Справа № 932/2923/22
Провадження № 1-кс/932/1514/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 червня 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №0000835 від 06.06.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Каштанівка Верховського району, Орловської області, Російської Федерації, громадянину України, маючому середню освіту, неодруженому, маючому на утриманні 2-х неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштованому, проживаючому та зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому,-

ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тривання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.

В обґрунтування заявленого клопотання слідчий зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, що 06.06.2022 року о 18 годині 09 хвилин співробітниками Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області спільно з поліцейськими Полку поліції особливого призначення ГУНП в Дніпропетровській області, які діяли на підставі доручення слідчого, в порядку ст. 40 Кримінально-процесуального кодексу України, було зупинено транспортний засіб марки «Toyota Land Cruiser 200» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , для проведення слідчої (розшукової) дії у вигляді обшуку зазначеного транспортного засобу.

В той же час, не бажаючи підкоритись законним вимогам співробітників поліції, у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел, спрямований на умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Визначивши об`єктом свого злочинного посягання поліцейського ППОП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , який перебував у форменому одязі та повідомляв голосом, що являється співробітником Національної поліції України, ОСОБА_5 , достовірно усвідомлюючи, що поруч з ним знаходиться працівник правоохоронного органу під час виконання своїх службових обов`язків, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, 06.06.2022 року о 18 годині 09 хвилин, знаходячись за кермом транспортного засобу марки «Toyota Land Cruiser 200» д.н.з. НОМЕР_1 , розпочав рух транспортного засобу назад, тим самим затиснув поліцейського ППОП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 між автомобілями «Toyota Land Cruiser 200» д.н.з. НОМЕР_1 та службовим транспортним засобом марки «Volkswagen Multivan» НОМЕР_2 .

При цьому, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, не реагував на вимоги співробітників поліції групи ППОП ГУНП в Дніпропетровській області стосовно зупинення транспортного засобу марки «Toyota Land Cruiser 200» д.н.з. НОМЕР_1 , а навпаки продовжував рух назад вказаним автомобілем та спричинив потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження, відповідно до довідки № 373 з КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня І.І. Мечнікова» ДОР», у вигляді забою лівого променево-зап`ясткового суглоба, механічного пошкодження лівої гомілки, лівої кисті.

Правова кваліфікація злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кваліфікується за ч.2 ст. 345 КК України, тобто умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Про наявність ризику передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_5 , вчинив нетяжкий злочин, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком до 5 років, не має міцних соціальних зв`язків, постійного місця роботи, існує випадковими заробітками, джерело яких може знаходитись за межами місця розташування органу досудового слідства та суду. Тому, існує необхідність запобігти спробам підозрюваного ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину у період іспитового строку, у зв`язку з чим достовірно розуміє, що при визнанні судом винувати у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, буде змушений відбувати покарання у вигляді позбавлення волі, тому може сприйняти спроби переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду.

Про наявність ризику передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_5 являється раніше неодноразово судимою особо, зокрема 15.07.2021 засуджений Долгінцевським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 1 ст. 263 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, однак на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений з іспитовим строком на 2 роки. Таким чином, ОСОБА_5 на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не робить, у період іспитового строку вчинив умисний злочин. У зв`язку з чим в органу досудового розслідування виникають достатні підстави вважати, що існує необхідність у застосуванні виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки жодний інший запобіжний захід не зможе забезпечити уникнення можливості вчинення ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення.

У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав, пояснення надав аналогічні тексту клопотання, прохав таке задовольнити.
Підозрюваний у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав. Пояснив, що він не мав на меті нанести тілесні ушкодження працівнику правоохоронних органів, а за результатом проведення обшуку у його автомобілі, доказів вчинення кримінального правопорушення чи інших вилучених з обігу речей та предметів виявлено не було. Просив обрати більш м`який запобіжний захід.
Захисник у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання та обрати більш м`який запобіжний захід. Вважав ризики надуманими.
Заслухавши доводи прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, дослідивши надані докази та матеріали, слідчим суддею встановлено наступне.
Як вбачається із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, до реєстру за №0000835 від 06.06.2022 року внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.
06.06.2022 року ОСОБА_5 було затримано у порядку статті 208 КПК України.

07.06.2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.
Про причетність підозрюваного ОСОБА_5 до неправомірних дій та обґрунтованість підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення свідчать докази, які долучені до матеріалів клопотання, а саме: протокол обшуку у кримінальному провадженні № 0000765; протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 від 06.06.2022 року; протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 06.06.2022 року; протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 06.06.2022 року; протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 06.06.2022 року; протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 06.06.2022 року; протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 06.06.2022 року; протокол затримання ОСОБА_5 , в порядку ст. 208 КПК України; докази у їх сукупності.
Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання, а також здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить із наступного.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Не вдаючись до детальної оцінки дій та винуватості особи, на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.
З врахуванням вищевказаних письмових доказів, що були надані органом досудового розслідування, та досліджені в судовому засіданні, здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчий суддя, приходить до висновку, що повідомлена ОСОБА_5 підозра у вчиненні кримінального правопорушення не є очевидно не обґрунтованою.
Щодо застосування заявленого запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою та вирішуючи питання про існування передбачених ст. 177 КПК України ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя зазначає таке.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років; до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки. Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
З урахуванням того, що ОСОБА_5 є раніше судимою особою та підозрюється у вчинення кримінального правопорушення, яке передбачає застосування покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки, тримання під вартою, як запобіжний захід, може бути застосований до підозрюваного.
Доведеними, наданими суду поясненнями прокурора та матеріалами справи в їх сукупності, є наявність ризику у вигляді можливого переховування від органів досудового розслідування та суду, оскільки органом досудового розслідування представлено слідчому судді вагомі докази вчинення підозрюваним інкримінованого йому злочину, у випадку доведеності його вини у вчиненні злочину, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років. Окрім цього, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, вчиненому з метою перешкоджання проведенню слідчої дії та уникненню від можливої кримінальної відповідальності. Вік та стан здоров`я підозрюваного, відсутність у нього сталих соціальних зв`язків, легального та постійного джерела доходу свідчать на користь існування ризику можливої неналежної процесуальної поведінки підозрюваного та вчинення ним дій із переховування від органу досудового розслідування та суду, залишення ним міста у якому він проживає, з метою уникнення відповідальності за інкримінований злочин.
З огляду на те, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та наразі перебуває на іспитовому строці, не працевлаштований, тобто не має офіційного джерела доходу та підозрюється в умиснному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких або середньої тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, вважаю, що ризик вчинення іншого кримінального правопорушення є доведеним.

Запобігти встановленим у судовому засіданні ризикам шляхом обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу не є можливим, через те, що інші, більш м`які запобіжні заходи, не здатні забезпечити унеможливлення реалізації ризиків, встановлених у судовому засіданні.
Викладене вище дає підстави для твердження про те, що тримання ОСОБА_5 під вартою відповідає інтересам суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, в даному випадку, переважають інтереси забезпечення поваги до його особистої свободи.
Спираючись на норми ст. 178 КПК України, якими встановлено ті обставини, що враховуються при обранні запобіжного засобу, прихожу до висновку про можливість обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно з вимогами ч. 4 ст. 196 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту, дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Нормою ч. 2 цієї статті встановлено, що строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого - з моменту його затримання.
Враховуючи те, що фактично ОСОБА_5 затримано 06.06.2022 року, датою закінчення дії ухвали про тримання його під вартою є 04.08.2022 року.
З огляду на пред`явлену підозру та на матеріальний стан ОСОБА_5 , заставу визначаю у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 49620 гривень.
На підставі викладеного та керуючись ст. 2, 7-9, 176-178, 181, 193, 194, 196,309, 372,376 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою тривалістю 58 днів, тобто до 04.08.2022 року включно.
Визначити заставу у розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 49620 гривень.
При внесенні визначеної суми застави підозрюваного ОСОБА_5 , з-під варти звільнити.
У випадку внесення застави у визначеному слідчим суддею розмірі, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 зобов`язання про виконання обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до слідчого, у провадженні якого буде знаходитись справа, прокурора, слідчого судді чи суду, в залежності від стадії кримінального провадження; утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у вказаному кримінальному провадженні, без дозволу слідчого, прокурора або суду, в залежності від стадії кримінального провадження; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та фактично мешкає, без дозволу слідчого, прокурора або суду, в залежності від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд, в залежності від стадії кримінального провадження, про зміну свого фактичного місця проживання, у разі невиконання яких, слідчим суддею або судом буде вирішено питання про звернення застави в дохід Держави.
Відповідно до вимог ст.182 КПК України, роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Дана ухвала діє до 04 серпня 2022 року включно.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1