Справа № 727/7207/20
Провадження № 1-кп/727/76/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2022 року Шевченківський районний суд м. Чернівці, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретарів судового засідання: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

неповнолітніх потерпілих:

ОСОБА_7 та її інтересах законного представника ОСОБА_8 ,

- ОСОБА_9 та її законного представника ОСОБА_10

- законного представника потерпілих служби у справах дітей Чернівецької міської ради ОСОБА_11 та педагога ОСОБА_12

- обвинуваченого ОСОБА_13

- захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_14

розглянувши у закритому судовому засіданні, в залі суду м. Чернівці обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 20001441 від 27.09.2016р. відносно

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Красноїльськ, Чернівецького району, Чернівецької області, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , громадянина України, румуна, із середньою освітою, не працюючого, раніше судимого, зокрема:

- вироком від 08.05.2018р. Золочівським районним судом Львівської області за ч. 2 ст. 185 КК України до чотирьох місяців арешту, звільнений 07.09.2018р. по відбуттю строку покарання;

- вироком від 14.08.2020 р. Хотинського районного суду Чернівецької області а ч. 3 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі; вирок набрав чинності, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 152, ч. 2 ст. 186 КК України, - ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_13 26 вересня 2016 року біля 16 годин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись спільно із неповнолітньою потерпілою ОСОБА_7 в лісопосадці по вул. Московської Олімпіади в м. Чернівці, неподалік від зупинки громадського транспорту «Автостанція №2» («Кемпінг»), попередньо побачивши у потерпілої золоті сережки, які були на ній, а також мобільний телефон, марки «Вravis JAZZ», маючи на меті умисел, спрямований на відкрите викрадення вказаного майна неповнолітньої потерпілої ОСОБА_7 , яка усвідомлюючи характер вчинюваних дій, в силу свого психічного розладу не могла чинити опір; діючи умисно, повторно, у присутності останньої, забрав належні їй золоті сережки, вартістю 3000 гривень та мобільний телефон марки «Вravis JAZZ», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартістю 700 гривень, а всього на загальну суму 3700 гривень, яким розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вказану суму.

Окрім наведеного, одразу ж після вчинення відкритого викрадення майна потерпілої, неповнолітньої ОСОБА_7 , 2006 року народження, після 16 години 26 вересня 2016 року, перебуваючи з останньою, обвинувачений ОСОБА_13 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння в лісопосадці по вул. Московської Олімпіади в м. Чернівці, неподалік від зупинки громадського транспорту «Автостанція №2» («Кемпінг»), достовірно знаючи про вік, а також і те, що ОСОБА_7 виявляє ознаки психічного захворювання, реалізовуючи виниклий у нього умисел щодо вступу в статеві зносини з ОСОБА_7 , при цьому, незважаючи на відсутність на це добровільної згоди останньої, використовуючи її безпорадний стан зумовлений психічним розладом у формі помірної розумової відсталості, внаслідок якого потерпіла не могла в повній мірі правильно розуміти наміри і чинити опір, діючи протиправно, із застосуванням фізичного насильства, яке виразилось в стисканні лівою рукою шиї потерпілої, вступив із неповнолітньою ОСОБА_7 у статеві зносини природнім способом, вчинивши відносно неї дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням в тіло неповнолітньої потерпілої ОСОБА_7 із використанням своїх геніталій. Внаслідок вищевказаних протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_13 , неповнолітній ОСОБА_7 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді синців: по передній поверхні шиї; по лівій боковій поверхні шиї, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Окрім наведеного, 16 лютого 2020 року біля 23 годин, обвинувачений ОСОБА_13 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись разом із неповнолітньою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , при цьому, достовірно знаючи що остання є неповнолітньою особою 15-річного віку та яка виявляє ознаки психічного захворювання в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , реалізовуючи свої наміри щодо вступу в статеві зносини із неповнолітньою ОСОБА_9 , незважаючи на відсутність добровільної згоди останньої, використовуючи безпорадний стан потерпілої, зумовлений психічним розладом у формі помірної розумової відсталості з порушенням поведінки, внаслідок якого остання не могла розуміти характер та значення вчинюваних з нею дій та не могла чинити опір, діючи протиправно, умисно, повторно, з застосуванням фізичного насильства, яке виразилось в утриманні потерпілої за волосся, нанесенні ляпасів по обличчю, у зв`язуванні рук та ніг за допомогою підручних предметів одягу, а в подальшому в надавлюванні руками на верхню частину стегон ОСОБА_9 з метою їх розведення, вступив з неповнолітньою ОСОБА_9 у статеві зносини природним способом, тобто вчинив відносно потерпілої дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням в тіло неповнолітньої потерпілої із використанням своїх геніталій. Внаслідок вищевказаних протиправних дій ОСОБА_13 неповнолітній ОСОБА_9 спричинено тілесні ушкодження у вигляді синців: по внутрішній поверхні в верхній та середній третинах правого стегна в кількості 11-ти; по передній поверхні у верхній третині лівого стегна; по внутрішній поверхні в нижній третині правого стегна; по внутрішній поверхні у верхній третині лівої гомілки, відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_13 в судовому засіданні свою вину визнав частково. У наданих суду показаннях пояснив, що злочину, у якому його обвинувачують за ч. 3 ст. 152 та ч. 2 ст. 186 КК України відносно потерпілої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не скоював, з останньою не був знайомий. По епізоду вчинення зґвалтування та відкритого викрадення мобільного телефону щодо потерпілої ОСОБА_9 визнав повністю та пояснив, що потерпіла ОСОБА_15 навчалась в училищі з його знайомою ОСОБА_16 саме і остання надала йому номер мобільного телефону ОСОБА_17 . Його спілкування з потерпілою тривало місяць, після чого він запросив її погуляти. Зустріч відбулась в м. Герцах на автобусній зупинці, після чого вони на маршрутному автобусі приїхали в м.Чернівці, де він купив в магазині ОСОБА_17 сік і булочку, а собі пляшку пиво; після чого разом поїхали в район «Дріжзаводу», де він придбав собі ще одну пляшку пива. Під мостом, вони сиділи, він пив пиво, розмовляли, тоді він і запропонував ОСОБА_17 вступити із ним у статеві зносини, після чого, біля 18 годин вечора до них підійшов незнайомий чоловік з одним оком і запросив до себе додому. В показах зазначив, що по дорозі, в магазині, він придбав пляшку горілки і ще пива. До будинку прийшли о 19 -19:30 год., де в маленькій кімнаті сиділи випивали; окрім них, в будинку ще було двоє незнайомих дорослих чоловіків, які мали з собою горілку. Зазначив в показах, що після того, як ОСОБА_15 повідомила, що їй потрібно додому, він пояснив їй що вже пізно і вона поїде вранці. Ще випив пиво, йому з ОСОБА_15 було виділено кімнату, у якій було ліжко та шафа. В кімнаті, він ще раз запропонував ОСОБА_15 вступити з ним у статеві зносини, на що вона відмовилася, тоді він положив її на ліжко та зняв свої штани і її. ОСОБА_17 стискала ноги і він їх роздвигав, після чого здійснив статевий акт природним способом; під час статевого акту Проданюк плакала; говорила, що її болить живіт і ноги та дуже просилася додому. У наданих суду показаннях не заперечував і вказав, що спілкуючись з ОСОБА_15 по телефону, вона йому говорила, їй не має 18 років. Також ОСОБА_18 зазначив, що тілесні ушкодження потерпілій не наносив, руки і ноги він не зв`язував, не бив її і не душив. Мобільний телефон потерпілої ОСОБА_15 не знає, як у нього опинився, бо він був дуже п`яний. У наданих суду показах ОСОБА_18 не заперечував, що колись працював біля Дріжзаводу на будівництві, в період часу з 2014 по 2016 року, а тому, той район в м. Чернівцях знав дуже добре не один раз бував під мостом і не один. В показах, ОСОБА_18 зазначив, що потерпіла була одягнена в рожеву куртку, джинси сині та білі кросівки. Повідомив, що телефон потерпіла ОСОБА_15 мала із собою марки «Самсунг» сенсорний, а в нього був кнопковий телефон, якої марки не пам`ятав. Свій телефон він дав ОСОБА_15 і поміняв в ньому сім карту та попросив щоб вона закачала на нього пісні. Окрім наведеного в наданих суду показах пояснив, що в кімнаті де мав місце статевий акт, білизна була дуже брудна, він не роздягався, а статевий акт з ОСОБА_15 здійснював кілька разів і у верхньому одязі, а з ОСОБА_15 , одяг знімав. Після статевого акту, на наступний день, він ОСОБА_15 відвів на автобусну зупинку і залишив та більше їй не дзвонив на мобільний телефон, а дзвінки до нього з боку ОСОБА_15 ігнорував. Просив, його суворо не карати.

Не зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_13 свою вину визнав частково, його винуватість доведена наступними доказами, а саме показаннями потерпілих: ОСОБА_7 , 2000 року народження; ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , показами свідків та письмовими доказами кримінального провадження.

Так, неповнолітня потерпіла ОСОБА_7 , у присутності законних представників та педагога пояснила, що раніше бачила ОСОБА_13 та в залі суду чітко вказала на нього, як особу, яка її зґвалтувала. В показах зазначила, що при знайомстві із нею обвинувачений називав себе по імені ОСОБА_19 , із яким спочатку знайомства вона спілкувалася по мобільному телефону, а згодом, восени 2016 року, точної дати не пам`ятає, біля магазину «Морковка», що по вул. Фастівській у м. Чернівцях познайомила її подруга ОСОБА_20 , яка проживала з нею в одній кімнату в школі інтернату м. Чернівці. Пояснила, що обвинувачений ОСОБА_13 , який на той час назвався іменем ОСОБА_19 запросив її на «піцу», вона погодилась, хоч і не хотіла. Йдучи по дорозі і розмовляючи, обвинувачений запропонував їй «поближче» спілкуватися, вона цього не хотіла; разом вони заходили в продуктовий магазин Морковка, де обвинувачений придбав дві пляшки пива та вийшовши з магазину, він із нею направився в сторону лісопосадки, де дістав з пакета покривало, пив пиво і їй пропонував, після чого, він знімав «сподні», лягав на неї, душив за шию, вона не хотіла вступати в статеві зносини. Пояснила, що хлопець на ім`я ОСОБА_19 , в особі якого вона в залі суду впізнала обвинуваченого зґвалтував її, в них були статеві зносини природнім способом. У наданих суду показах зазначила, що на той час у неї були сережки золоті, мобільний телефон та після статевих зносин, хлопець на ім`я ОСОБА_19 , в особі якого вона в залі суду впізнала обвинуваченого зняв сережки з вух і забрав, вона йому не дозволяла їх забирати як і не дозволяла забрати мобільний телефон, однак він його забрав і поклав собі до кишені штанів та пішов. Пояснила, що після вчиненого із нею, вона блукала спочатку та повернулася до школи та вчителька, у неї все розпитувала і виявила синці на шиї після чого мама прийшла в школу і при вчительці вона усе розповіла. Мама пішла з нею до поліції. Просила, призначити обвинуваченому найсуворішу міру покарання.

Неповнолітня потерпіла ОСОБА_9 у присутності законних представників та педагога надала суду показання про те, що знайома з обвинуваченим, вказав на нього як на хлопця, який в телефонних розмовах і при зустріч із нею називав себе на ім`я ОСОБА_21 , говорив, що йому 17 років. Пояснила, що з обвинуваченим, який називав себе ОСОБА_21 , вона познайомилась через Вайбер по телефону і деякий час вони спілкувалися. На початку лютого 2020 року обвинувачений, який назвався іменем ОСОБА_21 подзвонив їй та запропонував зустрітися. Після отриманого він мами дозволу гуляти тільки в м. Герца, вона зустрілася в центрі міста з обвинуваченим, який запропонував їй поїхати в м. Чернівці в парк; спочатку вона не хотіла, а потім з ним сіла на автостанції в автобус та поїхали до м. Чернівці, де вийшли на автостанції і маршруткою поїхали до одного «дяді» додому, по дорозі ОСОБА_21 взяв в магазині спиртне. В показах вказала, що обвинувачений, який на той час називав себе ОСОБА_21 завів її до старого будинку, у якому було троє чоловіків, один з яких із одним оком; з чоловіками ОСОБА_21 пив і вона трішки випила, а коли наступила ніч, ОСОБА_21 залишився з неї в кімнаті на одинці і запропонував секс; вона не хотіла вступати з ним в статеві зносини, опиралася, не даючи йому зняти із неї штани і плавки; тоді він застосовував до неї фізичну силу, на ногах у неї були в неї синці, оскільки вона стискала ноги, а ОСОБА_21 із силою їх роздвигав. Пояснила, що ОСОБА_21 знімав свої штани і труси та своїм статевим органом в неї проникав, так як її болів внизу живіт, їй було болячі і стидно, вона нього не дивилася що він робить. Скільки тривав по часу статевий акт, пояснити не могла.

Зазначила в показах, що наступного дня ОСОБА_21 її відвів до автобусної зупинки, залишив і вона надалі вона не знала як добратися додому, сиділа на зупинці, коли її знайшла мама, якій вдома вона розповіла про те, що сталося з нею. На запитання прокурора, пояснила, що в той день, коли поїхала в Чернівці, була одягнута в червону куртку, сині джинси та білі кросівки. Із собою речей не мала, окрім мобільного телефону Самсунг, який у її присутності, ще в будинку одноокого діда, забрав обвинувачений, який вона йому не дозволяла забирати, поміняв сім карту в телефоні, а їй віддав якісь поламаний телефон, щоб вона не змогла подзвонити мамі. Просила, призначити обвинуваченому найсуворіше покарання.

Вищенаведені покази потерпілої ОСОБА_15 узгоджуються і з показами свідка ОСОБА_10 , матері останньої, яка під присягою в залі суду пояснила, що 16.02.2020 року її неповнолітня донька розповіла про те, що хоче погуляти з хлопцем, із яким вона спілкувалася по телефону і який до неї приїхав в м. Герци. Після цього, вона по телефону розмовляла з хлопцем, який їй представився на ім.»я ОСОБА_21 , сказав, що йому 17 років і він проживає в с. Дяківці, народився в багатодітній сім`ї. Вона дозволила дитині піти погуляти і в розмові по телефону з хлопцем на ім`я ОСОБА_21 , в залі суду в якому визнала обвинуваченого ОСОБА_13 , останньому повідомила про вік доньки 15 річний та розповіла що ОСОБА_17 є хворою дитиною, яка погана розмовляє; просила гуляти тільки в м. Герца, так як майже усі мешканці її знають. Пояснила, що 16.02.2020 року донька була одягнена в червону куртку, джинси сині та білі кросівки, із собою мобільний телефон Самсунг. Зазначила в показах, що її донька не прийшла ночувати додому, а наступного дня їй зателефонували з поліції і сказали що ОСОБА_17 знаходиться на станції в м. Чернівцях біля Гравітону. Вона виїхала за донькою і дійсно на зупинці побачила доньку і запитала чи її не бити. Дорогою ОСОБА_17 їй розповіла, що її дуже болять ноги і м`язи та низ живота, а вже вдома ОСОБА_22 усе розповіла про зґвалтування і те, що мала статеві зносини з обвинуваченим, який називався ОСОБА_21 . Окрім того, що останній насилував її доньку, ОСОБА_17 розповіла і про те, що він забрав у доньки мобільний телефон, що вона не змогла їй подзвонити. Донька їй говорила, що в будинку були ще чоловіки, а обвинувачений, який називався ОСОБА_21 змушував доньку вживати спиртне і сам пив горілку та пиво. На руках, стегнах доньки вона бачила синці. ОСОБА_17 пояснила, що не бажала статевих зносин, однак обвинувачений застосовував силу до доньки. Пояснила, що її донька в силу свого стану здоров`я не могла ні чинити опору, ні кликати на допомогу, а тому, ніяким чином не могло бути добровільності її доньки на статеві зносини. На запитання прокурора пояснила, що вона постійно дзвонила на телефон доньки він був вимкнутий; на автовокзалі, куди вона пішла, їй розповіли про те, що молодий хлопець забрав її доньку, яка не хотіла йти, в автобус. Пояснила, що донька розповідала про кілька статевих актів зґвалтування доньки, один раз під мостом, та два рази в будинку в незнайомого одноокого діда. Вказала в показах, що доньку відводила доньку до гінеколога, яка підтвердила, що ОСОБА_17 мала статеві зносини. Просила, як законний представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_15 призначити обвинуваченому найсуворіше покарання яке дозволено законом.

Допитаний в судовому засіданні під присягою свідок ОСОБА_23 пояснила, що навчалася в училищі № 8 м. Чернівцях з потерпілою ОСОБА_24 . В період їх навчання, разом проживали в кімнаті та часто спілкувалися. Пояснила, що обвинуваченого знає, він приходив до училища і в розмові себе називав на ім.»я ОСОБА_19 . Зазначила, що саме вона у вересні 2016 році познайомила потерпілу ОСОБА_24 з обвинуваченим, який на той час називав себе іменем ОСОБА_19 , і ОСОБА_25 з ним зустрічалась. І саме ОСОБА_26 їй розповідала про крадіжку ОСОБА_27 в неї золотих сережок та мобільного телефону а от про зґвалтування не розповідала, але її поведінка змінилася, ОСОБА_25 була якась тривожна; в розмові, ОСОБА_24 заїкалася; вона не могла висловитися про те, що з нею відбувається.

Свідок ОСОБА_28 під присягою в судовому засіданні надав показання про те, що він є батьком неповнолітньої потерпілої ОСОБА_7 . Пояснив, що донька із ним не проживає проте, батьківських прав відносно дитини не позбавлений. Про те, що доньку зґвалтували знає зі слів її матері, із донькою поговорити з даного приводу не міг, через нервовий «зрив» дитини.

Пояснив, що йому було відомо про навчання доньки у училище №8. Він, влітку 2016 року купив за 700 грн. на день народження доньці мобільний телефон марки «Бравіс» і вона постійно телефон носила з собою.

Свідок ОСОБА_29 , під присягою надала покази про те, що вона працює в училищі №8, з дітьми, які мають психічні розлади. Пояснила, що чотири роки тому назад від чергового почула, що із ОСОБА_24 стався неприємний випадок, зґвалтування. Згодом, ОСОБА_26 їй жалілась, що її зґвалтували та викрали мобільний телефон і сережки. Вона з ОСОБА_24 пішли в райвідділ поліції, куди визвали і мати останньої. Зазначила в показах, що давно працює з хворими дітьми , тому добре знає їх поведінку і розповідь ОСОБА_26 про згвалтування не вигадані. Стан дівчинки був змінений, вона погано себе почула десь неділі дві, була в депресивному стані; їй жалілась але через сором, подробиць не їй як чужій людині не розповідала, але відповідаючи на її запитування відповідала, що знала хлопця, який її зґвалтував.

Свідок ОСОБА_30 під присягою в залі суду зазначила, що працює вихователем в професійно-технічному училищі №8, де навчалась неповнолітня ОСОБА_7 . Пояснила, що училище має певний режим роботи, з 8.00 до 22.00 години, так як не місцеві діти проживають у гуртожитку і додому не їздять. В училищі навчаються діти з певними психічними розладами. Зазначила в показах, що влітку 2016 року в кінці робочого дня, до неї звернулась про допомогу ОСОБА_24 та розповіла про хлопця на ім.»я ОСОБА_19 , який з неї поглумився та забрав в неї золоті сережки і мобільний телефон.

Пояснила, що у потерпілої ОСОБА_7 погано мова внаслідок психічного захворювання та вихователька ОСОБА_31 ОСОБА_32 довго розмовляла з ОСОБА_26 і в розмові з`ясувала обставини зґвалтування неповнолітньої ОСОБА_31 , після чого було в поліції написано заяву про злочин.

Свідок ОСОБА_33 під присягою надала показання про те, що є кумою ОСОБА_10 , її доньку ОСОБА_17 знає з дитинства. 16.02.2020 року вона прийшла до ОСОБА_10 на каву та почула як до ОСОБА_17 дзвонив хлопець на ім.»я ОСОБА_21 . Запитав хто це, ОСОБА_10 сказала, що її донька ОСОБА_17 познайомилась з хлопцем, прізвища його вона не знала. ОСОБА_17 також прізвище не називала, проте, сказала, що хлопець з села Тарнавка Герцаївського району. Їй це здалося дивним, так як її чоловік родом з цього села і хлопців на ім.»я ОСОБА_21 там не має. Пояснила, що вона була очевидцем розмови як ОСОБА_34 з донькою, яку просила гуляти лише в м. Гарца біля фонтану, і нікуди не уходити, так і розмови ОСОБА_10 з хлопцем який представився їй іменем ОСОБА_21 , якому остання розповіла про вік доньки і те, що вона хвороблива дитина, погано розмовляє і її не можна залишати одну. Маючи якісь неспокій, вона попросила старшого сина ОСОБА_35 , який гуляв в той час в селі подивився за ОСОБА_17 . Через деякий час, коли ОСОБА_10 подзвонила на телефон доньки, остання не відповідала, тоді, вона з ОСОБА_36 і сином ОСОБА_35 пішли в центр м. Герца, всюди шукали ОСОБА_17 але її ніде не було, на автостанції, люди розповіли, що хлопець з дівчиною, яка не хотіла сідати в автобус поїхали в м. Чернівці та коли все ж таки ОСОБА_34 додзвонилася до доньки, ОСОБА_22 повідомила, що вона з ОСОБА_21 їдуть на білому автобусі з червоними смугами, а вже надвечір, її чоловік поїхав в с. Тарнавку з`ясувати хто ж цей хлопець на ім.»я ОСОБА_21 , але такого в селі не було; багато разів дзвонили як на телефон ОСОБА_17 , так і телефон ОСОБА_21 однак телефон ОСОБА_37 був відключений та лише на наступний день, як їй розповіла ОСОБА_34 був дзвінок з поліції із повідомленням, що ОСОБА_17 сидить на автобусній зупинці в м. Чернівцях, в районі Гравітону, дівчина була дуже налякана, тремтіла та плакала та скаржилася на болі в животі і болі в ногах. На запитання прокурора, пояснила, що зі слів ОСОБА_34 дізналася про зґвалтування ОСОБА_17 і крадіжку мобільного телефону. Говорила, що ОСОБА_22 була в будинку, де знаходилися старші чоловіки, вона хотіла кричати, однак боялася це роботи так як не знала що ще може статися. Корли вона намагалася поговорити з ОСОБА_17 , в руках у нех бачила кнопковий телефон і сказала їй, що телефон дав ОСОБА_21 , поставив в нього нову картку, а її телефон забрав собі, залишив її на автобусній зупинці, сказав їхати додому, а сам пішов.

Свідок ОСОБА_38 в залі судових засідань під присягою пояснив, що в лютому 2020 року, було холодно на вулиці пізно, він зустрів свого сусіда ОСОБА_39 та хлопця, в особі якого в залі суду упізнав обвинуваченого ОСОБА_13 , який був з дівчиною років 16-18. Дівчина виглядала дивною, була одягнута в червону куртку з капюшоном, джинси і білі кросівки. При розмові, він зрозумів, що їм нікуди іти, він запропонував піти до нього посидіти; по дорозі в магазині взяли горілку та пиво. Коли прийшли на його подвір`я по АДРЕСА_3 він розмовляв з обвинуваченим та з ним і ОСОБА_40 розпивали спиртне, дівчина мовчала і нічого не пила. Потім обвинувачений попросив в нього презерватив, він йому дав його, але не пам`ятав чи була упаковка ціла, чи ні; залишив хлопця з дівчиною на подвір"ї, а сам пішов в будинок спати. Що сталося надалі йому відомо не було.

Аналогічні показання надав свідок ОСОБА_41 .

Під присягою в залі суду, свідок ОСОБА_42 пояснив, що станом на лютий 2020 року проживав в Новоселицькому районі с. Вашківці з батьками. До них додому прийшов хлопець, в якому упізнав ОСОБА_43 , якого він знав раніше і мама пустила його пожити деякий час у них. В розмовах з обвинуваченим, ОСОБА_13 розповідав, що він познайомився з дівчиною і часто з нею розмовляв по телефону, але ще її не бачив. Потім ОСОБА_13 на кілька днів кудись пішов та коли повернувся, він у нього помітив сенсорний телефон, не його, так як телефон що раніше бачив в обвинуваченого був кнопковий. На запитання звідки телефон сказав, що купив; поведінка тоді ОСОБА_13 була дивною, він був якісь розгублений, збуджений. Вказав в показах, що оскільки йому телефон який був у ОСОБА_44 дуже сподобався, він з ним обмінявся телефонами. Потім прийшла поліція, повідомила, що мобільний телефон крадений і він добровільно його віддав. Про зґвалтування дівчини, ОСОБА_13 йому нічого не розповідав.

Свідок ОСОБА_45 надав показання про те, що в лютому 2020 року він добровільно надав правоохоронним органам відеозапис з камер спостереження магазину, що розташований за адресою АДРЕСА_4 та при перегляді відеозапису, бачив людей що проходили 16.02.2020р., в тому числі молодого хлопця з дівчиною, що заходили до магазину.

Свідок ОСОБА_46 під присягою надала покази про те, що знайома з потерпілою, неповнолітньою ОСОБА_47 . Бачила, як весною 2020 року, ОСОБА_22 бігла до хлопця, який був у машині, а інша дівчина ОСОБА_48 вибігла за нею, що б її повернути. Пояснила, що з хлопцем ОСОБА_17 спілкувалась два тижні, по мобільному телефону відправляла йому голосові повідомлення та фото 18+.

Аналогічні показання в суді під присягою надала свідок ОСОБА_49 .

Заступник директора КЗ «Чернівецької спеціальної загально освітньої школи Інтернету, свідок ОСОБА_50 під присягою пояснила, що знає ОСОБА_47 , яка є дитиною з порушенням інтелектуального розвитку, помірного ступеню та вказане захворювання не підлягає лікуванню, а тільки корекції. ОСОБА_15 не може аналізувати, абстрагувати, проте, не здатна вигадувати, обманювати, легко навіюється, вірить всьому, піддається впливу, вірить всім, хто би що не писав, проаналізувати свої вчинки не може. З приводу вчинених злочинів відносно ОСОБА_17 , пояснила, що дізналась від матері ОСОБА_51 та від працівників поліції. Вказала у показах, що після подій які мали місце 16.02.2020 року з ОСОБА_17 , її поведінка змінилася, остання перестала розмовляти з однолітками, стала дратівливою і на усе болісно реагувала.

Окрім наведених доказів, винуватість обвинуваченого ОСОБА_13 доведена і письмовими доказами належним чином дослідженими судом, зокрема:

- протоколом прийняття заяви від 27.09.2016 від ОСОБА_7 , відповідно до якого ОСОБА_7 звернулась про вчинення злочину відносно неї, а саме: що 26.09.2016, близько 16.00 год., малознайомий на ім`я ОСОБА_19 , застосовуючи насильство, яке виразилось у стисканні рук, шиї, вступив з нею у статеві зносини; (т.1 а.с. к.пр. 54)

- довідкою від 27.09.2016 № 3477 КМУ «ЧОНД», відповідно до якої потерпіла ОСОБА_7 об 04.50 год. 27.09.2016 була твереза; (т.1 а.с. к.пр. 58)

- протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками від 02.02.2017 та довідка слідчого про те, що потерпіла ОСОБА_7 впізнала особу чоловічої статі під номером 3, якого назвала ОСОБА_19 (в подальшому було встановлено є ОСОБА_13 ), та вказала, що саме ця особа забрала в неї сережки та мобільний телефон та її зґвалтувала. При цьому, суд зазначає, що потерпіла ОСОБА_24 послідовна у свої показах, чітко вказала, що саме ОСОБА_13 її зґвалтував, впізнала його по рисам обличчя як хлопця який назвав себе на ім`я ОСОБА_19 . (т.1 а.с. к.пр. 59-60)

- висновками № 1421ст від 27.09.2016 - 27.10.2016 проведеної судової медичної експертизи відносно ОСОБА_7 , які узгоджуються з показами потерпілої ОСОБА_7 , що були надані безпосередньо в суді, про те, що до останньої застосовувалось насильство. Зокрема, згідно вищевказаного висновку у ОСОБА_7 виявлені наступні тілесні ушкодження - синці по передній поверхні шиї; по лівій боковій поверхні шиї. Дані тілесні ушкодження виникли в результат дії твердих тупих предметів, по строку та обставинах виникнення можуть відповідати вказаному потерпілою, можливо 26.09.2016 і відносяться до легких тілесних ушкоджень. При чому, не виключає можливість їх виникнення у ОСОБА_7 під час боротьби та сомооборони. Малоймовірно виникнення тілесних ушкоджень виявлених у ОСОБА_7 , внаслідок падіння з положення стоячи, з прискоренням чи без такого. Розрив дівочої пліви у ОСОБА_7 виник не менше як 21 день до моменту огляду, що вказує на те, що до вищевказаного випадку ОСОБА_7 жила статевим життям. В зв`язку з тим, що дівоча пліва потерпілої ОСОБА_7 порушена, визначити можливість здійснення статевого акту без її пошкодження не можливо. Також не було виявлено в мазках на тампонах з рота, піхви та анусу від ОСОБА_7 сперматозоїдів. Згідно антропометричних даних ОСОБА_7 статевої зрілості на момент огляду досягла, у зв`язку з чим, будь яких даних підтверджуючих проведення з потерпілою ОСОБА_7 статевого акту 26.09.2016 при судово-медичній експертизі не виявлено. З описової частини дослідженого висновку, вбачається, що ОСОБА_31 повідомила лікарям, що 26.09.2016р., хлопець на ім`я ОСОБА_19 завів її до посадки, в районі вулиці М.Олімпіади м. Чернівці, де разом вживали пиво, потім ОСОБА_19 запропонував вступити статеві зносини, від чого вона відмовилась. Тоді схопив за руками за шию почав душити, закривати рот руками, тягнув за волосся; спустив її труси та здійснив статевий акт….Потім ще руками брав її за шию, порвав їй курточку та зняв з неї сережки і забрав мобільний телефон і втік, повернулася в гуртожиток і звернулась в поліцію; (т.1 а.с. к.пр. 63-64).

- висновком експерта № 620д від 22.07.202-27.07.2020р. проведеної судової медичної експертизи ОСОБА_7 виявлені наступні тілесні ушкодження: синці: по передній поверхні шиї; по лівій боковій поверхні шиї. Дані тілесні ушкодження виникли в результати дії твердих тупих предметів, якими, не виключено, могли бути пальці рук особи і могли виникнути від їх стискаючої дії, а саме за обставин на які вказує потерпіла під час слідчого експерименту, що проводився з нею 18.07.2020 і відносяться до легких тілесних ушкоджень; (т.1 а.с. к.пр. 67-69)

- слідчим експериментом, який було проведено за участю ОСОБА_7 в ході якого було відтворено механізм спричинення останній тілесних ушкоджень та вчинення зґвалтування по відношенню до неї 26.09.2016, зокрема, потерпіла показала, як саме малознайомий хлопець на ім`я ОСОБА_19 почав її душити, і вона не змогла дихати, другою рукою тримав її за руку міцно. Вона намагалась вирватись, кричала, але він закривав їй рот. Вказала, що ОСОБА_19 стояв ззаду, а вона перед ним, чула як він знімав штани, він торкався ззаду за нею, почав щось крутити там на шиї та робив засоси на шиї, душив, вона хотіла вирватися, він зробив їй підніжку, вона впала вдарилась сильно головою. Другою рукою хлопець тримав її за ліву руку, правою рукою в районі передпліччя, і в такому положенні хлопець торкався своїм місцем її жіночого місця, зняв лосини, потім вона впала і поправила лосіни, а хлопець далі хотів їх зняти знов. Після того, як хлопець торкався її, то в неї були сильні болі в області низу живота. Після падіння не може чітко вказати положення хлопця. Також зазначила, що він водив своїм місцем по її животі, та рукам водив під футболкою. Біля дерева вона стояла спиною до дерева, а хлопець перед нею, але що саме відбувалось в цей час вона вказати не може. Також під час проведення слідчого експерименту, вказала , що той хлопець своїм місцем у її жіноче місце, а потім вийняв, після чого вона змогла вирватися , відчула біль в низу живота ; (т.1 а.с. к.пр. 115-118)

- протоколом пред`явлення для впізнання проведеного із свідком ОСОБА_52 (після заміжжя ОСОБА_53 ) та довідкою слідчого, відповідно до якого, особа під № 3, яку впізнала свідок називав себе ОСОБА_27 та в як в подальшому було встановлено це був ОСОБА_13 (т.1 а.с. к.пр. 125-127)

- відеозаписами від 08.08.2020р., на оптичному диску в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_4 » по АДРЕСА_5 . З переглянутих відеозаписах, безпосередньо в залі суду встановлено наступне: - наявна папка під назвою САМ- 1, де наявні 8 відеофайлів, де на відеозаписі 62940 - 3216 який є продовження попереднього відео файлу та в час 16.30.31 год. видно що до приміщення магазину, заходить дівчина у чорних штанах, куртці біло-сірого, чорного кольору, волоссям русе розпущене, кросівки синього кольору, а за нею о 16.30.40 до приміщення магазину заходить хлопець ( ОСОБА_13 ), одягнений в куртку бежевого кольору, футболку жовтого кольору, штани чорного кольору, кросівки чорного кольору, із поліетиленовим пакетом в лівій руках. Даний хлопець залишає вказаний політеленовий пакет по ліву сторону від вхідних дверей та надалі виходить із приміщення магазину та одразу за ним виходить дівчина, яка раніше заходила за вказаним хлопцем та папка САМ -2, де наявні два відео файли: - відео файл 3857-3959 а саме 26.09.2016 в час 16.29.18 год. видно, що до зупинки громадського транспорту іде хлопець ( ОСОБА_13 ) із пакетом в руках, стоїть на зупинці громадського транспорту, надалі повертається знову в напрямку, звідки прийшов. Надалі о 16.30.30 год. у відкриті двері до магазину заходить дівчина, а за дівчиною у приміщення магазину заходить хлопець ( ОСОБА_13 ) із поліетиленовим пакетом в руках. Надалі, о 16.31.16 год. хлопець та дівчина виходять з приміщення магазину та направляються в ліву сторону від вхідних дверей до магазину. Зокрема, в папці відеозаписів - САМ 4 наявні два відео файли, а саме: - файл 62548-3958 об 16.30.31 год. у приміщення магазину заходить дівчина, а за нею позаду ОСОБА_13 та підходить до неї, стоять пару секунд біля стелажів, надалі виходять з магазину. Вказане відео узгоджується з показаннями потерпілої ОСОБА_24 , про те, що вони були дійсно знайомі з ОСОБА_54 та зустрічались 26.09.2016 в м. Чернівці по вул. Руської, 201а в магазині «Морковка» та повністю узгоджуються з показами свідка ОСОБА_55 ( ОСОБА_53 ), яка підтвердила, що саме вона познайомила ОСОБА_24 із ОСОБА_13 в м. Чернівці, біля вказаного магазину. (т.1 а.с. к.пр. 165-169)

- згідно висновку судової психіатричного експертизи № 570 від 23.11.2016 по ОСОБА_7 , знаходиться в межах розумового дефекту (не різко виражена імбецильність), Здатність до сприйняття і усвідомлення ситуації, можливості змінювати свою поведінку і враховувати можливі наслідки своїх дій значно обмежені. Ознак підвищеної схильності до брехливості та фантазування не виявлено. На період часу, до якого відносяться події по справі, під експерта ОСОБА_7 теж виявляє ознаки помірної розумової відсталості. Враховуючи рівень сформованості психічних функцій, аналіз конкретних умов, в яких відбуваються події, неповнолітня під експертна ОСОБА_7 не могла в повній мірі правильно розуміти наміри підозрюваного , передбачити загальний хід розвитку ситуації, врахувати ознаки актуалізації загрози, близькі та віддалені її наслідки для себе. Суттєві внутрішні сторони і зв`язки того, що відбувалось, були їй недоступні в повній мірі. (т.1 а.с. к.пр. 71-72)

Враховуючи вищевикладене, неповнолітня під експертна ОСОБА_7 не могла чинити опір, за своїм психічним станом вона не могла правильно сприймати обставини по справі, і враховуючи її психічний стан, може давати про це покази тільки щодо фактів, що стосуються зовнішньої сторони події по справі, а саме (вказати певну особу, місце, певні дії цієї особи).

- заявою про вчинення кримінальне правопорушення від 17.02.2020 від ОСОБА_9 ; (т.1 а.с. к.пр. 177)

- протокол огляду місця подій від 19.02.2020 з фото таблицями, відповідно до якого оглянуто житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 , де мало місце вчинення кримінального правопорушення; під час якого було виявлено та вилучено жіночну куртку червоного кольору, яку добровільно видала ОСОБА_9 ; (т.1 а.с. к.пр. 179)

- протоколом пред`явлення для впізнання від 03.04.2020 та довідкою слідчого, який було проведено із потерпілою ОСОБА_9 , відповідно до довідки якого вона впізнала за фотознімками особу, під номер № НОМЕР_3 ОСОБА_21 вона знає, яку в подальшому було встановлено ОСОБА_13 ; (т.1 а.с. к.пр. 258-259)

- протоколом пред`явлення для впізнання речей від 22.07.2020 (телефону потерпілої), проведений із ОСОБА_56 , відповідно до якого остання впізнала мобільний телефон «Самсунг» рожевого кольору та який було видано добровільно свідком ОСОБА_42 та який він обміняв із знайомим на ім`я ОСОБА_57 ; цей телефон належить її доньці. (т.1 а.с. к.пр. 281-282)

- заявою про добровільно виданий потерпілою ОСОБА_9 телефону марки «Нокіа» 107, що їй дав хлопець на ім`я ОСОБА_21 ; (т.2 а.с. к.пр. 8)-

протоколом огляду мобільного телефону «Нокіа 107» : чорний на кнопках, екран телефону пошкоджений. (т.2 а.с. к.пр. 11-12)

- протоколом пред`явлення для впізнання із свідком ОСОБА_40 та довідкою слідчого, відповідно до якого ОСОБА_41 впізнав дівчину ОСОБА_9 , в середині лютого 2020 року спільно з хлопчиною залишилась у нього вдома за адресою: АДРЕСА_6 ; (т.2 а.с. к.пр. 85-86)

- протоколом пред`явлення для впізнання від 15.06.2020 та довідкою слідчого, проведений з свідком ОСОБА_40 , який впізнав хлопця, який ночував у нього вдома, а саме під номером № НОМЕР_4 ОСОБА_13 (т.2 а.с. к.пр. 88-90)

- протоколом пред`явлення для впізнання із свідком ОСОБА_49 та довідкою слідчого, відповідно до якої свідок впізнала особу під №3 ОСОБА_13 , як хлопця якого вона бачила з вікна автомобіля, до якого підходила ОСОБА_15 ; (т.2 а.с. к.пр. 120-121)

- протоколом пред`явлення для впізнання, проведеного із свідком ОСОБА_38 , який згідно довідки слідчого, впізнав особу під №2 ОСОБА_13 , як хлопця циганської національності, який в середині лютого 2020 року спільно з дівчиною було в його сусіда ОСОБА_58 та якому він давав презерватив; (т.2 а.с. к.пр. 132-133)

- протоколом пред`явлення для впізнання проведеного із свідком ОСОБА_38 , який згідно довідки слідчого, впізнав особу під № 3 ОСОБА_9 , яка разом з хлопцем перебувала в його сусіда вдома в середині лютого 2020 року; (т.2 а.с. к.пр. 135-136)

- відеоінформацією, дослідженою в судовому засіданні, на оптичному носії (карта пам`яті) надана Герцаївським ВП Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області ДПП (з автостанції) та від ОСОБА_45 (з магазину «Центр енергозбереження) micro-SD з похибкою 2 год. вперед в часі та карта пам`яті (micro-SD) розміром 8 гб, на якій в корінному каталозі наявна папка під назвою «відео з Герци ВП», в які при відкритті наявний плеєр для відкриття файлів, одна папка під назвою «NVR» та 6 файлів. У відповідності д назв файлів можна зрозуміти, що у самій папці наявні відеозаписи з камер №5, яка фіксує зверху вул. Центральну в м. Герца, в напрямку м. Чернівці, автостанція праворуч. А щодо 6 (шести) файлів, то 3 (три) з них ведуть відеозапис з камери №1 ( по вул. Зелена в м. Герца, напрямку автостанції) а три ведуть відеозапис з камери № 3 (вул. Центральна, перехрестя) Серед усіх файлів, більш детальним оглядом будуть без посередньо відеозаписи, які фіксують обставини, що мають значення для досудового розслідування, а саме, НСVR ch3 main 0002-1838 ліворуч на камері зображено автостанцію м. Герца, а прямо на камері вул. Центральна, де праворуч вул. Центральна веде в напрямку м. Чернівці. На часі 16.14.08 на території автостанції видно дівчину, що вдягнена в куртку червоного кольору та кросівки білого кольору, яка знаходиться поблизу з автобусом та ходить зі сторони в сторону. На часу 16.14.36 з правого боку видно особу чоловічої статі - ОСОБА_44 , що одягнутий в куртку із капюшоном з хутром. ……. З дослідженого відео чітко видно як на автостанції ОСОБА_13 хватає дівчину за руку та заводить до автобусу, який прямує до м. Чернівці. (т.2 а.с. к.пр. 140)

- протоколом огляду та перегляду вищевказаного відеозапису (карта пам`яті), який було проведеного за участю законного представника ОСОБА_51 . (т.2 а.с. к.пр. 141-143)

- заявою про добровільно надані ОСОБА_59 записи з камер відео спостереження по АДРЕСА_7 ; (т.2 а.с. к.пр. 148)

- відеозаписом з магазину ІНФОРМАЦІЯ_5 ( АДРЕСА_7 ) наданий ОСОБА_60 , приміщення «Гарячий Урбан» ;

- протоколом огляду та перегляду відеозапису наданої ОСОБА_59 ( АДРЕСА_7 ; (т.2 а.с. к.пр. 149)

- протоколом пред`явлення для впізнання із свідком ОСОБА_59 та довідкою слідчого, відповідно до якої свідок впізнала ОСОБА_9 під № 3, яка в після обідній час 16.02.2020р. заходила в приміщення магазину що по АДРЕСА_7 спільно з хлопцем, циганської зовнішності; (т.2 а.с. к.пр. 157-159)

- протоколом пред`явлення для впізнання та довідкою слідчого, з якої видно, що свідок ОСОБА_59 впізнала ОСОБА_13 під № 4; (т.2 а.с. к.пр. 160-161)

- заявою про добровільне надання відео з магазину «Центр енергозбереження» ОСОБА_45 ; (т.2 а.с. к.пр. 166)

- протоколом огляду та перегляду безпосередньо в суді вказаного оптичного носія надано ОСОБА_45 ; (т.2 а.с. к.пр. 167-168)

- постановою про визнання речових доказом флеш носія наданого ОСОБА_45 (т.2 а.с. к.пр. 169-170)

- заявою свідка ОСОБА_42 про надання добровільно телефону та протоколу огляду мобільного телефону світло-рожевого кольору «Самсунг»; (т.2 а.с. к.пр. НОМЕР_5 )

- висновку експерта № 268 від 19.02.2020р., відповідно до якого при судовій - токсологічній експертизі крові ОСОБА_9 етилового спирту не виявлено. (т.2 а.с. к.пр.16)

- висновку експерта № 161ст від 16.03.2020р. - судової-медичної експертизи ОСОБА_9 , відповідно до висновків: встановлено наступні тілесні ушкодження: синці: по внутрішній поверхні у верхній та середній третинах правого стегна в кількості 11-ти; по передній поверхні у верхній третині лівого стегна; по внутрішній поверхні в нижній третині правого стегна; по внутрішній поверхні у верхній третині лівої гомілки. Дані тілесні ушкодження виникли в результаті дії твердих тупих предметів, по строкам та обставинам можуть відповідати вказаному в фабулі постанови і відносяться до легких тілесних ушкоджень. В мазках та на ватному тампоні з піхви та присінку піхви ОСОБА_9 сперматозоїдів не знайдено. Дівоча пліва у неповнолітньої ОСОБА_9 порушена, строк ї порушення може відповідати вказаному у постанові, при цьому розрив дівочої пліви міг виникнути від дії твердих тупого предмету, можливо внаслідок введення в піхву напруженого чоловічого статевого члену. Враховуючи недостатні розміри тазу потерпілої ОСОБА_9 , статевої зрілості не досягла. (т.2 а.с. к.пр. 26-27)

- висновку судової-психіатричної експертизи №205 від 25.02.2020р. відносно ОСОБА_9 , відповідно до якого рівень інтелектуального розвитку неповнолітньої ОСОБА_9 знаходиться в межах розумового дефекту (не різко виражена імбецильність). Враховуючи рівень сформованості психічного розвитку неповнолітньої ОСОБА_9 , вона могла сприймати обставини про справі та давати по них покази, але тільки щодо сторони події по справі (вказати певну особу, місце, певні дії цієї особи). ОСОБА_9 не могла своєчасно та вірно розуміти наміри звинуваченого в скоєні проти неї протиправного діяння, передбачити загальний хід розвитку ситуації, врахувати ознаки загрози, близькі та віддалені її наслідки для себе. Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_9 не могла чинити опір. Ознак підвищених схильності фантазування та брехливості не виявляє. Виявляє ознаки психічного розладу у формі помірної розумової відсталості (не різко виражена імбецильність). На період часу до якого відноситься вчинене проти під експертної діяння, а саме 16, 17 лютого 2020, неповнолітня ОСОБА_9 також виявляє ознаки психічного розладу у формі помірної розумової відсталості (не різко виражена імбецильність з порушенням поведінки) (т.2 а.с. к.пр. 31-34)

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Стаття 94 КПК України передбачає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Суд вважає, що наведені вище докази, які безпосередньо досліджені у судовому засіданні, зібрані в порядку, встановленому кримінально - процесуальним законодавством, узгоджуються між собою, і свідчать про те, що саме ОСОБА_13 були вчиненні щодо потерпілої ОСОБА_24 та повністю спростовують доводи обвинуваченого ОСОБА_13 про непричетність його до зґвалтування і відкритого викрадення чужого майна потерпілої ОСОБА_61 .

Стороною захисту наведені докази не спростовані.

Враховуючи положення ст.ст. 85, 86, 228 КПК України, виходячи з показань потерпілої, неповнолітньої ОСОБА_7 вона зазначила суду про те, що її згвалтував (вступив з нею, проти її волі в статевий акт) саме ОСОБА_13 , який їй представився іменем ОСОБА_19 .

Суд вважає, що відсутні підстави для визнання доказів неналежними та недопустимими з підстав невизнання обвинуваченим своєї причетності до скоєного по відношенню до потерпілої ОСОБА_61 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_13 не заперечував вступу у статеві зносини і з потерпілою ОСОБА_9 , пояснивши, що остання не бажала цього, а він хотів з нею займатися «любов`ю». Також не заперечував того факту, що у присутності ОСОБА_15 , він забрав її сенсорний мобільний телефон, щоб вона не могла подзвонити мамі і віддав свій телефон, замінивши в ньому сім картку, мотивуючи тим, що ОСОБА_15 мала записати на телефон пісні.

На підставі наведених доказів, суд вважає, що вина ОСОБА_13 за ч. 3 ст. 153 КК України, у вчиненні дій сексуального характеру, відносно потерпілих, неповнолітніх ОСОБА_31 та ОСОБА_15 , пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи, за кваліфікуючими ознаками: зґвалтування неповнолітньої особи, вчинене повторно та ч. 2 ст. 186 КК України, - грабіж, тобто відкрите викрадення чужого майна, за кваліфікуючою ознакою: вчинений повторно повністю доведена належними та допустимими доказами, які узгоджуються між собою. Суд вірно кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_13 за вказаними нормами закону..

Посилання в дебатах, сторони захисту на те, що докази, надані стороною обвинувачення на підтвердження вини є неналежними та недопустимими з підстав того, що ОСОБА_13 не вчиняв кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 152 та ч. 2 ст. 186 КК України по відношенню до потерпілої, неповнолітньої ОСОБА_7 , у судовому засіданні свого підтвердження не знайшли. Судом при дослідженні показань, речей і документів було дотримано принцип безпосередності дослідження доказів.

Докази, на підставі яких суд прийшов до висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_13 безпосередньо досліджені в судовому засіданні. Всім вищенаведеним доказам судом надана оцінка і вони визнані належними та допустимими.

Згідно чинного законодавства вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення. Виправдувальний вирок також ухвалюється при встановленні судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу.

При цьому обвинувальний вирок може бути ухвалений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом. Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Тобто, дотримуючись засад змагальності та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Згідно з ч. 2 ст. 8 КПК України та ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суд при розгляді даного кримінального провадження враховує усталену практику ЄСПЛ, зокрема, викладену в рішеннях ЄСПЛ по справах «Кобець проти України», «Коробов проти України» та «Ушаков проти України» щодо концепції доведення вини «поза розумним сумнівом».

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Згідно з ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд, зокрема, повинен вирішити такі питання: чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа та чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини, ст. 62 Конституції України і норм КПК України, кожна людина має право на справедливий розгляд справи, ніхто не може бути підданий кримінальному покаранню поки не буде визнаний винним в законному порядку; обвинувачення не може ґрунтуватися на отриманих незаконним шляхом доказах чи припущеннях, а обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і постановлюється лише за умови, якщо під час судового розгляду вина підсудного у скоєнні конкретного злочину повністю доведена.

Оцінюючи всі докази, надані стороною обвинувачення у даному кримінальному провадженні в їх сукупності, суд враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів (п.53 рішення ЄС від 20.09.2012 року у справі « Федорченко та Лозенко проти України»).

Достовірність та об`єктивність наведених доказів у суду сумніву не викликає, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, відносні, допустимі та достатні, винуватість ОСОБА_13 в межах пред`явленого обвинувачення доведена і підстави для перекваліфікації його дій відсутні.

Так, в судовому засіданні потерпілі, відповідно як неповнолітня ОСОБА_24 , так і неповнолітня ОСОБА_47 впевнено впізнали ОСОБА_13 , як особу, яка відносно них вчинила злочини при обставинах вказаних вище. Даних, які б давали підстави вважати показання потерпілих не правдивими, судом не встановлено. Зазначені показання потерпілих є послідовними та підтверджуються сукупністю усіх інших зібраних і досліджених у справі доказів.

На необхідності дотримання законної процедури, принципу рівності сторін під час кримінального провадження неодноразово у своїх рішеннях наголошував Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ). Суд за усталеною практикою, вважає, що кримінальне провадження, у тому числі складові такого провадження, які стосуються процедури, мають бути засновані на принципі змагальності, і має бути забезпечена процесуальна рівність сторін обвинувачення і захисту. Право на судовий розгляд за принципом змагальності означає, що сторонам обвинувачення і захисту має бути надана можливість ознайомитися із зауваженнями та доказами, наданими іншою стороною, і відповісти на них (справа «Джеват Сойсал проти Туреччини», заява № 17362/03, рішення від 23 вересня 2014 року, остаточне рішення від 23 грудня 2014 року); згідно з принципом рівності сторін змагального процесу як однієї зі складових розширеної концепції справедливого суду кожній стороні повинно бути надано розумну можливість представити свої аргументи на умовах, які не ставлять її у гірше становище порівняно з опонентом. При цьому, судом встановлено і сторонами кримінального провадження не заперечувалося, що матеріали досудового розслідування були відкриті стороні захисту відповідно до вимог ст. 290 КПК України.

Отже, аналіз та оцінка доказів, які суд вважає належними та допустимими в сукупності їх дослідження, свідчать про те, що дані злочини скоєно обвинуваченим ОСОБА_13 , а його покази щодо непричетності до вчиненого по відношенню до неповнолітньої потерпілої ОСОБА_7 , вчинення в неповнолітніх потерпілих грабежу є надуманими і такими, що спрямовані на уникнення покарання за вчинене.

Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_13 , відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставинами, яка обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, суд вважає вчинення кримінальних правопорушень щодо неповнолітніх осіб, які перебували в безпорадному стані та страждають на психічний розлад, маючи вади розумового розвитку та вчинення злочинів особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_13 раніше неодноразово судимий, неодружений, має постійне місце проживання, за місцем, як проживання так і перебування в ДУ Чернівецький слідчий ізолятор характеризується задовільно; на обліку у лікаря-психіатра та на обліку в лікаря нарколога не перебуває. Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 503 (т. 2 а.с. к пр.. 252), ОСОБА_13 у період часу, якому відповідають правопорушення, ознак психічного захворювання не виявляв, він міг віддавати звіт своїм діям та керувати ними.

При призначенні покарання суд враховує, що ОСОБА_13 обвинувачується у скоєнні злочинів різного ступеню тяжкості, в тому числі особливо тяжкого злочину, дані, які характеризують його особу, фактичні обставини справи, умисну форму його вини і наслідки, які настали від його протиправного діяння, обставин, які обтяжують його покарання. Також, суд враховує, що обвинувачений неодноразово відбував покарання у місцях позбавлення волі, однак це не призвело до позитивних змін в його особистості і не створило у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, оскільки після звільнення з місць позбавлення волі він знову вчинив злочини. Так, відповідно до вироку від 14.09.2020 року ухваленого Хотинським районним судом Чернівецької області, ОСОБА_13 засуджено за ч. 3 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі; вирок набрав чинності.

Суд, виходячи за з`ясованих в судовому засіданні обставин, сукупності досліджених доказів та із врахуванням особи обвинуваченого, відсутності пом`якшуючих обставин, а саме того, що ОСОБА_13 ніяким чином не сприяв слідству у розкритті злочинів, вину визнав частково, а саме не заперечував факту зґвалтування неповнолітньої ОСОБА_9 ; не розкаявся у вчиненому, раніше притягувався неодноразово за аналогічні корисливі злочини (ст. 186 КК України), кримінальні правопорушення вчинив відносно неповнолітніх та таких що виявляють ознаки психічного розладу у формі помірної розумової відсталості (не різко виражена імбецильність з порушенням поведінки), достовірно знаючи про стан здоров`я, а також вік потерпілих, відповідно з урахуванням думки потерпілих ОСОБА_31 , ОСОБА_15 і в їх інтересах законних представників про найсуворіше покарання обвинуваченому, вважає правильним призначити ОСОБА_13 покарання у виді позбавлення волі. Саме таке покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_13 та попередження вчинення нових злочинів.

Строк відбування покарання ОСОБА_13 , суд вважає слід рахувати з моменту його затримання, а саме з 28.05.2020р.

Судові витрати за проведення експертиз підлягають стягненню з ОСОБА_13 в дохід держави в загальному розмірі 980.70 грн. судової дактилоскопічної експертизи №0799-К від 28.04.2020, вартість 490 гривня 35 копійок; судової дактилоскопічної експертизи №0800-К від 29.04.2020, вартість 490 гривня 35 копійок

В порядку ст.100 КПК України підлягає вирішенню доля речових доказів.

З метою забезпечення виконання вироку, суд вважає доцільним залишити до вступу вироку в законну силу без змін - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_13 , застосований в рамках судового розгляду кримінального провадження Хотинським районним судом Чернівецької області.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 370-371 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 152 та ч. 2 ст. 186 КК України, і призначити йому за вказаною нормою закону наступне покарання:

- за ч.3 ст.152 КК України - у виді 10 (десяти) років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі

На підставі ст. 70 ч.1 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання більш суворого покарання менш суворим призначити ОСОБА_13 покарання у вигляді 10 (десяти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання з урахуванням покарання, призначеного за вироком Хотинського районного суду Чернівецької області від 14.09.2020 року, ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточно до відбування призначити основне покарання у вигляді 11 (одинадцять) років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рахувати з 28.05.2020 року.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до набрання вироком суду законної сили залишити обраною у виді тримання під вартою (за вироком Хотинського районного суду Чернівецької області від 14.09.2020 року)

Стягнути з ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у прибуток держави процесуальні витрати на залучення експерта на загальну суму 980.70 грн. за проведення судової дактилоскопічної експертизи №0799-К від 28.04.2020, вартість 490 гривня 35 копійок; та судової дактилоскопічної експертизи №0800-К від 29.04.2020, вартість 490 гривня 35 копійок.

Речові докази за постановою слідчого від 08.08.2020 року (т.1 а.с.к пр. 170-171) оптичний носій (DVD RW диск) з відеозаписами з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 », який знаходиться за адресою: м. Чернівці, вул. Руська, 201 А залишити в матеріалах кримінального провадження;

Речові докази що передані на зберігання до камери речових доказів, за постановою слідчого від 18.07.2020 року (т.1 а.с.к пр. 230) сліди рук на 5-ти відрізках прозорої липкої стрічки та дві дактилоскопічні карти потерпілої ОСОБА_9 , що містяться в сейф-пакеті №2284917 та скляний стакан зі столу в кімнаті № 3 що упакований в сейф-пакет №2284919 знищити; покривало упаковане в картонну коробку знищити; жіночу куртка червоного кольору, що добровільно видана потерпілою ОСОБА_9 під час огляду місця подій повернути останній за належністю;

Речові докази за постановою слідчого від 17.02.2020 року (т.2 а.с.к пр. 2 та а.с. к пр.. 24) джинсові штани, кофту, бюстгальтер, плавки, добровільно надані потерпілою ОСОБА_9 повернути останній за належністю;

Речові докази за постановою слідчого від 17.02.2020 року та від 18.07. 2020р. (т.2 а.с.к пр. 9) - мобільний телефон «Нокіа 107», добровільно наданий потерпілою ОСОБА_9 повернути ОСОБА_13 ;

Речові докази за постановою слідчого від 18.07.2020 року (т.2 а.с.к пр. 24) - зразки крові неповнолітньої ОСОБА_9 , упаковані в паперовий конверт, зразок слини неповнолітньої знищити;

Речові докази за постановою слідчого від 02.03.2020 року (т.2 а.с.к пр. 144-145) флеш-накопичувач з відеозаписами з камер візуального спостереження, що розташовані по вул. Центральній в м. Герца, за 16.02.2020 залишити в матеріалах кримінального провадження;

Речовий доказ за постановою слідчого від 02.03.2020 року (т.2 а.с.к пр. 152-153) - оптичний носій інформації з відеозаписами з камер візуального спостереження, що розташований в магазині «Гарячий Урбан» по вул. Руська, 245-а в м. Чернівці, за 16.02.2020р. залишити в матеріалах кримінального провадження;

Речовий доказ за постановою слідчого від 02.03.2020 року (т.2 а.с. к пр. 169-170) флеш-накопичувач з відеозаписом з камер візуального спостереження, що розташований по АДРЕСА_8 , за 16.02.2020р. залишити в матеріалах кримінального провадження;

Речовий доказ за постановою слідчого від 01.08.2020 року (т.2 а.с. к пр. 189) - мобільний телефон марки «Самсунг», світло-рожевого кольору, сенсорний, добровільно виданий ОСОБА_42 повернути за належністю потерпілій ОСОБА_9 ;

Речовий доказ за постановою слідчого від 01.08.2020 року (т.2 а.с. к пр. 189) - труси, чорного кольору, добровільно видані ОСОБА_13 повернути останньому за належністю; -

Речовий доказ за постановою слідчого від 01.08.2020 року (т.2 а.с. к пр. 189) зразки буквального епітелію ОСОБА_13 знищити.

На вирок може бути подано апеляцію до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці протягом 30 днів з дня проголошення вироку.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору, учасникам судового провадження, який не були присутніми в судовому засіданні, надіслати не пізніше наступного дня після проголошення вироку.

Суддя ОСОБА_1