Провадження № 1-кс/947/4663/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.06.2022 року

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 розглянувши в судовому засідання в м. Одесі клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах КП «Зварювальна лабораторія» про скасування арешту майна, в рамках кримінального провадження №0000026 від 02.02.2019 року,

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах КП «Зварювальна лабораторія» про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28.03.2019 року на автомобіль марки «Renault DOKKER» 2017 року випуску , д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який фактично належить КП «Зварювальна лабораторія». Адвокат в клопотанні зазначає, що власник автомобілю немає ніякого відношення до кримінального правопорушення, а на момент придбання автомобілю не знав і не міг знати про існування кримінального правопорушення. Крім того, слідчим протягом 3 років не було вжито заходів щодо виявлення та збереження автомобілю на який було накладено арешт. Накладений арешт не дає можливості заявнику використовувати його для здійснення для здійснення передбаченої статутом господарської діяльності у період воєнного стану.

Прокурор в судовому засіданні заперечував щодо клопотання про скасування арешту майна, зазначивши, що наразі триває досудове розслідування та на даний час не відпала потреба у дії такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Представник власника майна в судове засідання не з`явився, надіславши через канцелярію суду заяву про розгляд клопотання в його відсутність.

Дослідивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, заслухавши думку учасників, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Так, відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Положенням ч.2 ст.170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Положенням ч.2 ст.173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Так, в судовому засіданні встановлено, що автомобіль марки «Renault DOKKER», д.н.з. НОМЕР_1 є речовим доказом у кримінальному провадженні.

Відповідно до ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28.03.2019 року арешт на автомобіль марки «Renault DOKKER», д.н.з. НОМЕР_1 було накладено з метою збереження речового доказу.

Відповідно до абз.2 ч.10 ст.170 КПК України, не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Слідчий суддя зазначає, що представником власника майна до клопотання не було долучено жодних доказів, які б підтверджували, що арешт було накладено необґрунтовано та в подальшій дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, відпала потреба.

Крім того, слідчий суддя зазначає, що прокурор в судовому засіданні заперечував щодо клопотання власника майна, зазначивши, що клопотання є передчасним та просив відмовити в задоволенні клопотання, так як на даний час не відпала потреба в подальшій дії заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту.

За таких обставин, враховуючи, що заявником не було доведено необґрунтованості накладення арешту на вказаний автомобіль, а також в судовому засіданні встановлено, що на даний час не відпала потреба у дії такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, слідчий суддя приходить до переконання, що в задоволенні клопотання заявника слід відмовити.

Таким чином, керуючись ст.174 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах КП «Зварювальна лабораторія» про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1