Номер провадження 1-кп/521/751/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2022 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за № 0000773 від 15.04.2021 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Первомайськ, Миколаївської області, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, неофіційно працюючого слюсарем по ремонту автомобілей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
15 квітня 2021 року, о 20 годині 25 хвилині водій ОСОБА_4 грубо порушив пункти: 1.5; 2.3; «б»; 12.2; 12.3; 12.4 «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, які зобов`язують водія:

п. 1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків».

п. 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов язаний:

б) «Бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на Ті зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п. 12.2. У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги;

п. 12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

п. 12.4 У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Порушення виразилися у тому, що в зазначений день та час водій, водій ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем «TOYOTA COROLLA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ввімкнутим освітленням передніх фар, у темну пору доби, при достатній видимості, здійснював рух по освітленій вуличними ліхтарями ділянці, по асфальтованому, сухому дорожньому покриттю проїзної частини вулиці Святослава Ріхтера в м. Одеса, на якій організований двосторонній рух і проїзна частина має по три смуги руху у протилежних напрямках, з боку вул. Спартаківська в напрямку площі Дерев`янко в першій смузі руху зі швидкістю 70,7 км/год., при цьому був неуважним, обрав швидкість руху керованого автомобіля, без урахування дорожньої обстановки, яка не забезпечує безпеку, і не дає можливість йому постійно контролювати рух автомобіля, за дорожньою обстановкою постійно не слідкував. В подальшому наближаючись до розташованої праворуч будівлі № 7 по вул. С. Ріхтера в м. Одеса мав об`єктивну можливість завчасно побачити попереду пішохода, який перетинав проїзну частини зліва на право по відношенню руху автомобіля. Однак здійснюючи подальший рух, діючи з необережності, проявляючи злочинну самовпевненість, та маючи об`єктивну і реальну можливість недопущення дорожньо-транспортної події, ОСОБА_4 під час маневру випередження інших учасників руху, що рухалися по другій та третій смузі в попутному напрямку при перестроюванні з першої смуги на другу відволікся від керування, не зменшив швидкість руху керованого ним транспортного засобу, заходів, що виключають виникнення та розвиток аварійної ситуації не вжив, в результаті чого скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_7 , який знаходився у другій смузі руху по ходу руху автомобіля «TOYOTA COROLLA», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Внаслідок наїзду пішохід ОСОБА_7 , 1980 р.н. отримав тілесні ушкодження, у вигляді:

а) відкрита черепно-мозкова травма : садна обличчя, синець верхньої повіки лівого ока, крововилив у м`які тканини тім`яно-потиличної ділянки справа та зліва, осколкові переломи кісток склепіння та основи черепа, крововиливи під м`які оболонки па випуклій і нижній поверхнях великих півкуль головного мозку, півкуль мозочка та стовбурового відділу мозку, забій - розміжчення випуклої поверхні лівої потиличної частки з контузійними крововиливами, внутрішньошлуночкові крововиливи;

б) закрита травма живота: розриви печінки;

в) травма кінцівок: синці правої нижньої кінцівки, садно правої підколінної ямки, крововилив у м`які тканини заднє-зовнішньої поверхні правого стегна в нижній третині, з переходом на заднє-зовнішню поверхню в ділянці колінного суглоба і гомілки в верхній та середній третинах, закритий багатоуламковий перелом лівої стегнової кістки в верхній та середній третинах з крововиливом у навколишні м`які тканини.

Всі вищевказані ушкодження оцінюються в комплексі, мають ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя, згідно з п. 2.1.1 (а) і п. 2.1.3 (б, в, г, л) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень».

Смерть ОСОБА_7 перебуває в прямому причинному зв`язку з отриманою відкритою черепно-мозковою травмою у вигляді осколкових переломів кісток склепіння та основи черепа, крововилив під м`які оболонки головного мозку, забою - розміжчення головного мозку, внутрішньошлуночкових крововиливів. Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_7 з`явився набряк головного мозку

Допущенні водієм ОСОБА_4 порушення вимог 1.5; 2.3; «б»; 12.2; 12.3; 12.4 Правил дорожнього руху України знаходяться в причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної події та настанням суспільно- небезпечних наслідків у вигляді спричинення смерті потерпілому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 286 КК України визнав повністю та не оспорював фактичні обставини, місця, час та наслідків, що настали, про які зазначено в обвинувальному акті. Пояснив, що зробив усе для того, щоб уникнути наїзду. Щиро розкаявся у вчиненому.

Окрім повного визнання своєї вини, вина обвинуваченого ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні повністю доказана і підтверджується зібраними в порядку ст. ст. 84-86, 91-93 КПК України доказами, дослідження яких відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України за згодою учасників кримінального провадження судом визнано недоцільним щодо тих обставин, які ніким не оскаржуються і обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого та обтяжують чи пом`якшують покарання. Також предметом дослідження, судом доцільним було визначено дослідження цивільного позову по справі, матеріалів, які підтверджують наявність судових витрат та речових доказів.

При цьому судом з`ясовано правильність розуміння обвинуваченим та учасниками обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність їх позиції, та роз`яснено положення ч. 3 ст. 349 КПК України.

З урахуванням викладеного, суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення за вказаних вище обставин, а його дії вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 286 КК, як: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілому .

У відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до вимог ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжкого, дані про особу обвинуваченого та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України, не встановлено.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обвинувачений раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності, неофіційно працює, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, одружений та має на утриманні малолітню дитину 2008 р.н., вчинив необережний тяжкий злочин у сфері безпеки дорожнього руху, однак вину визнав повністю та щиро розкаявся у вчиненому.

На підставі викладеного, з урахуванням позиції прокурора та потерпілого, суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень буде призначення покарання в межах санкції, визначеної ч. 2 ст. 286 КК України, у виді позбавлення волі, із позбавлення права керування транспортними засобами.

Крім того, з урахуванням зазначених обставин та даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає, що виправлення можливе без ізоляції від суспільства і його може бути звільнено від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

В даному кримінальному провадженні потерпілим, заявлено цивільний позов до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, в якому просить стягнути з обвинуваченого на користь ОСОБА_6 270 000 грн. заподіяної моральної шкоди.

Право особи, якій кримінальним правопорушення або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової або моральної шкоди, пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого, визначено ст. 128 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин.

У відповідності до ч. 1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю, розмір відшкодування якої визначається судом залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо), з урахуванням стану здоров`я потерпілого, тяжкості вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Завдану моральну шкоду потерпілий оцінює у розмірі 270 000 грн., яка полягає глибоких фізичних та душевних стражданнях, які будуть супроводжувати потерпілого впродовж усього його життя, від непомірної душевної болі, що виникла у зв`язку з несподіваною насильницькою смертю коханого сина, який був ще молодим чоловіком, в якого було все життя попереду, яка була отримана внаслідок вчинення злочину; у негативних думках та спогадах про смерть його сина, тривозі, емоційній реакції при згадуванні цієї події; у тому, що батьки повинні були шукати (позичати) кошти на поховання сина;переживання фізичних незручностей та психологічного дискомфорту; зниженому та нестійкому настрою, емоційній напрузі, нервозності, дратівливості; погіршенні умов життя, які полягають в значному зменшенні фінансового забезпечення, так як загинувший ОСОБА_7 мешкав разом із батьками та фінансово їх підтримував шляхом оплати житлово-комунальних послуг, придбання необхідних ліків, продуктів та інших засобів необхідних для нормального життя; незручностях, з якими потерпілий зіштовхнувся, а саме: необхідність самостійно виконувати усі хатні та побутові обов`язки; душевних стражданнях, які зазнала дружина Позивача, мати загинувшого ОСОБА_7 , у зв`язку з раптовою насильницькою смертю коханого сина; виникненні в потерпілого страху після смерті сина, який періодично супроводжує потерпілого в ночі та під час перетинання дорожньої частини, що призводить до безсоння та нервозності; порушенні життєвих планів, у зв`язку із погіршенням самопочуття; постійних душевних переживаннях та зниженні емоційного стану; закритому способі життя, який почали вести потерпілий разом із дружиною після раптової смерті сина, бажані уникати контактів; тому, що потерпілий змушений докладати величезні зусилля для відновлення нормальних життєвих відносин після смерті сина.

В судовому засідання обвинувачений цивільний позов визнав частково в розмірі 30 000 гривень.

Розглядаючи позов про відшкодування такої шкоди, суд повинен з`ясувати, чи підтверджується факт заподіяння потерпілому моральних чи фізичних страждань, за яких обставин і якими діями (бездіяльністю) вони завдані, яким є ступінь вини заподіювача, яких саме моральних чи фізичних страждань зазнав потерпілий, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі він оцінює пов`язані з ними втрати та з чого при цьому виходить.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди мають враховуватись вимоги розумності, виваженості та справедливості.

Суд керується також рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Ромашов проти України" від 27.07.2004 р. і вважає, що завдана позивачу моральна шкода не може бути виправлена лише шляхом Констатації Судом факту порушення. Крім того, в даному рішенні Європейський суд констатує, що моральну шкоду не можна відшкодувати у повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Тому, враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, заслухавши пояснення сторін та вивчивши матеріали справи, судом встановлено наявність безпосереднього причинного зв`язку між протиправними діями відповідача і шкодою, заподіяною позивачу та наявністю вини відповідача у заподіянні цієї шкоди, характер немайнових втрат, яких він понес, зокрема душевні страждання, пов`язані з смертю сина.

Разом з тим, суд враховує, що на утримання ОСОБА_4 перебуває малолітня дитина 2018 р.н., а також з врахуванням вимог розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди з цивільного відповідача підлягають частковому задоволенню в розмірі 150 000 грн.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 124 КПК України із обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави необхідно стягнути процесуальні витрати - документально підтверджені витрати на залучення експертів:

-2059 гривень 44 копійок за проведення комплексної судової фототехнічної експертизи обставин та механізму ДТП, в Одеському НДЕКЦ МВС України, висновок експерта № СЕ-19/116-21/10563/ІТ від 05.07.2021 р.;

-2059 гривень 44 копійок за проведення судової автотехнічної експертизи технічного стану транспортного засобу, в Одеському НДЕКЦ МВС України, висновок експерта № СЕ-19/116-21/9572-ІТ від 07.06.2021 р.;

-витрати на залучення спеціаліста КУ «Центр-«077» в сумі 240 грн. 99 коп.

Процесуальні витрати за проведення вказаних експертиз, в сумі 4359 гривень 87 копійок, підлягають стягненню із обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирати.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 100, 118, 124, 129, 286, 349, 368, 370, 374, 375 КПК, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, з позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 2 (два) роки.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Контроль за поведінкою засудженого здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 не обирати.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 задовольнити частково і стягнути на його користь із обвинуваченого ОСОБА_4 компенсацію моральної шкоди в сумі 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) грн., в іншій частині відмовити.

Стягнути обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів в сумі 4359 (чотири тисячі триста п`ятдесят дев`ять) гривень 87 копійок.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду ОСОБА_8 від 19.04.2021 року - скасувати.

Речові докази:

- «DVD-R» ,на якому міститься 2 відеофайли із відеосюжетом події ДТП від 15.04.2021 р. по вул. С. Ріхтера - зберігати при матеріалах кримінального провадження;

- легковий автомобіль «TOYOTA COROLLA» н.з. НОМЕР_2 - повернути власнику (законному володільцю).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1