Справа № 344/9839/22
Провадження № 1-кс/344/3718/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 серпня 2022 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП України в Івано-Франківській області капітана поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000124 від 02.05.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Ланчин Надвірнянського району Івано-Франківської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, тимчасово не працюючого, раніше не судимого, -

ВСТАНОВИЛА:
Слідчий ОСОБА_4 , звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено прокурором ОСОБА_3 , в якому просить застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави із покладенням певних обов`язків.

В обґрунтування клопотання вказано про те, що ОСОБА_5 , з корисливих мотивів, діючи умисно, з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено, при невстановлених слідством обставинах, в невстановленому місці та у невстановлений час, незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс.

При цьому ОСОБА_5 , діючи умисно, грубо порушуючи вимоги ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», незаконно, з метою подальшого збуту, зберігав при собі вказаний особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс до 17 год. 20 хв. 19.05.2022.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на збут особливо небезпечних наркотичних засобів, ОСОБА_5 19.05.2022 у період часу з 17 год. 20 хв. по 17 год. 22 хв., перебуваючи в приміщенні гаража по АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих спонукань за грошові кошти в сумі 1000 грн., незаконно збув ОСОБА_7 подрібнену рослинну речовину зеленого кольору в п`яти паперових згортках, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, загальною масою 7,8108 грама.

Окрім цього, ОСОБА_5 , повторно, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено, при невстановлених слідством обставинах, в невстановленому місці та у невстановлений час, незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс.

При цьому ОСОБА_5 , діючи умисно, грубо порушуючи вимоги ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», незаконно, з метою подальшого збуту, зберігав при собі вказаний особливо небезпечний наркотичний засіб до 18 год. 43 хв. 11.08.2022.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на збут особливо небезпечних наркотичних засобів, ОСОБА_5 11.08.2022 близько 18 год. 43 хв., перебуваючи біля будинку АДРЕСА_1 , діючи умисно, повторно незаконно збув ОСОБА_7 за грошові кошти в сумі 1000 грн. подрібнену рослинну речовину зеленого кольору в поліетиленовому пакеті, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом.

11 серпня 2022 року о 23 год. 10 хв. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

12 серпня 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Стороною обвинувачення зазначено, що обґрунтованість підозри підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

У відповідності до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 307 цього Кодексу відноситься до категорії тяжких злочинів, санкція статті передбачає максимальне покарання за його вчинення - десять років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Згідно з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи вищенаведені ризики, репутацію підозрюваного, сторона обвинувачення вважає, що обрання більш м`якого запобіжного заходу - неможливе. Вважають, що тільки максимальний розмір застави, визначений п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, зможе забезпечити виконання ОСОБА_5 своїх обов`язків як підозрюваного.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задоволити, та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави.

Слідчий клопотання підтримав, просив задоволити.

Захисник у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання, просив застосувати до його підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, наявність у нього стійких соціальних зв`язків та постійного місця проживання, відсутність судимості. Підозрюваний вину визнає повністю, щиро кається у скоєному.

Крім того захисник просив взяти слідчого суддю до уваги, що не було достатньо часу для зібрання характеризуючих документів. Слідчі дії проводились цілу ніч.

Разом з тим, просив, у випадку якщо слідчий суддя не зайде підстав для застосування домашнього арешту, просить застосувати заставу у розмірі 30-40 прожиткових мінімумів для для працездатних осіб.

Підозрюваний просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Зазначив, що проживає з дівчиною, яка вагітна, має намір одружитись з нею та будувати сім`ю. Батьки перебувають за кордоном.

До початку війни працював за кордоном, мав заробіток у сумі 2 000 Євро у місяць, на даний час не працює, співмешканка не працює також.

Щиро кається у скоєному, розуміє, що зробив не добре.

Слідчий суддя вислухавши пояснення учасників розгляду клопотання, перевіривши матеріали клопотання, дійшла наступного висновку.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Слідчим відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП України в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000124 від 02.05.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 11.08.2022 ОСОБА_5 фактично затримано 11.08.2022 о 23 год. 10 хв. біля автомобіля марки Пежо Партнер, днз НОМЕР_1 , що знаходився на проїжджій частині по вул. Франка, біля будинку №15 в смт Ланчин Надвірнянського району Івано-Франківської області.

12.08.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, а саме у тому, що він підозрюється у вчиненні злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Вирішуючи дане клопотання слідчий суддя враховує також вагомість наявних доказів, які містяться у матеріалах клопотання: протокол особистого огляду покупця від 19.05.2022, протокол огляду грошових коштів від 19.05.2022, протокол огляду та вручення грошових коштів від 19.05.2022, протокол добровільної видачі від 19.05.2022, протокол про результати контролю за вчиненням злочину від 20.05.2022, постанову про призначення судово-хімічної експертизи від 25.05.2022, висновок експерта від 31.05.2022 №СЕ-19/109-22/4613-НЗПРАП, протокол особистого огляду покупця від 11.08.2022, протокол огляду та вручення від 11.08.2022, протокол добровільної видачі від 11.08.2022, протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо-, відеоконтроль особи по КП № 0000124 від 02.05.2022, протокол за результатами проведення НСРД - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 25.07.2022, протокол обшуку від 11.08.2022, протокол обшуку від 12.08.2022, протокол огляду місця події від 11.08.2022, постанова про визнання речових доказів від 12.08.2022, протокол обшуку від 11.08.2022, протокол допиту свідків ОСОБА_8 від 08.07.2022, ОСОБА_9 від 08.07.2022, ОСОБА_7 від 05.07.2022.

Разом з тим слідчий суддя на цьому етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Тому, на підставі оцінки сукупності отриманих доказів, слідчим суддею визначено, що причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Прокурор у судовому засіданні довів, що існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, а саме найбільш значним ризиком є те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки підозрюваний усвідомлює тяжкість вчиненого злочину, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі від шести до десяти років з конфіскацією майна та він усвідомлює можливість призначення йому судом саме такого виду покарання у разі доведення його вини; підозрюваний може впливати на свідків у даному провадженні, оскільки йому відомі чи після ознайомлення з матеріалами провадження стануть відомі їх анкетні відомості та перебуваючи на волі, ОСОБА_5 матиме можливість чинити на них тиск, з метою уникнення від кримінальної відповідальності; ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню, оскільки перебуваючи на волі, може приховувати докази злочинних дій, вчинити інше кримінальне правопорушення, так як підозрюваний ОСОБА_5 офіційно не працює, не має постійного джерела доходу, може продовжувати вчиняти корисливі злочини з метою одержання доходів.

Слідчий суддя дійшла висновку, що вказані ризики існують, оскільки на даний час у зазначеному провадженні не встановлено всіх фактичних обставин та всіх причетних осіб.

Поряд з цим, не ставлячи під сумнів довіру, на яку заслуговує особа, яка звертається з проханням, з огляду на встановлені в судовому засіданні ризики та обставини, слідчий суддя в цілому вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу на даній стадії кримінального провадження не відповідатиме потребам, меті та завданням відповідного запобіжного заходу.

Доводи сторони захисту, що підозрюваний може перебувати під домашнім арештом і про те, що не має ризику переховування його від слідства та суду, суд відхиляє з огляду на таке. Підозрюваний, фактично за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 ( за епізодом, який мав місце 19.05.2022), в гаражі здійснював реалізацію наркотичних засобів, які попередньо придбав та збрігав. Отже, ризики продовження здійснення злочинної діяльності не минули. Окрім цього, вказаний запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігання ризикам; - застосування особистої поруки неможливе, оскільки відсутні особи, які можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених обов`язків, передбачених статтею 194 КПК України; - застосування особистого зобов`язання неможливе, оскільки цей вид запобіжного заходу не відповідає особі підозрюваного та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Згідно п.36 рішення у справі «Москаленко проти України» від 20.05.2010 (заява №37466/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує. Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (п.58 рішення від 04 жовтня 2005 року у справі «Бекчиєв проти Молдови, заява №9190/03).

Згідно практики Європейського суду з прав людини серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід - необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться (п.40 рішення у справі «Клоот проти Бельгії» від 12 грудня 1991 року, заява №12718/87). Наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин (п.34 рішення у справі «Сельчук проти Туреччини» від 10 січня 2006 року, заява № 21768/02; п.9 рішення від 10 листопада 1969 року у справі «Мацнеттер проти Австрії»).

При цьому слідчий суддя, бере до уваги молодий вік підозрюваного ОСОБА_5 , те, що не одружений, не працевлаштований, зі слів проживає з дівчиною, яка є вагітною, з якою має намір одружитись; раніше не судимий; батьки за кордоном.

Суд також бере до уваги те, що ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, зумовленого корисливими інтересами, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є найбільш прийнятним, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи не здатні усунути ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, особливо в умовах воєнного стану, який запроваджений на території України.

Задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

При цьому, слідчий суддя оцінює суворість можливого покарання для підозрюваного та визнає за реальну небезпеку можливість здійснення ним перешкод слідству у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, дотримуючись принципів співрозмірності між тяжкістю кримінального правопорушення (характером кримінального правопорушення згідно оголошеної підозри) та характером цього запобіжного заходу.

Разом з тим згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, який в свою чергу відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Частиною 5 ст. 182 КПК України визначено, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При визначенні розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, крім наведеного вище, враховую практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, а також тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 , а інкриміноване кримінальне правопорушення, характер та обставини його вчинення.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому клопотання слід задоволити та застосувати до ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 09 жовтня 2022 року до 23 год. 10 хв., з визначенням застави у розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб з покладенням на підозрюваного передбачених у ст. 194 КПК України додаткових обов`язків, необхідність покладення яких встановлена з наведеного слідчим обґрунтування клопотання і саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження. А розмір застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні і стимулюватиме його подальшу поведінку, враховуючи попередню судимість та корисливі мотиви.

За змістом ч. 2 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182-183, 193-194, 196-197, 202, 205, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИЛА:
Клопотання задоволити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 09 жовтня 2022 року 23 год. 10 хв. включно.

Взяти підозрюваного ОСОБА_5 під варту в залі суду, а тримання його під вартою здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Строк тримання під вартою рахувати з 11 серпня 2022 року 23 год. 10 хв., тобто з дати затримання в порядку 208 КПК України.

Визначити заставу у вигляді 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 74 430 ( сімдесят чотири тисячі чотириста тридцять ) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду (одержувач: ТУ ДСА України в Івано-Франківській області, код: 26289647, банк: ДКСУ України, м. Київ, МФО: 820172, р/р: UA158 201 720 355 259 002 000 002 265).

У разі внесення застави зобов`язати ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого, прокурора, та, у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти наступні обов`язки на строк до 09 жовтня 2022 року 23 год. 10 хв. включно, тобто в межах строку досудового розслідування:

1) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

3) утримуватися від спілкування з свідками у кримінальному провадженні;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Строк дії ухвали до 09 жовтня 2022 року 23 год. 10 хв. включно, в межах строку досудового розслідування.

Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб, родичів.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення копії даної ухвали.

Повний текст ухвали складено 15 серпня 2022 року.

Слідчий суддя
Івано-Франківського міського суду ОСОБА_10