Провадження №1-кс/127/5771/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 липня 2022 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
адвоката ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання старшого слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 .
Клопотання мотивовано тим, що четвертим СВ (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому проводиться досудове розслідування кримінального правопорушення, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000067 від 29.06.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 27.07.2021 наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 303-ос сержанта ОСОБА_6 призначено на посаду старшого розвідника - водія відділу організації оперативно-розшукової діяльності головного оперативно-розшукового відділу.

Згідно до ст. 19 Конституції України посадові особи органів державної влади зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Вимогами ст. 2 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» визначено, що основними функціями Державної прикордонної служби України є, зокрема:

- здійснення в установленому порядку прикордонного контролю і пропуску через державний кордон України та до тимчасово окупованої території і з неї осіб, транспортних засобів, вантажів, а також виявлення і припинення випадків незаконного їх переміщення;

- ведення розвідувальної, інформаційно-аналітичної та оперативно-розшукової діяльності в інтересах забезпечення захисту державного кордону України згідно із законами України "Про розвідувальні органи України" та "Про оперативно-розшукову діяльність";

- участь у боротьбі з організованою злочинністю та протидія незаконній міграції на державному кордоні України та в межах контрольованих прикордонних районів.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» правовою основою діяльності Державної прикордонної служби України є Конституція України, Закон України "Про державний кордон України", цей Закон, інші закони України, видані на їх виконання акти Президента України, Кабінету Міністрів України, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ст. 19 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» встановлено обов`язки Державної прикордонної служби України, зокрема:

- організація запобігання кримінальним та адміністративним правопорушенням, протидію яким законодавством віднесено до компетенції Державної прикордонної служби України, їх виявлення та припинення, здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення згідно із законами;

- здійснення прикордонного контролю і пропуску в установленому порядку осіб, транспортних засобів, вантажів в разі наявності належно оформлених документів після проходження ними митного та за потреби інших видів контролю, а також реєстрація іноземців та осіб без громадянства, які в установленому порядку прибувають в Україну, та їх паспортних документів у пунктах пропуску через державний кордон та у контрольних пунктах в`їзду - виїзду, а також здійснення фіксації біометричних даних іноземців та осіб без громадянства під час здійснення прикордонного контролю в пунктах пропуску через державний кордон та у контрольних пунктах в`їзду - виїзду;

- запобігання та недопущення перетинання державного кордону України особами, яким згідно із законодавством не дозволяється в`їзд в Україну або яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України, у тому числі згідно з дорученнями правоохоронних органів, постановами державного виконавця.

Разом з тим, відповідно до посадової інструкції старшого розвідника водія відділу організації оперативно-розшукової діяльності головного оперативно-розшукового відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 на ОСОБА_6 покладені завдання та обов`язки, зокрема щодо спрямування роботи на отримання випереджувальної оперативної інформації про ознаки протиправної діяльності на Державному кордоні України та у прикордонних районах.

При цьому, згідно з положеннями ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» працівники органів охорони державного кордону відносяться до працівників правоохоронних органів.

З огляду на викладене, сержант ОСОБА_6 за своєю посадою відповідно до положень ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», примітки 1 до ст. 364 КК України є службовою особою, яка за спеціальним повноваженням здійснює функції представника влади.

Згідно вимог ст. ст. 3, 22, 24 Закону України «Про запобігання корупції» військовим посадовим особам військових формувань забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, а у разі надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди або подарунка, незважаючи на приватні інтереси, зобов`язані невідкладно вжити таких заходів: відмовитися від пропозиції; за можливості ідентифікувати особу, яка зробила пропозицію; залучити свідків, якщо це можливо, у тому числі з числа співробітників; письмово повідомити про пропозицію безпосереднього керівника (за наявності) або керівника відповідного органу, підприємства, установи, організації, спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції.

Водночас, старший розвідник - водій відділу організації оперативно-розшукової діяльності головного оперативно-розшукового відділу сержант ОСОБА_6 , являючись працівником правоохоронного органу, діючи умисно, незважаючи на обов`язок неухильно дотримуватися вищезазначених норм, здійснюючи функції представника влади, тобто являючись службовою особою представником влади і, відповідно до вимог зазначеного законодавства та ч. 2 ст. 19 Конституції України зобов`язаним діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, знехтував вимогами законодавства та з метою власного збагачення, всупереч інтересам служби, з корисливих мотивів, вчинив умисний корисливий корупційний злочин за наступних обставин.

Так, 29.06.2022 близько 12 год. 30 хв. гр. ОСОБА_7 , перебуваючи неподалік АЗС «ОККО» за адресою: просп. Незалежності, 147, м. Могилів-Подільський Вінницька обл. зустрівся із раніше не знайомим сержантом ОСОБА_6 з метою купівлі автомобіля. Під час розмови, сержант ОСОБА_6 дізнався, що ОСОБА_7 має намір перетнути державний кордон України та виїхати за межі України.
Тоді ж, у сержанта ОСОБА_6 виник злочинний умисел на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_7 за сприяння останньому у безперешкодному перетині державного кордону України поза межами пункту пропуску.
Під час вищевказаної розмови, сержант ОСОБА_6 висловив вимогу ОСОБА_7 , що за грошові кошти у розмірі 10500 доларів США може створити ОСОБА_7 відповідні умови, за наявності яких останній мав би можливість безперешкодно перетнути державний кордон України поза межами пункту пропуску з України до Республіки Молдова через річку Дністер з можливістю подальшої легалізації перебування за межами України.
В подальшому, 01.07.2022 близько 22 год 10 хв. сержант ОСОБА_6 в ході зустрічі із ОСОБА_7 , перебуваючи у м. Могилів-Подільський Вінницької області, продовжуючи реалізовувати єдиний злочинний умисел на одержання від ОСОБА_7 неправомірної вигоди для себе висловив кримінально-протиправну вимогу ОСОБА_7 про необхідність передачі першої частини неправомірної вигоди у розмірі 5000 доларів США, а решту суми потрібно буде передати вже після перетину ОСОБА_7 державного кордону України, діючи за відповідними вказівками останнього.

Так, на виконання вимоги сержанта ОСОБА_6 01.07.2022 близько 22 год 25 хв, дружина ОСОБА_7 ОСОБА_8 , перебуваючи на АДРЕСА_1 передала ОСОБА_7 , а надалі у цей же час та місці сержант ОСОБА_6 одержав від ОСОБА_7 для себе неправомірну вигоду у розмірі 5000 доларів США за безперешкодний перетин державного кордону України поза межами пункту пропуску з України до Республіки Молдова через річку Дністер з можливістю подальшої легалізації перебування за межами України.
Після цього, о 22 год 30 хв старший розвідник - водій відділу організації оперативно-розшукової діяльності головного оперативно-розшукового відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 сержант ОСОБА_6 затриманий в порядку ст. 208 КПК України працівниками правоохоронних органів, а предмет неправомірної вигоди у розмірі 5000 доларів США вилучено, чим кримінально-протиправну діяльність останнього припинено.
ОСОБА_6 не зважаючи на початок відкритої збройної агресії росії, нехтуючи присягою, демонструючи неповагу до держави та інших військовослужбовців, які захищають незалежність, територіальну цілісність та суверенітет України, здійснив ганебний вчинок, що призводить до підриву бойової готовності Державної прикордонної служби, що полягає в неукомплектованості підрозділів особовим складом та, відповідно, знижені його бойового вишколу і злагодженості; підриві у військовослужбовців віри у верховенство закону, статутів Збройних Сил України, міцність військової дисципліни і устоїв справедливості в Державній прикордонній службі.
Крім того, вчинок ОСОБА_6 викликав широкий суспільний резонанс у засобах масової інформації, що, як наслідок, потягнув за собою шквал суспільного осуду з огляду на актуальність проблеми боротьби з корупційними правопорушеннями, до того ж в умовах збройного конфлікту.
З огляду на вищеописані обставини, а також беручи до уваги наявність здобутих доказів, які в сукупності є достатніми для прийняття відповідного рішення, 02.07.2022 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за учинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.
Під час досудового розслідування встановлено достатньо доказів, які дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні ним вищевказаного кримінального правопорушення. Такі обставини підтверджуються наступними матеріалами кримінального провадження:
-повідомленням про вчинене кримінальне правопорушення;
-протоколом прийняття заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення від 29.06.2022
-матеріалами виконаних доручень № 53/5/1/125-704ві, № 53/5/1/125-723ві, 53/5/1/125-735ві,
-протоколами допиту свідка ОСОБА_7 від 30.06.2022, від 02.07.2022;
-протоколом затримання ОСОБА_6 від 01.07.2022;
-матеріалами виконаного доручення Вінницьким управлінням ДВБ НП України від 22.06.2021 № 1336/42-01/01-2021;
-протоколом обшуку автомобіля Volkswagen Golf, н.з. НОМЕР_1 ;
-протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 01.07.2022;
-іншими матеріалами кримінального провадження, які отримані у встановленому КПК України порядку у їх сукупності.

У той же час, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, при визначенні обґрунтованості підозри необхідно враховувати практику Європейського суду з прав людини, згідно з якою, а саме у рішеннях у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» та «Фокс, Кембел і Гартлі проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини зазначив, що термін «обґрунтована підозра» означає наявність фактів або відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Від сукупності обставин справи залежить, що саме можна вважати обґрунтованою підозрою.

Зокрема, зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно врахувати практику Європейського суду з прав людини з аналогічних питань, а саме рішення у справі «Мангурас проти Іспанії» від 28.09.2010 № 12050/04, у якому Європейським судом підкреслено важливість оцінки, при визначенні розміру застави, шкоди, завданої злочином, рівня відповідальності підозрюваного та тяжкості злочину. При цьому Європейським судом з прав людини визнано правильним підхід національного суду Іспанії щодо необхідності врахування вказаних чинників за наявності сумнівів у тому, що застава, сума якої визначатиметься виключно пропорційно до майнового стану підозрюваного, зможе забезпечити виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, передусім щодо участі у судовому розгляді справи. Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Мангурас проти Іспанії», сума застави за звільнення з-під варти заявника не була надмірною. У рішенні, у справі «Мангурас проти Іспанії», Європейський суд з прав людини постановив, що не було порушено ч. 3 ст. 5(право на свободу та особисту недоторканість) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за наступних підстав.

Також, розглядаючи скаргу у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, Європейський суд з прав людини підкреслив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Феррарі Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим лише тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням органів досудового розслідування (попереднього слідства).

На даному етапі кримінального провадження стороною обвинувачення та слідчим суддею не вирішуються питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінальних правопорушень.

Сторона обвинувачення на підставі оцінки сукупності отриманих доказів стверджує, що причетність особи до вчинення нею злочинів є достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.

Підставами для застосування до ОСОБА_6 заходу у вигляді тримання під вартою є обставини, які свідчать про наявність ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що в ході застосування більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищувати, ховати або спотворювати речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому, з метою забезпечення кримінального провадження та виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Так, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 проживає у м. Могилів-Подільський Вінницької обл. і, перебуваючи на волі, зможе переховуватися від слідства, зокрема перетнувши державний кордон України з Республікою Молдова, частина якого слабко охороняється, враховуючи специфіку служби ОСОБА_6 та відомий підозрюваному обсяг інформації щодо несення служби на державному кордоні України, а також вчинив інкримінований йому тяжкий злочин, за який законом передбачене безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі. Наведене дає підстави вважати, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.
Крім того, ОСОБА_6 є діючим оперативним працівником правоохоронного органу, добре обізнаний з формами та методами правоохоронної та оперативної роботи, що в свою чергу може призвести до незаконної протидії органу досудового розслідування, шляхом впливу на свідків та знищенням речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження.

Таким чином встановлено ризик, передбачений п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, який виражається в тому, що підозрюваний ОСОБА_6 буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
При цьому, на даний час не встановлено та не допитано усіх осіб, яким відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, а тому з врахуванням суспільного резонансу через скоєний ОСОБА_6 , злочин, останній, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, матиме можливість незаконно впливати на ОСОБА_7 або членів його сім`ї чи інших свідків злочину, яких наразі не допитано.

Таким чином встановлено ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, який виражається в тому, що підозрюваний ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків.

Крім того, на даний час з врахуванням, того що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди, підозрюваний намагатиметься використати сили та засоби для уникнення кримінальної відповідальності. З врахуванням викладеного, ОСОБА_6 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом.

Таким чином встановлено ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, який виражається в тому, що підозрюваний ОСОБА_6 , може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Крім того, з врахуванням значного суспільного резонансу в зв`язку зі скоєнням ОСОБА_6 , злочину, останній може намагатись використати будь-які можливості з метою уникнення від кримінальної відповідальності, у тому числі й шляхом чинення тиску на свідків чи спроби підкупу посадових осіб. З врахуванням викладеного, ОСОБА_6 , перебуваючи на свободі може скоїти інше кримінальне правопорушення.

Таким чином встановлено ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, який виражається в тому, що підозрюваний ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім, як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

За таких умов, з точки зору достатності та взаємозв`язку обставин справи слід зазначити, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки об`єктивно зв`язують його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дане правопорушення.

Із урахуванням вищевказаних ризиків, які виникли внаслідок дій ОСОБА_6 жоден інший більш м`який запобіжний захід, передбачений ст. 176 КПК України не забезпечить належну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 , виконання ним процесуальних рішень слідчого або прокурора та не унеможливлять спробам останнього перешкоджати кримінальному провадженню.

Зокрема, перебуваючи під домашнім арештом чи іншим запобіжним заходом, крім тримання під вартою, ОСОБА_6 матиме можливість спілкуватися із своїми колегами по службі та свідками кримінального провадження, зокрема за допомогою телефонних дзвінків чи в інший спосіб та надавати їм вказівки щодо надання органу досудового розслідування виправдувальних для нього показів, тобто здійснювати на них виплив, зустрічатися з ними за місцем проживання останнього тощо.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого корупційного злочину, а також те, що існують ризики, викладені в описовій частині цього клопотання, застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою не дозволить запобігти цим ризикам, слідчий просив задовольнити клопотання.
Слідчий в судовому засіданні підтримала клопотання, просила його задовольнити.
Прокурор клопотання слідчого підтримала, оскільки під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому необхідно застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Адвокат в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, просив застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав думку адвоката.
Слідчий суддя, вислухавши думку підозрюваного, захисника, слідчого, прокурора, дослідивши матеріали клопотання слідчого, матеріали кримінального провадження, прийшов до наступного висновку.
При вирішенні питання про наявність підстав для задоволення клопотання слідчий суддя приймає до уваги, що згідно ч. 1 ст. 183 КПК України взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
При цьому відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання ОСОБА_6 та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.
Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Так, на час розгляду клопотання підозри щодо вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України обґрунтовані, про що свідчать докази, які зібрані в кримінальному провадженні та доведені прокурором та слідчим при розгляді даного клопотання. Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.
З матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення у сфері службової діяльності, за який передбачено покарання від п`яти до десяти років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю, з конфіскацією майна. ОСОБА_6 є діючим оперативним працівником правоохоронного органу, добре обізнаний з формами та методами правоохоронної та оперативної роботи. ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину в період воєнного стану на території України, дії останнього призводять до підриву у військовослужбовців віри у верховенство закону, статутів Збройних Сил України, міцність військової дисципліни і устоїв справедливості в Державній прикордонній службі.
При вирішенні питання щодо задоволення клопотання слідчий суддя враховує, що слідчим та прокурором доведено, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, оскільки перебуваючи на волі ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
З урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, враховуючи стан здоров`я підозрюваного, задля уникнення порушення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд переконується, що достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків є сума застави в розмірі 208 000 гривень.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів.
Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 22 год. 30 хв. 01.07.2022 року.
Строк дії ухвали до 22 год. 30 хв. 29.08.2022 року.
Одночасно визначити розмір застави у вигляді 80 мінімальних прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 208 000 (двісті вісім тисяч) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА у Вінницькій області.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 у разі внесення застави наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду у кримінальному провадженні за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, де він проживає (Вінницька область, м. Могилів - Подільський), без дозволу слідчого, прокурора або суду залежно від стадії провадження; повідомляти слідчого та прокурора про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; не відвідувати 24 прикордонний загін.
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити на час дії ухвали суду.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя