Справа № 699/398/22
Номер провадження № 1-кс/699/101/22
УХВАЛА
щодо арешту майна

19.04.2022 року м. Корсунь-Шевченківський

Слідчий суддя Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Прилуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 , дізнавача ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання дізнавача Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 про арешт майна,

УСТАНОВИВ:

11.04.2022 до Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області звернувся з клопотанням дізнавач Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором Чернігівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна.

Вказане клопотання підсудне Прилуцькому міськрайонному суду Чернігівської області.

Розпорядженням голови Верховного Суду від 08.03.2022 № 2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» ураховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану змінено територіальну підсудність судових справ, зокрема, територіальну підсудність Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області та Варвинського районного суду Чернігівської області змінено та визначено за Корсунь-Шевченківським районним судом Черкаської області.

Ураховуючи вищенаведене, указане клопотання належить до територіальної підсудності Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області.

Клопотання мотивоване тим, що в провадженні сектору дізнання Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області знаходиться кримінальне провадження №0000145 про те, що 07.04.2022 до Прилуцькою РВП ГУНП в Чернігівській області надійшло повідомлення, що на ставі «Соловйовий», який розташований на території Парафіївської ОТГ Прилуцького району Чернігівської області виявлено факт незаконного зайняття рибним добувним промислом. Правова кваліфікація ч.1 ст.249 КК України.

07.04.2022 під час проведення огляду місця події на ділянці місцевості між селами Ступаківка та Іваниця на території Парафіївської ОТГ Прилуцького району Чернігівської області, на березі става «Соловйовий» виявлено та вилучено свіжовиловлену рибу: карась - 87 шт., лин - 1 шт., окунь - 1 шт., заборонені знаряддя лову - сітки порожні в кількості 3 шт., гумовий човен KOLIBRI з двома пластиковими веслами, автомобіль марки Volkswagen модель «Golf» д.н.н. НОМЕР_1 . Вказані вилучені речі визнано речовими доказами.

Автомобіль марки Volkswagen модель «Golf» д.н.з. НОМЕР_1 перебуває у користуванні гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який за свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 належить гр. ОСОБА_6 , гумовий човен KOLIBRI з двома пластиковими веслами, сітки порожні у кількості 3 шт., перебувають у користуванні гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На даний час виникла необхідність накладення арешту на гумовий човен KOLIBRI з двома пластиковими веслами, сітки порожні у кількості 3 шт., оскільки вони зберегли на собі сліди кримінального правопорушення і в подальшому можуть бути використані як доказ фактів чи обставин у зазначеному кримінальному провадженні.

У судовому засіданні дізнавач та прокурор підтримали дане клопотання, просили його задовольнити.

Дізнавач пояснила, що постанова про визнання речовими доказами винесена 07.04.2022, а відомості про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР внесені 11.04.2022, оскільки ЄРДР не працював через технічні проблеми.

Власник майна ОСОБА_7 , будучи належним чином повідомленим про розгляд клопотання шляхом направлення телефонограми, в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив.

Перевіривши клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку учасників, приходжу до висновку про необхідність задоволення клопотання виходячи з наступного.

Згідно рапорту помічника чергового Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області 07.04.2022 о 22 год 00 хв надійшло повідомлення про те, що на місцевому водоймі було затримано двох невідомих осіб, котрі виловлювали рибу.
Відомості про дане кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.249 КК України 11.04.2022 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зареєстровані за №0000145, оскільки вказаний реєстр не працював через технічні проблеми.

07.04.2022 під час проведення огляду місця події на ділянці місцевості між селами Ступаківка та Іваниця на території Парафіївської ОТГ Прилуцького району Чернігівської області, на березі става «Соловйовий», виявлено та вилучено свіжовиловлену рибу: карась - 87 шт., лин - 1 шт., окунь - 1 шт., заборонені знаряддя лову - сітки порожні в кількості 3 шт., гумовий човен KOLIBRI з двома пластиковими веслами, автомобіль марки Volkswagen модель «Golf» д.н.з. НОМЕР_1 .

07.04.2022 постановою дізнавача Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 було визнано в якості речового доказу заборонені знаряддя лову - сітки порожні в кількості 3 шт., гумовий човен KOLIBRI з двома пластиковими веслами по кримінальному провадженню №0000145. Вказані речі поміщено на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області, про що в судовому засіданні зазначила дізнавач.

До внесення відомостей про кримінальний проступок до Єдиного реєстру досудових розслідувань допускається проведення окремих дій, передбачених частиною третьою статті 214 цього Кодексу (ч.3 ст.298 КПК України).
У відповідності до положень ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Частиною 1 статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема: збереження речових доказів.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами, згідно ст.98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч.11 ст.170 КПК України).
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Частиною 1 ст.172 КПК України визначено, що клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Строк подання до суду клопотання про арешт майна, що передбачений ч.5 ст.171 КПК України, не порушено.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчим суддею з`ясовано всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

У правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, висловлену в постанові від 14.11.2018 року у справі № 183/1617/16, зазначено, що критеріями сумісності заходу втручання у право на мирне володіння майном із гарантіями ст. 1 Першого протоколу до Конвенції є те, чи ґрунтувалося таке втручання на національному законі, чи переслідувало легітимну мету, що випливає зі змісту вказаної статті, а також, чи є відповідний захід пропорційним легітимній меті втручання у право. Втручання держави у право мирного володіння майном повинно мати нормативну основу у національному законодавстві, яке є доступним для заінтересованих осіб, чітким, а наслідки його застосування передбачуваними. Якщо можливість втручання у право мирного володіння майном передбачена законом, Конвенція надає державам свободу розсуду щодо визначення легітимної мети такого втручання: або з метою контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів, або для забезпечення сплати податків, інших зборів чи штрафів. Втручання у право мирного володіння майном, навіть якщо воно здійснюється згідно із законом і з легітимною метою, буде розглядатися як порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не буде встановлений справедливий баланс між інтересами суспільства, пов`язаними з цим втручанням, й інтересами особи, яка зазнає такого втручання. Отже, має існувати розумне співвідношення (пропорційність) між метою, досягнення якої передбачається, та засобами, які використовуються для її досягнення. Справедливий баланс не буде дотриманий, якщо особа-добросовісний набувач внаслідок втручання в її право власності понесе індивідуальний і надмірний тягар, зокрема, якщо їй не буде надана обґрунтована компенсація чи інший вид належного відшкодування у зв`язку з позбавленням права на майно (рішення Європейського суду з прав людини у справах Рисовський проти України від 20.10.2011 року (Rysovskyy v. Ukraine, заява № 29979/04) , Кривенький проти України від 16.02.2017 року (Kryvenkyy v. Ukraine, заява № 43768/07).

Матеріали клопотання містять відомості про те, що вищевказане майно було визнане речовим доказом і може бути предметом дослідження експертизи, тому слідчий суддя приходить до висновку про задоволення даного клопотання та накладення арешту на:

- сітки порожні в кількості 3 шт., гумовий човен KOLIBRI з двома пластиковими веслами, шляхом заборони користування та розпорядження ними до закінчення розгляду у даному кримінальному провадженні.

Суд уважає необхідним місцем зберігання арештованого майна визначити кімнату зберігання речових доказів Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області.

Керуючись ст.ст. 117, 167, 170, 172-173, 309, 395 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання дізнавача Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000145 задовольнити.

Накласти арешт на сітки порожні в кількості 3 шт., гумовий човен KOLIBRI з двома пластиковими веслами, шляхом заборони користування та розпорядження ними до закінчення розгляду у даному кримінальному провадженні.

Місцем зберігання арештованого майна визначити кімнату зберігання речових доказів Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1