справа №176/189/22
провадження №1-кп/176/143/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2022 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Жовті Води кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Жовті Води Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, неповнолітніх дітей не маючого, не працюючого, на обліку у центрі зайнятості не перебуваючого, група інвалідності не встановлена, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-3 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 жовтня 2021 року за №0000284,-

за участю учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,-

В С Т А Н О В И В:

З 10 січня 2019 року ОСОБА_3 призначений на посаду молодшого інспектора відділу охорони ДУ «Жовтоводська виправна колонія (№26)», на підставі наказу начальника ДУ «Жовтоводська виправна колонія (№26)» №2/ОС-19 від 09.01.2019.
Згідно з частиною 6 статті 14 Закону України «Про державну кримінально-виконавчу службу України» молодший сержант внутрішньої служби належить до осіб молодшого начальницького складу кримінально - виконавчої служби.
Відповідно до підпункту «д» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, є особи рядового і начальницького складу державної кримінально-виконавчої служби.
Таким чином, обвинувачений є суб`єктом, на якого поширюється дія вищевказаного Закону України, та суб`єктом декларування.
У день призначення на посаду, 08.01.2019 року, ОСОБА_3 , під особистий підпис, роз`яснено положення Закону України «Про запобігання корупції» щодо фінансового контролю, в тому числі про обов`язковість щорічного подання декларацій та після звільнення.
ОСОБА_3 звільнений із займаної посади за власним бажанням з 11 березня 2020 року на підставі наказу державної установи «Жовтоводська виправна колонія (№26)» № 41 /ОС-20 від 06.03.2020 року.
Абзацом 2 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а» і «в» пункту 2, пунктів 5 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.
При цьому відповідно до підпункту 3 пункту 5 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації - Єдиного державного реєстру декларацій осіб уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішеннямНаціонального агентства від 10.06.2016 №3, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за №959/29089, така декларація суб`єкта декларування подається до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено таку діяльність.
Частиною першою Правил заповнення форми декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, визначено, що декларація заповнюється та подається особисто суб`єктом декларування на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції через власний персональний електронний кабінет суб`єкта декларування у системі Реєстру, шляхом заповнення електронної форми.
Проте, згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру декларацій, ОСОБА_3 декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік, протягом з 01.01.2021 по 01.04.2021 року не подав, хоча являється зареєстрованим користувачем на відповідному сайті НАЗК з 17.12.2018.
У зв`язку з цим, Національне агентство з питань запобігання корупції, листом від 19.04.2021 року №47-02/24522/21, повідомило ОСОБА_3 про факт неподання відповідної декларації, та зобов`язало останнього подати декларацію після звільнення за 2020 рік протягом 10 днів з дня отримання повідомлення в порядку, визначеному абзацом 2 частини 2 статті 45 Закону. Вказаний лист ОСОБА_3 отримав під особистий підпис 30.04.2021 року.
Однак, упродовж передбачених Законом України «Про запобігання корупції» десяти діб ОСОБА_3 умисно декларацію не подав та не надав жодних пояснень або заперечень щодо поважності причин неподання декларації.
Тим самим, ОСОБА_3 , будучи суб`єктом декларування, достовірно знаючи про необхідність подання після звільнення декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції», у період часу з 01.01.2021 року по 01.04.2021 року, перебуваючи за місцем реєстрації, фактичного місця мешкання, роботи, тощо, діючи умисно, не подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік після звільнення.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ст. 366-3 КК України умисне неподання суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції».

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 звернувся до суду з письмовим клопотанням про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 366-3 КК України, на підставі ст.48 КК України, у зв`язку із зміною обстановки, а також закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав письмове клопотання. Надав суду згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 366-3 КК України, на підставі ст. 48 КК України, та закриття кримінального провадження відносно нього. Вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав.
Прокурор в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення клопотання сторони захисту, звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст.48 КК України, у зв`язку із зміною обстановки, оскільки є всі правові підставі для такого звільнення обвинуваченого.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши клопотання обвинуваченого та захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Частина 2 ст.4 Кримінального кодексу України передбачає, що кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Відповідно до ч.2 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Відповідно до обвинувального акту, кримінальне правопорушення було вчинено у період часу з 01.01.2021 по 01.04.2021 року.
Відповідно до ст.44 КК України, в редакції чинній на день вчинення кримінального правопорушення, Особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до примітки до ст.45 КК України, в редакції чинній на день вчинення кримінального правопорушення, корупційними кримінальними правопорушеннями відповідно до цього Кодексу вважаються кримінальні правопорушення, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також кримінальні правопорушення, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 цього Кодексу.
Таким чином, посилання на статтю 366-3 КК України у даній нормі Закону було відсутнє, тобто, кримінальне правопорушення, передбачене ст.366-3 КК України, на той час не являлося корупційним правопорушенням.

Зазначена стаття ( ст. 366-3 КК України) віднесена до корупційних на підставі Закону України від 29 червня 2021 року № 1576-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України щодо вдосконалення відповідальності за декларування недостовірної інформації та неподання суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», який набрав чинності 21 липня 2021 року.

З врахуванням положень ст. 58 Конституції України, ст. 5 КК України, суд застосовує закон, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, тобто в редакції, яка діяла до прийняття Закону України від 29 червня 2021 року № 1576-IX.

За редакцію ст.366-3 КК України, яка діяла на час вчинення кримінального правопорушення (01 квітня 2021 року), дане кримінальне правопорушення, відповідно до ст.12 КК України, являлось кримінальним проступком.

За чинною на даний час редакцією статті 366-3 КК України передбачено більш суворе показання у виді штрафу від двох тисяч п`ятисот до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або обмеженням волі на строк до двох років, або позбавленням волі строком на один рік, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, тобто даний злочин вже належить до нетяжких злочинів в розумінні чинної редакції статті 12 КК України.

Зазначене кримінальне правопорушення вчинено ОСОБА_3 01 квітня 2021 року.

Зважаючи на викладене, чинна редакція закону про кримінальну відповідальність посилює кримінальну відповідальність та погіршує становище обвинуваченого, а тому не має зворотної дії в часі.

Отже, вирішуючи дане клопотання суд керується редакцію закону чинною на час вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.48 КК України, в редакції на час вчинення кримінального правопорушення, особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.
Судом встановлено, що на час вчинення кримінального правопорушення, ст.366-3 КК України не була віднесена до корупційних правопорушень.

Судом встановлено, що обвинувачений вину визнав у вчиненні кримінального правопорушення, щиро розкаявся. Із займаної посади звільнений з 06.03.2020 року.

Відповідно до наданих відомостей Національним агентством з питань запобігання корупції, ОСОБА_3 22.04.2022 року подав декларацію до НАЗК особи, яка припиняє діяльність пов`язану з виконанням функції держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, з 01.01.2021 по 01.04.2021 року

Обвинувачений раніше не судимий, вперше вчинив кримінальне правопорушення, збитків кримінальним правопорушенням будь-кому не завдано.

За місцем проживання характеризується з позитивної сторони, на даний час не займає посади пов`язані з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування. На обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Зазначені обставини свідчать про те, що вчинене обвинуваченим діяння втратило свою суспільну небезпечність, і він перестав бути суспільно небезпечним, що є підставою для зміни обстановки.

Суд приходить до висновку про наявність правових підстав для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст.48 КК України, оскільки на час розгляду кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене ним діяння втратило суспільну небезпечність і він перестав бути суспільно небезпечною.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ч. 1 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Згідно ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За таких обставин клопотання сторони захисту підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підстав викладеного, керуючись ст. 48 КК України, ст.ст. 284, 286, 288, 369, 370, 371, 372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 366-3 КК України, на підставі ст.48 КК України, у зв`язку із зміною обстановки, а також закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.366-3 КК України, на підставі ст. 48 КК України, у зв`язку із зміною обстановки.

Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-3 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 жовтня 2021 року за №0000284 закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Строк оскарження ухвали 7 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя