Справа №:755/9771/20
Провадження №: 1-кп/755/440/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" червня 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.01.2018 року за № 0000034, за обвинуваченням: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 204, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 204, ч. 3 ст.209 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

УСТАНОВИВ:

04 лютого 2021 року до Дніпровського районного суду м. Києва з Київського апеляційного суду після скасування ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 05.11.2020 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.01.2018 року за № 0000034, за обвинуваченням: ОСОБА_11 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 204, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 204,ч. 3 ст. 209 КК України повернуто прокурору для усунення недоліків, та призначено новий розгляд в суді першої інстанції.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, кримінальне провадження передано на розгляд судді ОСОБА_12 .

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 17.11.2021 року задоволено заяву судді ОСОБА_12 про самовідвід від розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.01.2018 року за № 0000034, за обвинуваченням: ОСОБА_11 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 204, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 204,ч. 3 ст. 209 КК України. Кримінальне провадження передано на повторний автоматизований розподіл між суддями.

Відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, кримінальне провадження передано на розгляд судді ОСОБА_1 .

Ухвалою від 28.06.2022 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000034 від 12 січня 2018 року в частині обвинувачення ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 204, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 204, ч. 3 ст. 209 КК України закрито на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з його смертю.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні вважає, що обвинувальний акт може бути призначений до судового розгляду.

Захисник обвинувачених адвокат ОСОБА_10 подав суду письмове клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, звернувши увагу суду, що обвинувачення є суперечливим, не містить дати вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 204 КК України; обвинувальний акт не містить посилання на редакцію ст. 204 КК України яка зазнавала змін. Крім того, правова кваліфікація кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 190 КК України та формулювання обвинувачення, як воно викладене в обвинувальному акті суперечать один одному.

Обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , кожен окремо, підтримали свого захисника.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт з додатками, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт з додатками підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.

Під час вирішення даного питання, судом враховується ухвала колегії суддів Київського апеляційного суду від 20.01.2021 року, якою було скасовано ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 05.11.2020 року про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.01.2018 року за № 0000034, за обвинуваченням: ОСОБА_11 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 204, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 204,ч. 3 ст. 209 КК України прокурору для усунення недоліків, а також недоліки, на які зазначались складом суду при поверненні обвинувального акта прокурору.

Згідно з п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

Крім того, згідно п.5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Відповідно до п.7 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт повинен містити розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Як вбачається із обвинувального акта, який відповідно до вимог ст. 291 КПК України містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та в якому, крім іншого, зазначено, що учасники організованої групи, очолюваної ОСОБА_11 (провадження щодо якого закрито у зв`язку із його смертю), а саме: ОСОБА 1, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , виконуючи розподілені між собою функції, спрямовані на досягнення відомого їм плану діяльності організованої групи, посягаючи на встановлені чинним законодавством України суспільні відносини у сфері господарської діяльності, маючи умисел на незаконне зберігання з метою збуту, а також збут підакцизних товарів, а саме дизельного палива та реалізуючи останній, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь у період часу з початку січня 2018 року по 05.03.2019 незаконного зберігали за адресою: АДРЕСА_1 незаконне виготовлене при вищеописаних обставинах пальне. Продовжуючи реалізацію спільного плану, відомого усім учасникам організованої групи ОСОБА_8 , відповідно до визначених йому ОСОБА_11 (провадження щодо якого закрито у зв`язку із його смертю) функцій 15.11.2018 близько 12 год. 30 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 в ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контролю за вчиненням злочину, незаконно збув за 1620 грн. ОСОБА_13 незаконно виготовлене дизельне паливо.

Також в обвинувальному акті зазначено, що виконуючи умови спільного плану, відомого усім учасникам організованої групи ОСОБА_6 , відповідно до визначених йому ОСОБА_11 (провадження щодо якого закрито у зв`язку із його смертю) функцій 12.12.2018 близько 16 год. 40 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 в ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контролю за вчиненням злочину, незаконно збув за 1040 грн. ОСОБА_13 незаконно виготовлене дизельне паливо.

Крім того, у викладі фактичних обставин в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_11 (провадження щодо якого закрито у зв`язку із його смертю) 04.03.2019 близько 16 год. 00 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 в ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контролю за вчиненням злочину, незаконно збув за 460 грн. ОСОБА_13 незаконно виготовлене дизельне паливо.

Також зазначено, що ОСОБА_8 , реалізуючи спільний план, відомий усім учасникам організованої групи, відповідно до визначених йому ОСОБА_11 (провадження щодо якого закрито у зв`язку із його смертю) функцій 15.11.2018 близько 12 год. 30 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив правочин купівлі-продажу незаконно виготовленого організованою групою дизельного палива, а саме в ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контролю за вчиненням злочину збув його за 1620 грн. ОСОБА_13 .

Крім того, зазначено, що виконуючи умови спільного плану, відомого усім учасникам організованої групи ОСОБА_6 , відповідно до визначених йому ОСОБА_11 (провадження щодо якого закрито у зв`язку із його смертю) функцій 12.12.2018 близько 16 год. 40 хв., перебуваючи за - адресою: АДРЕСА_1 вчинив правочин купівлі-продажу -незаконно виготовленого організованою групою дизельного палива, а саме в ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контролю за вчиненням злочину збув його за 1040 грн. ОСОБА_13 .

А також зазначено, що продовжуючи виконання спільного плану, відомого усім учасникам організованої групи ОСОБА_6 , відповідно до визначених йому ОСОБА_11 (провадження щодо якого закрито у зв`язку із його смертю) функцій 04.03.2019 близько 16 год. 00 хв., перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Олекси Довбуша, вчинив правочин купівлі-продажу незаконно виготовленого організованою групою дизельного палива, а саме в ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контролю за вчиненням злочину збув його за 460 грн. ОСОБА_13 .

За таких підстав, як вбачається із викладу фактичних обставин справи, обвинуваченими вчинено злочинні дії відносно ОСОБА_13 .

Проте обвинувальний акт містить дані лише анкетні дані потерпілого ОСОБА_14 , будь-яких даних щодо ОСОБА_13 та розміру спричиненої йому кримінальними правопорушення шкоди в обвинувальному акті в порушення п.п. 3, 7 ч. 2 ст. 291 КПК України не зазначено, що свідчить про наявність в обвинувальному акті суперечностей, які неможливо буде усунути під час судового розгляду кримінального провадження.

Крім того, аналіз положень п.13 ч.1 ст.3, ст. 20, ст.91 та п.5 ч.2 ст. 291 КПК України у їх взаємозв`язку дає підстави стверджувати, що тільки конкретне обвинувачення, зрозуміле обвинуваченому за змістом, яке відповідає вимогам як матеріального, так і процесуального закону і яке не містить у собі суперечностей вважається належним чином сформульованим і таким, яке породжує у особи необхідність здійснення захисту від нього. Зазначені положення закону перебувають у відповідності із практикою Європейського суду із прав людини, який неодноразово у рішеннях наголошував на необхідності приділяти особливу увагу роз`ясненню обвинувачення особі, щодо якої порушено кримінальну справу, а також на те, що надання повної та детальної інформації стосовно пред`явленого особі обвинувачення є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду. Так само, неодноразово ЄСПЛ наголошував на тому, що право бути детально проінформованим про характер і причини обвинувачення повинно розглядатися у контексті наявності у обвинуваченого права підготуватися до свого захисту (рішення у справах "Абрамян проти Російської Федерації", "Пелісьє та Сассі проти Франції", "Даллос проти Угорщини" та інші).

Так, суд погоджується з доводами сторони захисту, що обвинувачення у вказаному кримінальному провадженні, сформоване в обвинувальному акті за ч.1,2 ст.204 КК України є неконкретним щодо кожного з обвинувачених в частині часу, дати, способу незаконного виготовлення пального та конкретної ролі кожного з них.

Також, в обвинувальному акті зазначено, що до складу групи разом з ОСОБА_11 (провадження щодо якого закрито у зв`язку із його смертю) у різний період часу увійшли: ОСОБА 1, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Разом із тим, будь-яких даних щодо Особи1, чи виділено матеріали кримінального провадженні відносно даної особи в окреме провадження, обвинувальний акт не містить.

Констатуючи у обвинувальному акті що Особа 1 до складу групи разом з ним у різний період часу, орган досудового розслідування висунув обвинувачення про вчинення Особою1 злочинів у складі злочинної групи.

При цьому відсутність в обвинувальному акті вказівки на прізвище даної особи не означає неможливість його ідентифікації.

Так, вивченням реєстру матеріалів досудового розслідування, долученим до обвинувального акта встановлено про допит підозрюваного ОСОБА_15 та проведення відносно нього негласних слідчих розшукових) дій. Проте будь-яких даних щодо ОСОБА_15 в обвинувальному акті не зазначено, що не викликає сумніву у суду, що саме ОСОБА_15 і є Особою1, вказаний як співучасник злочинної групи.

Отже, посилання у обвинувальному акті на вчинення злочинів Особою1 у складі злочинної групи та зазначення відомостей у реєстрі матеріалів досудового розслідування про допит підозрюваного ОСОБА_15 та проведення відносно нього негласних слідчих розшукових) дій ідентифікує дану особу.

Така преюдиція щодо винуватості ОСОБА_15 у вчиненні інкримінованих злочинів у складі злочинної групи, не лише входить в колізію з нормами КПК щодо вільної оцінки доказів, а й суперечить передбаченим ст.7 КПК загальним засадам кримінального провадження, зокрема верховенству права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини.

Натомість міжнародні стандарти у галузі судочинства послідовно стверджують про неприпустимість нехтування презумпцією невинуватості та правом на справедливий судовий розгляд.

Так, відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ч.2 ст.14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, ч.1 ст.11 Загальної декларації прав людини кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 338 КПК України, з метою зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення прокурор має право змінити обвинувачення, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.

Суд вважає, що можливість зміни обвинувачення у ході судового розгляду не дає підстав для призначення судового розгляду із обвинуваченням, яке є не конкретним та суперечливим, оскільки зміна обвинувачення у суді, відповідно до ч.1 ст. 338 КПК України, можлива лише у випадку встановлення нових фактичних обставин злочину під час судового розгляду. Діючий КПК України не передбачає можливості призначення судового розгляду за обвинувальним актом у якому сформульоване не конкретне обвинувачення та відсутні відомості щодо потерпілого під умовою можливої зміни прокурором обвинувачення у ході судового розгляду.

Також є слушними доводи сторони захисту щодо не зазначення редакції ст. 204 КК України, за якою прокурор формулює обвинувачення у своєму обвинувальному акті від 01.07.2020 року, оскільки попередня редакція ст.204 КК України, яка прописана в законі № 1019-VIII від 18.02.2016 року, діяла до 01.01.2019 року. На даний момент є чинною редакція ст.204 КК України, яка прийнята Законом України №2628-VІІІ від 23.11.2018 року і вступила в дію 01.01.2019 року і відповідно до якої змінено як диспозиції, так і санкції всіх частин даної статті та значно посилена відповідальність. Прокурор вказує на нібито злочинну діяльність обвинувачених з січня 2018 року коли діяла попередня редакція ст.204 КК України, яка в подальшому була змінена, проте за відсутності в тексті посилання на редакцію статті закону відповідно до якого особа притягується до відповідальності призведе до порушення права на захист у розумінні ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, суд вважає, що доводи захисника адвоката ОСОБА_10 щодо повернення обвинувального акту прокурору є слушними, оскільки обвинувальний акт містить порушення п. 3, п. 5 ст. 291 КПК України, що унеможливлює призначення кримінального провадження до судового розгляду, в зв`язку з чим обвинувальний акт слід повернути прокурору для усунення виявлених недоліків при його складанні.

Разом із тим, на даному етапі розгляду обвинувального акта суд позбавлений можливості вирішити клопотання захисника ОСОБА_10 щодо скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03 червня 2019 року на майно, а саме машиномісце (підвал 2 в літ. Б) загальною площею 14,3 м2, за адресою: м. Київ, проспект Голосіївський, 58, гараж 214 А; машиномісце (підвал 2 в літ Б) загальною площею 14,3 м2, за адресою: АДРЕСА_2 ; квартиру загальною площею 99,3 м2, за адресою: АДРЕСА_3 , а тому його слід залишити без розгляду.

Також на даному етапі розгляду обвинувального акта не підлягає розгляду клопотання захисника ОСОБА_10 щодо зняття арешту з майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22 лютого 2019 року, а саме що знаходяться на рахунках № НОМЕР_1 ( код валюти 980 - українська гривня), № НОМЕР_2 (код валюти 980 - українська гривня) відкритих на ім`я ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , (ІПН НОМЕР_3 ) у АТ КБ «Приватбанк», оскільки вирішення питання про скасування накладеного арешту на майно потребує вивчення матеріалів кримінального провадження на підставі яких було накладено арешт під час досудового розслідування, що на даному етапі розгляду кримінального провадження є неможливим.

Керуючись ст. 291, 314 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника задовольнити.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 1 2018 10 від 12 січня 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 204, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 204,ч. 3 ст. 209 КК України та додані до нього документи, повернути прокурору, для виконання вимог зазначених в мотивувальній частині ухвали.

Клопотання захисника ОСОБА_10 щодо скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03 червня 2019 року - залишити без розгляду.

Клопотання захисника ОСОБА_10 щодо зняття арешту з майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22 лютого 2019 року - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 7-ми днів з дня її оголошення.

Визначити час проголошення повного тексту судового рішення 30.06.2022 року о 16.00 год.

Суддя: