Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/1995/22
Провадження 1-в/711/74/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2022 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси в режимі відео конференції з Черкаським СІЗО заяву захисника ОСОБА_4 про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким покаранням засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд

встановив:

Захисник ОСОБА_4 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з заявою про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким покаранням засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мотивуючи наступним: 22.04.2019 року Соснівським районним судом м. Черкаси по справі № 712/14730/18 ОСОБА_5 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 289 КК України та призначено покарання у вигляді 3 років 2 місяців позбавлення волі. З часу винесення вироку ОСОБА_5 перебуває в ДУ «Черкаський слідчий ізолятор». Станом на день подання заяви ОСОБА_5 відбуває покарання протягом 21 місяця або 1 рік та 9 місяців, що є більше половини від призначеного покарання, з часу початку відбуття покарання. Вважає, що на даний час існують обставини, за яких ОСОБА_5 можливо замінити невідбуту частину покарання більш на м`яке покарання, зважаючи на наступне: ОСОБА_5 ще до винесення вироку повністю відшкодував всі збитки потерпілому та щиро розкаявся. Внаслідок вчинення злочину під час перебування на іспитовому терміні суд зобов`язаний був призначити покарання у вигляді позбавлення волі, хоча за ч. 1 ст. 289 КК України підстав для позбавлення волі не було. Вказане свідчить про мінімальний строк призначеного покарання. ОСОБА_5 не звертався з апеляційною скаргою, виконував свої процесуальні обов`язки та зважаючи на майбутнє позбавлення волі, не здійснював жодних дій щодо переховування від державних органів. Також важливим моментом є те, що вчинений засудженим злочин не є тяжким, не є насильницьким або корисливим. Жодне майно не постраждало, а потерпілий не мав жодних претензій до ОСОБА_5 . З часу відбуття покарання засуджений повністю зрозумів та осудив свою поведінку. За весь час засуджений не був помічений у порушеннях Закону, у суперечках із співкамерниками. Засуджений не є суспільно-небезпечною особою та в часи війни на території України бажає довести вищевказане своєю роботою поза стінами ізоляції від суспільства внаслідок праці або виконання виправних робіт.

В судовому засіданні в режимі відео конференції ОСОБА_5 просив заяву задовольнити.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав заяву та просив її задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечила проти задоволення клопотання, та повідомила, що засуджений має 5 стягнень, заохочень не має, що свідчить про те що засуджений не став на шлях виправлення.

Відповідно до ч.1 ст.82 КК України особам, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, не відбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.

Згідно положенням п.2 ч.4 ст.82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі.

Частиною 3 ст.82 КК України передбачено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

На підставі Закону заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива за обов`язкової і одночасної наявності в їх сукупності підстав і умов. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Виправлення засудженого підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування всього строку покарання.

Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти постійну свідому участь у суспільно-корисній праці, сумлінне виконання трудових обов`язків, відсутність прогулів, відмов від роботи тощо.

Дослідивши надану характеристику, в якій зазначено за час перебування в ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» характеризується наступним чином, п`ять разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, заохочень не має. В камері з іншими засудженими не конфліктує. По відношенню до представників адміністрації не завжди дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин. Намагається утримувати в чистоті спальне місце, не завжди має охайний зовнішній вигляд. Самостійно виконує роботи із самообслуговування, має для йього достатні навички. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не сумлінно через особисту неорганізованість. Намагається дотримуватись вимог пожежної безпеки. З питань отримання загальної або професійної освіти не звертався. Участі у самодільних організаціях засуджених не брав. В установі на профілактичному обліку як особа що схильна до самоушкодження не перебуває. Соціально-корисні зв`язки з рідними підтримує шляхом отримання передач.

До Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор» прибув 16 липня 2020 року.

Засуджений ОСОБА_5 не став на шлях виправлення та не заслуговує на застосування до нього невідбутої частини покарання більш м`яким, оскільки встановленого порядку дотримується лише під контролем представників адміністрації установи.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного суду України від 26.04.2002 року за №2 заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Абзац 2 п.17 вказаної постанови зобов`язує суд перед прийняттям рішення ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях установи тощо.

Беручи до уваги комплексний підхід до особи засудженого, враховуючи наявність 5 стягнень, відсутності заохочень, що свідчить про не бажання стати на шлях виправлення, а про корекцію поведінки для можливості застосування до нього заміни невідбутої частини покарання більш м`яким. Суд також враховує погляд адміністрації установи, де відбуває покарання засуджений, на особу, яка відповідає характеристиці та довідці про стягнення та заохочення у повному обсязі. Що також висвітлено в постанові вищезазначеного Пленуму.

Суд, дослідивши матеріали подання, враховуючи особу засудженого, його вік, стан здоров`я та сімейний стан, вважає, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення, тому в задоволенні заяви захисника ОСОБА_4 про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким покаранням засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.82 Кримінального кодексу України, ст. ст. 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

п о с т а н о в и в:

В задоволенні заяви захисника ОСОБА_4 про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким покаранням засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подання через Придніпровський районний суд міста Черкаси апеляційної скарги протягом семи днів з дня проголошення ухвали, а для осіб, які не викликались в судове засідання - з дня отримання ними копії ухвали.
Повний текст ухвали проголошено 21 червня 2022 року о 10 годині 00 хвилин в залі суду Придніпровського районного суду м. Черкаси.

Головуючий: ОСОБА_1