Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/361/22 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.08.2022 року. колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м.Кіровограда від 15 серпня 2022 року, якою стосовно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоолександрівка, Нижньосірогозького району, Херсонської області, українця, громадянина України, маючого базову середню освіту, працюючого вантажником ТОВ «Хім Резерв», не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого АДРЕСА_1 та проживаючого АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України є особою не маючою судимостей, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,
застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового слідства, тобто до 04 год. 00 хв. 11.10.2022 року, без визначення розміру застави.

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м.Кіровограда від 15 серпня 2022 року, задоволено клопотання слідчого та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового слідства, тобто до 04 год. 00 хв. 11.10.2022 року, без визначення розміру застави.
Органом досудового розслідування ОСОБА_8 повідомлено про підозру у тому, що 13 серпня 2022 року близько 00 години 30 хвилин, ОСОБА_8 вчинив дії кваліфіковані органом досудового слідства за ч.1 ст. 115 КК України, а саме вчинив умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Рішення слідчого судді мотивовано тим, що підозрюваний має вік 36 років, не одружений, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку на утриманні не має, рухомого, нерухомого майна у власності не має, як і накопичень, проте офіційно працевлаштований, має постійне місце проживання та реєстрації, відтак має сталі соціальні зв`язки. Проте, наявність таких зв`язків не стала стримуючим фактором від вчинення злочину проти життя та здоров`я особи. Також, злочин, який наразі йому інкримінується, вчинений до особи похилого віку, що не стало стримуючим фактором, навіть з поваги до віку, родинних відносин, статі потерпілої та неможливості чинити йому опір. Згідно до наданої характеристики з місця проживання та протоколів допиту свідків, ОСОБА_8 зловживав алкогольними напоями, в зв`язку з чим за ним спостерігалась неадекватна поведінка, крім того, неодноразово висловлював погрози вбивством на адресу матері. Поведінка ОСОБА_8 дає підстави вважати, що він буде перешкоджати у встановленні істини чи перекручувати визначальні обставини у кримінальному провадженні, вчинить дії по знищенню слідів злочину, буде незаконно впливати на свідків, потерпілих та їх родичів.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 просив скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову, якою обрати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

Свої вимоги обґрунтував тим, що слідство посилається на докази, але в додатках до клопотання, на які посилається сторона обвинувачення, не надано жодних доказів, що саме ОСОБА_8 було скоєно інкриміновану йому підозру у скоєнні злочину. Під час першого побачення з клієнтом ОСОБА_9 , останній вів себе збуджено та розповідав про якісь потойбічні сили. Під час допиту ОСОБА_10 , він також не зміг пояснити обставини події та розповідав про потойбічні сили. В подальшому, йому стало погано і ОСОБА_8 був доставлений до КНП «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер КОР» та був госпіталізований. Під час розгляду клопотання слідчого, ОСОБА_8 до суду був доставлений з наркологічного диспансеру та перебував у не зовсім сталому стані.

Крім того вказує, що підозрюваний має постійне місце проживання. Наявність постійного місця проживання, говорить про відсутність потреби переховуватись від слідства та суду. Таким чином захист вважає що в клопотанні слідчого не достатньо обґрунтовані ризики передбачені ст. 177 КПК України, а тому мети для застосування такої жорстокої міри запобіжного заходу, як тримання під вартою ОСОБА_8 об`єктивно не має, у зв`язку з чим ухвала суду першої інстанції є необгрунтованою та незаконною.

Заслухавши доповідача, захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , який просив задовольнити подану апеляційну скаргу, прокурора, який просив відмовити в апеляційній скарзі захисника, зваживши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали клопотання, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

У відповідності до п.4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Згідно ст. 6 ч. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди України при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду як джерела права.

Відповідно ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно правової позиції викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року по справі «Харченко проти України» (п. 80), при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Також, відповідно правової позиції викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини від 01.06.2006 року по справі «Мамедов проти Росії», суд при перевірці законності та обґрунтованості запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має враховувати не тільки тяжкість обвинувачення, як на визначальний чинник при оцінці ймовірності ризиків, і хоча суворість покарання є визначальним, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Попков проти Росії» від 06.12.2007 року визначено, що підозрюваний повинен бути звільнений на час розгляду справи, якщо державні органи не можуть надати достатньо підстав, які виправдовують його утримання під вартою. Влада зобов`язана надати переконливі підстави для будь-якого мінімального строку тримання під вартою.

У справі "Нечипорук та Йонкало проти України" ЄСПЛ відзначив, що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Як вбачається з матеріалів клопотання, що у провадженні слідчого СВ відділення поліції №2 (м. Кропивницький) Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області лейтенанта поліції ОСОБА_11 перебуває кримінальне провадження №0000459, внесене до ЄРДР 13.08.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення ч.1 ст. 115 КК України.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваного у вчиненні злочину від 13.08.2022 року підозрюваного ОСОБА_8 фактично затримано 13.08.2022 року о 04-00 год.

ОСОБА_8 13.08.2022 повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115 КК України.

Враховуючи мету і підстави застосування запобіжних заходів, колегія суддів доходить висновку, що при обранні запобіжного заходу слідчий суддя обґрунтовано врахував наявність обґрунтованої підозри, обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме, що згідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч.1 ст. 115 КК України у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 є особливо тяжким, санкцією даної частини статті передбачено позбавленням волі на строк від семи до п`ятнадцяти років. Підозрюваний має вік 36 років, не одружений, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку на утриманні не має, рухомого, нерухомого майна у власності не має, як і накопичень, проте офіційно працевлаштований, має постійне місце проживання та реєстрації, відтак має сталі соціальні зв`язки. Проте, наявність таких зв`язків не стала стримуючим фактором від вчинення злочину проти життя та здоров`я особи.

Крім того, правильно врахував, що злочин, який наразі йому інкримінується, вчинений до особи похилого віку, його матері, що не стало стримуючим фактором, навіть з поваги до віку, родинних відносин, статі потерпілої та неможливості чинити йому опір. Згідно до наданої характеристики з місця проживання та протоколів допиту свідків, ОСОБА_8 зловживав алкогольними напоями, в зв`язку з чим за ним спостерігалась неадекватна поведінка, крім того, неодноразово висловлював погрози вбивством на адресу матері. Також, ОСОБА_8 згідно рапорту оперуповноваженого СВ відділення поліції №2 (м. Кропивницький) Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_12 , після вчинення злочину зник з місця події.

При цьому колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді стосовно того, що наразі в матеріалах клопотання відсутні дані щодо психічного стану підозрюваного, таким чином обрання запобіжного заходу про який клопотала сторона захисту може призвести до вчинення підозрюваним нових злочин, зважаючи ще й на те, що ОСОБА_8 є особою, яка не контролює свою поведінку під впливом алкогольних напоїв, а також на наявну інформацію лікарів КОПЛ, згідно до якої підозрюваний неодноразово проходив обстеження у вказаному закладі. Довідка КНП «КОПЛ», в якій зазначено, що підозрюваний проходив лікування у вказаному медичному закладі є неналежним доказом розладу психічного здоров`я підозрюваного на даний час, а посилання ОСОБА_8 на те, що злочин вчинений ним під впливом потойбічних сил може бути спробою уникнути кримінальної відповідальності.

Тому доводи апеляційної скарги захисника стосовно розладу психічного здоров`я не заслуговують на увагу.

Крім того, слід зазначити, що обґрунтованість підозри у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами огляду місця події, протоколом огляду трупу, лікарським свідоцтвом про смерть, протоколами допиту свідків, рапортом, протоколом допиту підозрюваного.

Також слідчим суддею правильно враховано ризики передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Крім того, колегія суддів доходить висновку, що слідчий суддя правильно зазначив, що ОСОБА_8 підозрюється у скоєні умисного протиправного заподіяння смерті іншій особі, тобто умисного вбивства, тому відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України підстав до визначення застави у кримінальному провадженні не встановлено на даному етапі досудового розслідування.

Доводи захисника викладені в апеляційній скарзі стосовно того, що наявність ризиків зазначених в клопотанні, передбачених ст.177 КПК України не доведено, є необґрунтованими та безпідставними, оскільки ризики у даному кримінальному провадженні встановлені судом першої інстанції знайшли своє об`єктивне підтвердження в суді апеляційної інстанції та в повній мірі підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні доказами доданими до клопотання.

Крім того доводи апеляційної скарги захисника стосовно того, що відсутні докази, що саме ОСОБА_8 було скоєно інкримінований йому злочин, є необгрунтованими та передчасними, оскільки на даному етапі доведеність або недоведеність вини не є предметом розгляду, а буде предметом розгляду справи по суті.

Враховуючи вищевикладене, наявність обґрунтованих ризиків, враховуючи особу підозрюваного, та вищевикладені обставини, колегія суддів доходить висновку, що належна поведінка останнього на досудовому слідстві, може бути забезпечена лише шляхом застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Беручи до уваги викладене, колегія суддів, також із урахуванням наявності вищевказаних ризиків, не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б стали підставою для скасування по суті правильного прийнятого слідчим суддею рішення не встановлено.

За таких підстав, апеляційна скарга захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 183, 376, 407,422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційна скарга захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м.Кіровограда від 15 серпня 2022 року, якою задоволено клопотання слідчого та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового слідства, тобто до 04 год. 00 хв. 11.10.2022 року, без визначення розміру застави залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підписи)