили вказані кримінальні правопорушення, шляхом підписання договорів на виконання робіт, складання актів форми КБ - 2в та довідок про вартість виконаних робіт форми КБ - 3, шляхом внесення до вказаних документів завідомо неправдивих відомостей, на підставі чого в період серпень-грудень 2016 року виставлено рахунки про оплату на загальну суму 7029 863,05 грн., які Закарпатським обласним комунальним підприємством «Міжнародний аеропорт Ужгород» оплачені в повному обсязі у вказаний період часу. Тобто прокурором в обвинувальному акті вказано період вчинення даними особами кримінальних правопорушень. Також, на думку суду розмір шкоди зазначено некоректно, оскільки суми визначені прокурором суперечать змісту, викладених фактичних обставин кримінального правопорушення. Водночас, дійсно в обвинувальному акті зазначено різні суми, завданих кримінальним правопорушенням збитків, зокрема, 911226,91 та 961929,47 грн. Однак, в даному випадку наявні очевидні підстави вважати, що має місце технічна описка, оскільки матеріалами провадження підтверджено завищення обсягів та вартості робіт на загальну суму 961929,47 грн., тобто це і є правильна сума. Таким чином, на думку прокурора, повернення обвинувального акту прокурору повинно передбачати не формальну його невідповідність вимогам КПК України, а містити такі недоліки, які перешкоджають суду провести судовий розгляд.
Під час підготовчого судового засідання не було встановлено таких порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкоджали призначенню цього кримінального провадження до судового розгляду. Зазначає, що складений щодо ОСОБА_13 , ОСОБА_6 та ОСОБА_12 обвинувальний акт, усупереч наведеним в оскаржуваній ухвалі твердженням, відповідає вимогам ст.291 КПК України, в ньому здійснено виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, які прокурор вважав встановленими, правову кваліфікацію кримінальних правопорушень, з посилання на положення закону статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, тому наведені в ухвалі суду підстави для повернення прокурору обвинувального акту є формальними. Звертає увагу на те, що суд під час підготовчого судового засідання неправомірно та всупереч ст.314 КПК України вдався до оцінки доказів, аналізу правильності викладення правової кваліфікації та суті обвинувачення.
Заслухавши доповідь судді, промову прокурора на підтримання апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та їх захисників - адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які вказали на безпідставність апеляційної скарги прокурора та обґрунтованість ухвали суду, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Частиною першою статті 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Згідно п.3 ч.3 ст.314 КПК України, в підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.
Відповідно до положень ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження.
Обвинувальний акт підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.
До обвинувального акта додається: 1) реєстр матеріалів досудового розслідування; 2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; 3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу); 4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним
відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного; 5) довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації.
Надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.
З аналізу змісту обвинувального акту щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 вбачається, що такий містить анкетні відомості обвинувачених, виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, правову кваліфікацію кримінальних правопорушень з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, формулювання обвинувачення, розмір шкоди, завданої кримінальними правопорушеннями та інші, передбачені законом відомості.
Апеляційний суд вважає, що в обвинувальному акті, зокрема у формулюванні обвинувачення, викладено фактичні обставини кримінальних правопорушень, які прокурор вважав встановленими, встановлені всі елементи складу кримінальних правопорушення, а саме визначені суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна та об`єктивна сторона кримінальних правопорушень, також визначено час, місце, мотиви, мету та інші обставини вчинення кримінальних правопорушень.
Відповідно до п.13 ст.3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим кодексом.
При цьому, в доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.
Такі висновки апеляційного суду узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, яка викладена у постанові від 24.11.2016 (справа №5-328кс16).
У міжнародних джерелах права, зокрема в Конвенції, йдеться про те, що однією із гарантій права на справедливий суд, відповідно до пункту «а» частини третьої статті 6, є негайна і детальна поінформованість зрозумілою для обвинуваченого мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.
Практика Європейського суду з прав людини орієнтує, що обвинуваченням визнається офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про наявність припущення про вчинення особою кримінально караного правопорушення й при цьому стосується змісту, а не формального поняття обвинувачення, оскільки в контексті статті 6 Конвенції Європейський суд покликаний вбачати, що приховано за зовнішньою стороною справи, та досліджувати реалії розглядуваної справи («Девеер проти Бельгії» від 27.02.1980).
Конкретності саме змісту обвинувачення стосується й рішення Європейського суду у справі «Маттоціа проти Італії» від 25.07.2000, що відображає послідовну рекомендацію цієї міжнародної установи про пріоритетність неформального розуміння поняття «обвинувачення» національними судами.
Суд першої інстанції, мотивуючи підстави для повернення обвинувального акту посилався на те, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_14 , ОСОБА_6 та ОСОБА_12 не відповідає вимогам п.п.5,7 ч.2 ст.291 КПК України, оскільки не містить конкретне формулювання обвинувачення, точного розміру шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, що порушує гарантоване право обвинувачених бути поінформованими про характер і причини обвинувачення у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту.
Разом з тим, з обвинувального акту вбачається, що вимоги закону щодо викладу фактичних обставин та правової кваліфікації дотримано. Обставини, які, відповідно до ч.1 ст.91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подія кримінальних правопорушень (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінальних правопорушень), винуватість обвинувачених у їх вчиненні, розмір завданої шкоди та процесуальних витрат, викладено чітко і конкретно.
При цьому апеляційний суд звертає увагу на те, що важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист. Фабула обвинувачення є фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.
Що стосується обвинувального акту щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 то наведені в ньому фактичні дані в своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що, у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.
З огляду на це конкретність викладення фактичних обставин у даному кримінальному провадженні, а отже, і обвинувачення ОСОБА_6 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 не викликає сумнівів.
Твердження суду про те, що в обвинувальному акті не зазначено, коли ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_6 закінчили злочин, передбачений ч.5 ст.191 КК України, хоча їх дії кваліфіковано як закінчений злочин не є в даному випадку обґрунтованими.
Як слідує з обвинувального акту, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_6 у період з липня по грудень 2016 року вчинили вказані кримінальні правопорушення, шляхом підписання договорів на виконання робіт, складання актів форми КБ - 2в та довідок про вартість виконаних робіт форми КБ - 3, шляхом внесення до вказаних документів завідомо неправдивих відомостей, на підставі чого в період серпень-грудень 2016 року виставлено рахунки про оплату на загальну суму 7029863 грн. 05 коп., які Закарпатським обласним комунальним підприємством «Міжнародний аеропорт Ужгород» оплачені в повному обсязі у вказаний період часу.
Таким чином, всупереч тверджень суду, прокурором в обвинувальному акті вказано період вчинення даними особами кримінальних правопорушень.
Окрім того, колегія суддів відмічає, що склад злочину, передбачений у ст.191 КК України, визначений законодавцем як матеріальний, оскільки передбачає настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді майнової шкоди, яка спричиняється власнику майна у зв`язку з позбавленням його можливості реалізувати права володіння, користування та розпорядження означеним майном.
Згідно обвинувального акта майнова шкода настала в момент перерахунку коштів Закарпатським обласним комунальним підприємством «Міжнародний аеропорт Ужгород» за вказаних вище обставин, через ГУ ДКУ у Закарпатській області рахунок (МФО 820172) на розрахунковий рахунок ТОВ «ЕЛБИ», відкритий в АТ «Райфайзен банк Аваль» МФО 380805.
Водночас (якщо винуватість буде доведено в установленому законом порядку) було отримано можливість розпоряджатися цими коштами, а тому саме в цей момент (а не в момент фактичного розпорядження коштами) злочин слід вважати закінченим.
Місце знаходження юридичної особи, на рахунок якої перераховано грошові кошти, не є визначальним у цьому випадку, оскільки відповідна особа може розпоряджатися такими коштами в будь-якому місці, з використанням відповідних сучасних програмно-технічних засобів і банківських сервісів.
Окрім того, висновки суду першої інстанції про незрозумілість обвинувачення в частині завданої шкоди, спростовуються змістом обвинувального акту, у якому чітко зазначено, що кримінальним правопорушенням завдано шкоду на суму 961929 грн. 47 коп.
Зважаючи на наведене, відсутні підстави стверджувати, що зміст обвинувачення ОСОБА_6 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 є неконкретним, а тому висновки суду першої інстанції про те, що формальне недотримання вимог п.5 ч.2 ст.291 КПК України вплинуло на право на захист ОСОБА_6 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 та є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, яке обумовлює повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків, слід визнати необґрунтованими.
Формулювання обвинувачення та правова кваліфікація кримінального правопорушення є дискреційними повноваженнями прокурора, а тому викладаються в обвинувальному акті у такому виді, як це вважає за необхідне прокурор.
Питання про узгодженість викладення в обвинувальному акті, власне, фактичних обставин справи, а також узгодженість викладених фактичних обставин справи з правовою кваліфікацію кримінального правопорушення, як і конкретизація правової кваліфікації кримінального правопорушення не може бути предметом розгляду у підготовчому судовому засіданні, оскільки на цій стадії судового провадження суд не вправі вдаватися до оцінки вказаних обставин.
Апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що суд вийшов за межі, передбачені ст.314 КПК України в частині питань, які відносять до компетенції суду під час проведення підготовчого судового засідання, розпочавши вирішувати питання щодо кваліфікації дій обвинувачених, що можливо лише під час судового розгляду, під час якого відповідно до ст.337 КПК України суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Зміст формулювання обвинувачення як складової частини обвинувального акта підлягатиме доведенню під час судового розгляду і у випадку, передбаченому ст.338 КПК України може бути змінений. Натомість, повертаючи обвинувальний акт прокурору співставляючи формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію, суд першої інстанції вийшов за межі своїх повноважень, передбачених кримінальним процесуальним законодавством України на стадії підготовчого засідання. Тобто, суд фактично надав оцінку доведеності обвинувачення, сформульованого в обвинувальному акті прокурором, що має досліджуватись і встановлюватись судом під час безпосередньо здійснення судового провадження, а не на стадії підготовчого засідання.
При цьому, колегія суддів констатує, що повертаючи обвинувальний акт з вищезазначених підстав, суд першої інстанції допустив надмірний формалізм, що суперечить засадам кримінального судочинства.
Враховуючи викладені обставини, апеляційний суд вважає, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст.291 КПК України, а тому суд першої інстанції прийняв рішення про повернення обвинувального акту прокурору в зазначеному кримінальному провадженні помилково, всупереч вимогам кримінального процесуального закону, без повного та об`єктивного дослідження всіх обставин, що, як наслідок, призвело до безпідставного затягування розгляду кримінального провадження та потягло порушення принципу дотримання розумних строків.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Пункт 3 частини 1 статті 409 КПК України передбачає, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Згідно з ч.1 ст.412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Враховуючи, що діючим КПК України не врегульовано питання призначення нового розгляду обвинувального акту після скасування судом апеляційної інстанції ухвали про його повернення прокурору, апеляційний суд вважає, що необхідно застосувати дію ст.ст.7,9 КПК України
Так, ч.6 ст.9 КПК України передбачає, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 КПК України.
Відповідно до положень ст.7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, законність, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, публічність, диспозитивність, гласність і відкритість судового провадження та його розумність строків.
Отже, колегія суддів вважає, що обвинувальний акт у зазначеному кримінальному провадженні відповідає вимогам КПК України, тому апеляційна скарга прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_5 підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції про його повернення прокурору, підлягає скасуванню з направленням кримінального провадження на новий розгляд.
Керуючись ст.ст.404,405,407,409,412,419,422 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_5 задовольнити.
Ухвала набирає чинності з дня її проголошення й касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: