ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/628/22 Справа № 182/1678/22 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2022 року м.Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі

за участю:

прокурора (в режимі відеоконференції) ОСОБА_4

захисника (в режимі відеоконференції) ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 квітня 2022 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 просить оскаржувану ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою в застосувати до ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Оскаржуваною ухвалою суду задоволене клопотання старшого слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Строк тримання під вартою ухвалою визначено до 19:00 год. 19 червня 2022 року.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя вказав, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого особливо тяжкого кримінального правопорушення, покарання за яке передбачено у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, та, намагаючись його уникнути, розуміючи його наслідки, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також, перебуваючи на свободі, може здійснювати вплив на свідків, оскільки перебуває з ними в родинних та дружніх відносинах.

Одночасно судом першої інстанції вказано, що будь який із більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, не зможе запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник зазначає, що оскаржувана ухвала слідчого судді першої інстанції є необґрунтованою, незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Вказує, що ОСОБА_6 не вчиняв інкримінованого йому злочину, при цьому його причетність до вказаного кримінального правопорушення наявними матеріалами провадження та доказами не підтверджена.

Крім того зазначає, що прокурором не доведено, що більш м`який запобіжний захід неможливо застосувати, жоден з заявлених ризиків не знаходить свого підтвердження та базує лише на припущеннях

Акцентує увагу на тому, що за наявних обставин і даних стосовно ОСОБА_6 до нього можливо застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту з покладенням відповідних обов`язків, який зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 .

Підозрюваний ОСОБА_6 від виходу з камери слідчого ізолятору для участі в апеляційному розгляді в режимі відеоконференції відмовився, у зв`язку із чим колегія суддів, з урахуванням думки захисника та прокурора, які проти розгляду справи за його відсутності не заперечували, вважає за необхідне здійснити апеляційний розгляд без участі цього підозрюваного.

Заслухавши суддю-доповідача; захисника, який апеляційну скаргу підтримав, на її задоволенні наполягав з викладених у ній підстав; прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали слідчого судді і відсутність підстав для застосування до підозрюваного менш обтяжливого запобіжного заходу; дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, згідно ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий або прокурор;

3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На думку колегії суддів, слідчий суддя при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_6 під вартою цих вимог закону дотримався.

Так, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, оскільки даний факт підтверджується зібраними доказами, які містяться в матеріалах провадження.
Як вбачається з наданих матеріалів, обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами: протоколом огляду місця події від 22 квітня 2022 року; протоколом огляду трупа від 22.04.2022 року; лікарським свідоцтвом про смерть №238 від 23.04.2022 року; протоколом допиту підозрюваного від 23.04.2022 року; протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_6 ; протоколами допитів свідків: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .

З наведених обставин слідчий суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про обґрунтованість підозри щодо останнього в обсязі, достатньому для застосування у відношенні нього запобіжного заходу, з яким колегія суддів погоджується.

При цьому враховується, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин. Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії», зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою.

Також необхідно зазначити, що на даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх допустимості і достатності для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчинені кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.
Є правильними також висновки суду першої інстанції щодо наявності відносно ОСОБА_6 ризику з числа передбачених ст. 177 КПК України у виді переховування від органів досудового розслідування та суду з огляду на те, що відносно останнього існує обґрунтована підозра у скоєні кримінального правопорушення, яке за правилами ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, за яке передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, що може спонукати останнього до спроби уникнути покарання шляхом переховування від органів слідства та суду.
В контексті практики ЄСПЛ ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).
Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від суду, колегія суддів вважає, що існує достатньо висока ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій.
Враховуючи, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженню розпочато лише 22 квітня 2022 року та органу слідства необхідно провести слідчі дії за участю свідків, з якими підозрюваний знайомий, ризик незаконного впливу на останніх з його боку також існує. Про особливу вагомість цього ризику свідчить зокрема те, що інкриміноване ОСОБА_6 кримінальне правопорушення пов`язане із умисним протиправним заподіянням ним потерпілому ударів кулаками обох рук і ногами по голові та шиї, від яких останній помер на місці, що дозволяє грунтовно припускати, що цей підозрюваний не пов`язаний морально-етичними обмеженнями і схильний до застосування фізичного насильства до інших осіб.

Обговорюючи питання про можливість усунення вказаних ризиків у менш обтяжливий спосіб, ніж тримання ОСОБА_6 під вартою, колегія суддів враховує, що останній є небезпідставно підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, за який, у разі доведення вини останнього, передбачено суворе покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років, що, на думку колегії суддів, дозволяє грунтовно припускати, що він може спрямувати свої дії на перешкоджання слідству шляхом здійснення впливу на свідків та переховування. Також приймаються до уваги дані про особу підозрюваного, який є раніше судимим, не працевлаштований, легального джерела доходу не має, не одружений, утриманців не має, що виключає наявність в нього міцних соціальних зв`язків.
Аналізуючи вищенаведені обставини, колегія суддів, погоджуючись з думкою слідчого судді, вважає, що встановлені щодо цього підозрюваного ризики з числа передбачених ст. 177 КПК України, з урахуванням відомостей про його особу, є виключно вагомими та не можуть бути усунуті у менш обтяжливий спосіб, ніж тримання його під вартою.

Будь-яких істотних порушень кримінального процесуального закону при постановленні зазначеної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому, за наслідками апеляційного розгляду, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 183, 194, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 квітня 2022 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3