Справа № 405/2343/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2022 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Кропивницький обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000116 від 11.05.2022, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ашхабат, Туркменістан, громадянина російської федерації, із середньо-технічною освітою, неодруженого, працюючого неофіційно, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.332-2 КК України, та угоду про визнання винуватості від 26.05.2022, укладену між прокурором у кримінальному провадженні прокурором відділу нагляду за додержанням законів Службою безпеки України та Державної прикордонною службою України прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_5 , у присутності адвоката захисника ОСОБА_4 ,

встановив:

ОСОБА_5 , будучи особою, якій заборонено в`їзд на територію України, перетнув державний кордон України у будь-який спосіб поза пунктом пропуску через державний кордон України, за наступних обставин.

Так, з 2011 року, більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, громадянин російської федерації ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував на території України у зв`язку з навчанням в учбових закладах.

На підставі клопотання КЛА НАУ щодо оформлення іноземцю чи особі без громадянства посвідки на тимчасове проживання від 19.09.2018 №01-08/2556, ОСОБА_5 отримав посвідку на тимчасове проживання, дійсну до 01.04.2020.

Однак, у зв`язку з відрахуванням з учбового закладу, рішенням Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області від 02.01.2020 посвідку на тимчасове проживання ОСОБА_5 скасовано.

14.02.2020 під час ведення особистого прийому начальником Фортечного РВ у м. Кропивницькому УДМС України в Кіровоградській області ОСОБА_6 було виявлено громадянина російської федерації ОСОБА_5 , стосовно якого були підстави вважати таким, що перебуває на території України з порушенням вимог законодавства, в зв`язку з чим останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Відповідно до рішення Фортечного РВ у м. Кропивницькому УДМС України в Кіровоградській області від 18.02.2020 № 15 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягав примусовому поверненню до країни походження та був зобов`язаний залишити територію України у термін до 14.03.2020.

13.03.2020 громадянин російської федерації ОСОБА_5 перетнув державний кордон України через пункт пропуску «Кучурган» в напрямку «виїзд» до Республіки Молдова.

Однак, 14.03.2020 ОСОБА_5 намагався в`їхати на територію України через пункт пропуску «Кучурган», де йому було відмовлено у перетинанні державного кордону України та прийнято рішення про заборону в`їзду в Україну терміном на 3 роки у зв`язку з порушенням правил перетину державного кордону України. Того ж дня, відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення серії ПдРУ №037068 від 14.03.2020 ОСОБА_5 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 202 КпАП.

Проте, 14.03.2020 громадянин російської федерації ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перетнув в пішому порядку державний кордон України поблизу н.п. Стара Андріяшівка (Республіка Молдова) в напрямку н.п. Розалівка (Україна), поза пунктом пропуску через державний кордон України, після чого прибув до м. Кропивницький Кіровоградської області, де до органів Державної міграційної служби не звертався.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненому правопорушенні визнав повністю за обставин, викладених в обвинувальному акті. Вказав, що дійсно проживав на території України, закінчився строк перебування, відносно нього було застосовано видворення, після чого він виїхав за межі території України, а потім пішки повернувся назад. У вчиненому розкаюється.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст.332-2 КК України як перетинання державного кордону України особою, якій заборонено в`їзд на територію України, у будь-який спосіб поза пунктами пропуску через державний кордон України.

26.05.2022 між прокурором у кримінальному провадженні прокурором відділу нагляду за додержанням законів Службою безпеки України та Державної прикордонною службою України прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_5 , у присутності адвоката захисника ОСОБА_4 , на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості, за змістом якої ОСОБА_5 зобов`язується беззастережно визнати свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.332-2 КК України, сприяти розслідуванню кримінального провадження у встановленні обставин по виявленню та припиненню інших відомих йому подібних кримінальних правопорушень.

Сторони, враховуючи пом`якшуючі обставини щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, узгодили покарання ОСОБА_5 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.332-2 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки, із застосуванням положень ст.75 КК України та звільненням останнього від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, поклавши на нього обов`язки у відповідності до ст.76 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановленні ст.473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України та закону, суд прийшов до висновку, що угода підлягає затвердженню, виходячи з наступного.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до положень частин 2 та 4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Згідно з ч.5 ст.469 КПК України передбачено, що укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.332-2 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів, правову кваліфікацію кримінального правопорушення органом досудового розслідування здійснено правильно, угоду про визнання винуватості укладено після повідомлення ОСОБА_5 про підозру, потерпілих у даному кримінальному провадженні немає.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 на обліку в КНП «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер» та КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня КОР» не перебуває, раніше не судимий.

З урахуванням наявності пом`якшуючих обставин - щирого каяття, активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення, та відсутності обтяжуючих обставин, беручи до уваги ставлення обвинуваченого до вчиненого, дій ОСОБА_5 , спрямованих на розкриття вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що сторонами правомірно узгоджено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, встановленого в санкції ч.1 ст.332-2 КК України, із застосуванням положень ст.75 КК України, суд вважає за доцільне звільнити останнього від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.1, п.2 ч.1 ст.76 КК України, що на думку суду є необхідним та достатнім для попередження вчинення ОСОБА_5 нових кримінальних правопорушень та його перевиховання.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України та її умови не суперечать іншим вимогам закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього разі затвердження угоди судом.

Обґрунтованих і достатніх підстав вважати, що укладення угоди між сторонами не було добровільним, тобто є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а також, що обвинувачений не має можливості виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, судом встановлено не було.

Умови даної угоди відповідають вимогам Кримінально процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про наявність, передбачених законом підстав для затвердження угоди про визнання винуватості від 26.05.2022 і призначення узгодженої сторонами міри покарання.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 374, 472-475 КПК України,

ухвалив:

Затвердити угоду від 26.05.2022 про визнання винуватості укладену між прокурором у кримінальному провадженні прокурором відділу нагляду за додержанням законів Службою безпеки України та Державної прикордонною службою України прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_5 , у присутності адвоката захисника ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.332-2 КК України і призначити узгоджене покарання у виді 2 /двох/ років позбавлення волі.
Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 /один/ рік, поклавши на засудженого обов`язки відповідно до ч.1 ст. 76 КК України:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_5 покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем його проживання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.
Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених статтею 394 КПК України до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський райсуд м. Кіровограда протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя
Ленінського районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_7