Пр-ня по справі № 1-кп/521/905/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ВСТУПНА ЧАСТИНА:

Дата і місце постановлення вироку:
31 травня 2022 року, м. Одеса.
Назва та склад суду, секретар судового засідання:
Малиновський районний суд м. Одеси у складі судді ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2
Найменування (номер) кримінального провадження:
Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000563 від 05.05.2021 року.
Прізвище, ім`я та по батькові обвинуваченого, рік, місяць і день його народження, місце народження і місце проживання, заняття, освіта, сімейний стан та інші відомості про особу обвинуваченого, що мають значення для справи:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка Миколаївської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працююча, з вищою освітою, не заміжня.

Закон України про кримінальну відповідальність, що передбачає кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа:
Кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 286 КК України.
Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
Прокурор ОСОБА_4 , обвинувачена ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 , потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , законні представники потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , представник зі служби у справах дітей ОСОБА_10

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення:
ОСОБА_3 , 04.05.2021 року, о 14 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем Toyota Prado, ВН 1147 СІ, по вул. Дальницька у м. Одеса, діючи необережно, порушивши п.2.3 та п.18.4 ПДР України, скоїла наїзд на пішохода ОСОБА_6 , яка отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження та на пішохода ОСОБА_7 , яка отримала тяжкі тілесні ушкодження.
Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений:

Частина 2 ст. 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів:
Суд з`ясував обставини та перевіряв їх іншими доказами, шляхом дослідження допиту осіб, документів, наданих сторонами, відповідно до яких:
- допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 провину у скоєнні злочину визнала та підтвердила обставини, зазначені в обвинувальному акті. При цьому, вона зазначила, що повертала на перехресті та не побачила дітей, сталося ДТП. Вона відвезла їх у лікарню та після чого поїхала за швидкою, коли їх відвозили в іншу лікарню. Витрати на лікування взяла на себе. У скоєному кається;
- ОСОБА_3 у стані сп`яніння не перебувала (висновок №000600 від 04.05.2021 року);
- автомобіль Toyota Prado, НОМЕР_1 , визнаний речовим доказом, на нього накладений арешт та переданий на зберігання ОСОБА_3 (постанова про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 05.05.2021 року, ухвала Малиновського районного суду м. Одеси від 07.05.2021 року, зберігальна розписка);
- процесуальні витрати за кримінальним провадженням склали 3775 гривень 42 копійки (висновки експертів та акти розрахунків вартості);
- СD-R диск визнаний речовим доказом та приєднаний до матеріалів кримінального провадження (постанова про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 14.05.2021 року);
- законні представники потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 матеріальних та моральних претензій до ОСОБА_3 не мають (заяви про примирення);
- обвинувачена раніше не судима (вимоги від 07.09.2021 року); на обліку в КУ «ООМЦПЗ» не значиться (запит, відповідь).
Інших доказів сторони не надавали.
При цьому суд керується рішенням ВС (справа №521/11693/16-к провадження №51-380 км 17), в якому у мотивувальній частині вироку зазначено Висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме «Відповідно до ч 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Однак дана норма не звільняє суд від обов`язку встановити обставини, які підлягають доказуванню в кримінальному провадження та визначені ст. 91 КПК України. Тобто законодавець зобов`язує суд встановити усі обставини, що мають значення для кримінального провадження, а ст. 349 КПК України лише визначає обсяг та порядок дослідження доказів на підтвердження цих обставин».

Вказаний висновок був зроблений в зв`язку з тим, що на думку ВС місцевий суд при формулюванні обвинувачення, визнаного доведеним, допустив невиправдане спрощення, усупереч ст. 374 КПК України не зазначив чіткого місця вчинення злочину (м. Одеса), а також спосіб проникнення до житла та перелік викраденого майна, тобто, не зазначив обставин, які відповідно до ст. 91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та які, незважаючи на розгляд кримінального провадження у порядку ч.3 ст. 349 КПК України, мають бути встановлені в рішенні суду.

В даному випадку у формулюванні обвинувачення, визнаного доведеним суд на підставі наданих сторонами доказів встановив всі відомості відповідно до вимог ст. 374 КПК України та в такому випадку ані законодавець, ані позиція ВС, ані загальні засади кримінального провадження не зобов`язує суд вимагати від прокурора надання додаткових доказів на підтвердження правової позиції.

Принцип змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (п.15 ч.1 ст. 7 та ст. 22 КПК України) та диспозитивності (п.19 ч.1 ст. 7 та ст. 26 КПК України), а також ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини забороняє вимагати від сторін подання доказів на підтвердження правової позиції та вимагає від суду прийняття рішення на підставі наданих доказів. Під час розгляду кримінального провадження це рішення про у разі визнання особи виправданою або визнання особи винуватою.

Таким чином, суд, дослідивши обставини кримінального провадження, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що вони є достатніми для прийняття рішення про винуватістьОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.
Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання:
Відповідно до ст. 66 КК України, суд встановлює обставину, яка пом`якшує покарання обвинуваченому щире каяття.
Обвинувальним актом не встановлено обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, а суд відповідно до ст. 337 КПК України позбавлений можливості зазначати вказані обставини у вироку.

Мотиви призначення покарання, звільнення від відбування покарання:
Призначаючи покарання суд керується вимогами ч.2 ст. 65 КК, якою встановлено презумпцію призначення більш м`якого покарання, якщо не доведено, що воно не є достатнім для досягнення мети покарання. Обов`язок доведення того, що менш суворий вид покарання або порядок його відбування є недостатнім, покладається на сторону обвинувачення (постанова Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі N 298/95/16-к провадження N 51-2501км18).
Крім того, суд керується загальними засадами кримінального провадження: змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (п.15 ч.1 ст. 7 та ст. 22 КПК України) та диспозитивність (п.19 ч.1 ст. 7 та ст. 26 КПК України).
При визначенні виду та міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості та суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину; особу винної, а саме те, що вона раніше не судима;її вік 54 роки та соціальне положення не одружена; характер, мотиви та обставини вчиненого кримінального правопорушення, які встановлені в ході судового розгляду справи та викладені вище, а також наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставини, що обтяжують покарання та вважає можливим призначити ОСОБА_3 покарання за ч.2 ст. 286 КК України у вигляді позбавлення волі та вважає можливим звільнити від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.
Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд:
Суд вважає за необхідне, з урахуванням призначеного покарання, запобіжний захід не обирати.
Суд вважає за необхідне арешт за кримінальним провадженням скасувати, відповідно до ст. 100 КПК України частину речових доказів зберігати при матеріалах справи, а частину речових доказів повернути.
Відповідно до ст. 126 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експертів.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА:

Прізвище, ім`я та по батькові обвинуваченого, рішення про визнання його винуватим у пред`явленому обвинуваченні та відповідні статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність:
ОСОБА_3 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.
Покарання, призначене по кожному з обвинувачень, що визнані судом доведеними, та остаточна міра покарання, обрана судом:
Призначити за ч.2 ст. 286 КК України покарання у вигляді 5 років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.
В силу ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробувальним строком на один рік, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на неї обов`язки, які передбачені п.1 та п.2 ч.1 ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок строку відбування покарання:

Строк відбування покарання рахувати з дати оголошення вироку, а саме з 31.05.2022 року.

Рішення щодо речових доказів і документів та спеціальної конфіскації:
Речові докази CD-R диск зберігати при матеріалах справи; автомобіль Toyota Prado, НОМЕР_1 повернути.
Рішення щодо процесуальних витрат:
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 3775 гривень 42 копійки.
Рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження:
Запобіжний захід не обирати.
Арешт, накладений ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 07.05.2021 року скасувати повністю.
Строк і порядок набрання вироком законної сили та його оскарження:
Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його отримання.
Порядок отримання копій вироку та інші відомості:
Копію вироку вручити обвинуваченому, прокурору та направити потерпілому.

Суддя: ОСОБА_1