Дата документу 29.07.2022 Справа № 322/272/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 322/272/22 Суддя в 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадж.№11-кп/807/1130/22 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
про відмову у відкритті апеляційного провадження

29 липня 2022 року м. Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду ОСОБА_2 , розглянувши апеляційну скаргу прокурора Новомиколаївського відділу Запорізької окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 на ухвалу Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 18 липня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 16 квітня 2020 року за № 0000095 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 18 липня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 16 квітня 2020 року за № 0000095 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172 КК України, на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

На вказану ухвалу прокурором Новомиколаївського відділу Запорізької окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 подана апеляційна скарга, в якій останній просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора про закриття кримінального провадження.

Перевіривши матеріали провадження, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до п.8 ст.129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Проте, як неодноразово наголошував Верховний Суд, ст.129 Конституції України гарантує право на апеляційний перегляд справи, а не кожного судового рішення в межах кримінального провадження, у відповідності з чим КПК визначає, в яких випадках і які рішення слідчих суддів, судів першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку. Норми Конституції України та кримінального процесуального закону беззастережно гарантують право на апеляційне оскарження лише судового рішення, постановленого за наслідком розгляду справи (кримінального провадження в суді першої інстанції) по суті, а не всіх судових рішень у межах цієї справи (провадження).

Така позиція узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема, цей Суд у своєму Рішенні від 28 березня 2006 року у справі «Мельник проти України» зазначив, що спосіб, у який ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод застосовується до апеляційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також повинні бути взяті до уваги норми внутрішнього законодавства.

Стаття 24 КПК України гарантує право на оскарження процесуального рішення. Водночас, цією нормою дане право пов`язано з передбаченим цим Кодексом порядком на таке оскарження.
Таким чином, реалізація права апеляційного оскарження рішень суду, ухвалених у кримінальному провадженні, забезпечується в порядку, визначеному КПК України.
Слід зауважити, що оскаржуване рішення про відмову у задоволенні клопотання прокурора про закриття кримінального провадження прийняте судом в порядку ст.314 КПК України під час проведення підготовчого судового засіданні у кримінальному провадження № 0000095 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172 КК України, а отже при судовому провадженні (розділ 4 КПК України).

Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.392 КПК України ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті. Ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Частиною 1 статті 314 КПК України передбачено, що після отримання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру або клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності суд не пізніше п`яти днів з дня його надходження призначає підготовче судове засідання, в яке викликає учасників судового провадження.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: 1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу; 2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу; 3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу; 4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження; 5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру; 6) доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження до районного суду надійшло клопотання прокурора про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 16 квітня 2020 року за № 0000095 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172 КК України, на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

У статті 314 КПК України, якою встановлені вимоги до проведення підготовчого судового засідання, передбачена можливість оскарження в апеляційному порядку лише ухвали про повернення обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру (частина 4 вказаної статті), і тільки.

Інші ухвали, постановлені у підготовчому судовому засіданні, в апеляційному порядку оскарженню не підлягають.

Частиною 10 статті 284 КПК України передбачена можливість оскарження лише ухвали суду про закриття кримінального провадження.

Інші ухвали, постановлені у підготовчому судовому засіданні, в апеляційному порядку оскарженню не підлягають.

У відповідності до наведеної норми закону, рішення про відмову у задоволенні клопотання прокурора про закриття кримінального провадження не може бути предметом самостійного апеляційного оскарження, заперечення проти такої ухвали може бути включено до апеляційної скарги на остаточне судове рішення за наслідком розгляду кримінального провадження.
Слід також зауважити, що оскаржуване рішення не перешкоджає подальшому провадженню.
Додатково вважаю за необхідне звернути увагу на практику Європейського суду з прав людини, яка згідно ч.2 ст.8, ч.5 ст.9 КПК України, є частиною національного законодавства.

Так, у своїй прецедентній практиці Європейський суд з прав людини виходить із того, що положення пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави (рішення у справі «Скорик проти України» від 08.01.2008 року).
У відповідності до ч.4 ст.399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Приймаючи до уваги наведене, керуючись ч.1 ст.5, ст.392 КПК України та виконуючи вимоги ч.4 ст.399 КПК України, суддя-доповідач приходить до висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції не може бути предметом перегляду апеляційним судом з підстав (обставин), викладених в апеляційній скарзі прокурора, а тому у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора слід відмовити, повернувши апеляційну скаргу особі, яка її подала.

Керуючись ст.ст.392, 399 КПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора Новомиколаївського відділу Запорізької окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 на ухвалу Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 18 липня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 16 квітня 2020 року за № 0000095 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172 КК України.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення, може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня отримання копії ухвали.

Суддя Запорізького
апеляційного суду ОСОБА_2