Справа №127/6595/22
Провадження №1-кс/127/2701/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 травня 2022 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу, - адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці скаргу адвоката Поляруша Анатолія Васильовича в інтересах ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого СВ Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 від 30 жовтня 2021 року про закриття кримінального провадження №0001137 від 14.08.2021 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах потерпілого ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області зі скаргою, в порядку ст. 303 КПК України, на постанову старшого слідчого СВ Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 від 30 жовтня 2021 року про закриття кримінального провадження №0001137 від 14.08.2021 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України. В обгрунтування доводів скарги адвокат ОСОБА_3 зазначив, що ОСОБА_4 12 серпня 2021 року звернувся до Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області із заявою про вчинення відносно нього шахрайських дій, зловживання довірою під приводом виготовлення меблів, незаконного заволодіння його коштами ОСОБА_6 . За вказаним фактом слідчим ОСОБА_5 14 серпня 2021 року були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001137 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України шахрайство.

Із поданої заяви про вчинення кримінального правопорушення вбачається, що 24 грудня 2020 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 укладено договір №24/12 у відповідності до якого, ОСОБА_7 зобов`язувався виготовити та передати у власність ОСОБА_4 меблі на загальну суму 398 4000,00 грн. Згідно з договором меблі ОСОБА_6 мають бути виготовлені та поставлені не пізніше 15 квітня 2021 року. Також вказані особи погодили, що ОСОБА_4 передає ОСОБА_6 аванс в розмірі 90% від суми договору, а решту 10% - не пізніше трьох днів з дня отримання та поставки товару.

ОСОБА_4 виконано свої зобов`язання по договору та сплачено ОСОБА_6 24 грудня 2020 року аванс - 80 000,00 грн., 28 грудня 2020 року 119 200,00 грн., 30 грудня 2020 року 158 000,00 грн., що підтверджується видатковими касовими ордерами. Натомість ОСОБА_6 меблі не поставин та отримані кошти не повернув.

01 лютого 2021 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 укладено договір №24/12, у відповідності до якого ОСОБА_6 зобов`язувався виготовити та передати у власність ОСОБА_4 меблі на загальну суму 133 100,00 грн. Згідно з договором меблі ОСОБА_6 мають бути виготовлені та поставлені не пізніше 13 березня 2021 року. Вказані особи погодили, що ОСОБА_4 передає ОСОБА_6 аванс у розмірі 60% від суми договору, а решту 40% не пізніше трьох днів з дня отримання та поставки товару.

ОСОБА_4 виконано свої зобов`язання по договору та сплачено ОСОБА_6 09 лютого 2021 року аванс 80 000,00 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером. Натомість ОСОБА_6 меблі не поставив та отримані кошти не повернув.

Крім того, 18 березня 2021 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 укладено договір №18/03, у відповідності до якого ОСОБА_6 зобов`язувався виготовити та передати у власність ОСОБА_4 меблі на загальну суму 84 745.00 грн. Згідно з договором меблі ОСОБА_6 мають бути виготовлені та поставлені не пізніше 30 квітня 2021 року. Вказані особи погодили, що ОСОБА_4 передає ОСОБА_6 аванс в розмірі 70% від суми договору, а решту 30% не пізніше трьох днів з дня отримання та поставки товару.

Марківським виконано свої зобов`язання по договору та сплачено ОСОБА_6 18 березня 2021 року аванс 60 000,00 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером. Натомість ОСОБА_6 меблі не поставив та отримані кошти не повернув. За таких обставин ОСОБА_6 обманним шляхом, зловживаючи довірою, ввівши ОСОБА_4 в оману при укладанні вищевказаних договорів, не маючи наміру виконати відповідні роботи і поставити товар меблі, заволодів грошовими коштами ОСОБА_4 на загальну суму 497 200,00 грн., спричинивши йому матеріальної шкоди.

18 серпня 2021 року на ім`я начальника СВ Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 55 КПК України, направлено заяву про залучення його до кримінального провадження в якості потерпілого.

Однак, до цього часу вказана заява залишилася не розглянутою.

20 жовтня 2021 року на ім`я керівника Вінницької окружної прокуратури Вінницької області та заступника начальника СВ Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області було направлено клопотання про вчинення слідчим відновідних дій. Однак, в порушення вимог ст. 220 КПК України, вказане клопотання залишилося нерозглянутим жодним адресатом.

08 листопада 2021 року на ім`я керівника Вінницької окружної прокуратури Вінницької області та заступника начальника СВ Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області було повторно направлено клопотання аналогічне клопотанню від 20 жовтня 2021 року. 15 листопада 2021 року за вих. №50р-21 прокурором Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_8 вказане клопотання спрямоване з вказаної прокуратури на адресу старшого слідчого Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 , який, в порушення вимог ст. 220 КПК України, дане клопотання не розглянгув.

20 грудня 2021 року на ім`я керівника Вінницької окружної прокуратури Вінницької області та заступника начальника СВ Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області повторно було направлено клопотання аналогічне клопотанню від 20 жовтня 2021 року, однак повторно, в порушення вимог ст. 220 КПК України, клопотання слідчим розглянуто не було, а 14 січня 2022 року отримано лист повідомлення за підписом першого заступника керівника Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_9 від 23 грудня 2021 року за вих. №50-3266-21, в якому повідомлялось, що старшим слідчим Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 кримінальне провадження №0001137 від 14.08.2021 закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України. Адвокат ОСОБА_3 вважає, що оскаржувана постанова є необгрунтованою та передчасною, оскільки під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні не проведено необхідних своєчасних, першочергових і послідовних процесуальних заходів, спрямованих на розкриття даного злочину. Так, особа, що вчинила злочин - ОСОБА_6 взагалі не допитується, як зазначив старший слідчий ОСОБА_5 в оскаржуваній постанові, опитати з даного приводу ОСОБА_6 не представляється за можливе, оскільки не встановлено його місце знаходження. Слідчим порушено вимоги ст. 220 КПК України, оскільки ним не було розглянуто ряд клопотань, заявлених під час досудового слідства від 20.10.2021, 08.11.2021, 20.12.2021. Старшим слідчим ОСОБА_5 порушено вимоги ст. 9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження; не надано для ознайомлення матеріали кримінального провадження під час досудового слідства, незважаючи на неодноразові звернення щодо дотримання слідчим вимог ст. 56 КПК України; не надано можливості ознайомитися з матеріалами закритого кримінального провадження; порушено вимоги ст. 284 КПК України не направлено потерпілому (заявнику) копію постанови про закриття провадження. Зазначені в оскаржуваній постанові посилання слідчого на певні факти, обставини та норми чинного законодавства України є лише формальним приводом, а не правовою підставою для закриття даного кримінального провадження.

Крім того, у відповідності до вимог чинного законодавства України шахрайство це заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою. Відмежовуючи шахрайство від цивільно-правових деліктів, слід виходити з того, що отримання майна з умовою виконання якого небудь зобов`язання може бути кваліфіковане як шахрайство, якщо встановлено, що вина особа вже в момент заволодіння цим майном мала на меті його привласнити, а зобов`язання не виконувати. Розмежування кримінально-караного злочину від цивільно-правової угоди слід проводити не по тому, як оформлені укладені між сторонами договори, а по тому, що стало результатом цієї договірної діяльності. Якщо одна сторона, приймаючи на себе зобов`язання, не має ніяких реальних можливостей і бажання їх виконувати, мова йде про шахрайство (постанова Верховного Суду від 24.09.2020 у справі №755/10138/16-к). Крім того, відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 24 листопада 2016 року у справі №5-250кс16, наявність формальних (навіть належним чином оформлених) цивільно-правових відносин, за допомогою яких суб`єкт прагне завуалювати свій злочинний умисел, за наявності підстав не повинна бути перешкодою для оцінки скоєного як злочину, передбаченого ст. 190 КК України. За таких обставин стверджувати про наявність між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 цивільно-правової угоди немає підстав. Враховуючи вищевикладене, адвокат ОСОБА_3 просить скасувати постанову старшого слідчого СВ Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 від 30 жовтня 2021 року про закриття кримінального провадження №0001137 від 14.08.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, а матеріали даного кримінального провадження направити до Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області для проведення досудового розслідування.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 , пославшись на вищезазначені обставини, скаргу підтримав та просив вимоги скарги задоволити.
Старший слідчий Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином. Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України його відсутність не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення адвоката ОСОБА_3 , дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження №0001137 від 14.08.2021, слідчий суддя вважає, що скарга обгрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно зі ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора є однією із загальних засад кримінального провадження. Відповідно до ст. 24 КПК України це право гарантується кожному.
Статтею 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження. Серед даного переліку є рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження.
В статті 284 КПК України наведено вичерпний перелік підстав, за наявності яких кримінальне провадження підлягає закриттю. Серед яких закриття кримінального провадження у зв`язку з встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України).
Постанова про закриття кримінального провадження є законною та обгрунтованою, коли: зі змісту оскаржуваної постанови слідчого вбачається, що прийняття зазначеної постанови у відповідності до ст.ст. 91-94 КПК України базувалось на підставі сукупності зібраних доказів, їх повного, всебічного, об`єктивного та неупередженого дослідження, оцінці та аналізу доказів, під час здійснення яких слідчий обгрунтовано та вмотивовано прийшов до висновку про закриття провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України; матеріали кримінального провадження свідчать про те, що слідчий у відповідності до вимог параграфу другого КПК України, ст. 92 КПК України, виконав покладені на нього вимоги закону про обов`язок доказування у кримінальному провадженні; слідчим були вжиті усі передбачені законом заходи для виконання вимог ст. 91 КПК України.
Статтею 93 КПК України встановлено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

При вирішенні зазначеної скарги суд враховує положення ч. 2 ст. 9 КПК України, яка встановлює, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Як вбачається із матеріалів вищезазначеного кримінального провадження, старшим слідчим Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 не виконані вимоги ст. 91 КПК України та не дотримано вимог закону щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження усіх обставин кримінального правопорушення.
В судовому засіданні встановлено, що СВ Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001137 від 14.08.2021 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України. Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, до Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області із заявою звернувся громадянин ОСОБА_4 , який просить прийняти міри до ОСОБА_6 , який в період часу з 24.12.2020 по 18.03.2021 шахрайським шляхом, зловживаючи довірою, під приводом виготовлення меблів, незаконно заволодів грошовими коштами, що завдало значної шкоди заявнику (к/п а.с. 1).

Згідно з постановою старшого слідчого СВ Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 від 30 жовтня 2021 року кримінальне провадження №0001137 від 14.08.2021 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Оцінюючи на предмет законності вказану постанову, слідчий суддя враховує, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.
Постанова про закриття кримінального провадження має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.
Проаналізувавши зміст оскаржуваної постанови, слідчий суддя вважає, що постанова старшого слідчого СВ Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 від 30 жовтня 2021 року про закриття кримінального провадження №0001137 від 14.08.2021 є передчасною, оскільки при її винесенні старшим слідчим ОСОБА_5 не було всебічно, повно та об`єктивно досліджено всі обставини справи, не надано їм належної правової оцінки та невмотивовано висновки щодо відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
Так, старший слідчий ОСОБА_5 , не провівши достатніх слідчих дій задля з`ясування всіх обставин справи, не проаналізувавши покази допитаних під час досудового розслідування свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , не надавши їм належної правової оцінки,не спростувавши обставини, на які посилається ОСОБА_4 у своїй заяві про вчинення відносно нього кримінального правопорушення та в показах, а пославшись лише на зміст статтей Цивільного кодексу України, прийшов до передчасного висновку, що між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 виникли цивільно-правові відносини.

Крім того, в порушення вимог ст. 220 КПК України, старшим слідчим ОСОБА_5 не були розглянуті клопотання представника потерпілого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_12 та не виконано оперуповноваженими Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області в повному обсязі доручення старшого слідчого ОСОБА_5 від 23 жовтня 2021 року №1399о/9/200/2021.

Таким чином, слідчий суддя, виконуючи функцію судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування, вважає, що скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 є законною, обгрунтованою і підлягає задоволенню.

Зі змісту ст. 307 КПК України вбачається, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчий суддя може винести ухвалу про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 93, 94, 110, 284, 303, 305, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 задоволити.
Постанову старшого слідчого СВ Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 від 30 жовтня 2021 року про закриття кримінального провадження №0001137 від 14.08.2021 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, скасувати.
Матеріали кримінального провадження №0001137 від 14.08.2021 направити до Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області для проведення додаткової перевірки.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: