Справа № 357/1254/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2022 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі- ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

представника ДУ ВК № 35 - ОСОБА_4 ,

засудженого - ОСОБА_5 ,

розглянувши в приміщенні ДУ «Білоцерківської виправної колонії (№35)» клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, освіта середня, не одруженого, до засудження не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі, -

У С Т А Н О В И В:
04.02.2022 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі згідно положення ст. 81 КК України.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 на даний час відбуває покарання в Білоцерківській ВК № 35 відповідно до вироку Дніпровського районного судум. Києва за ст. ст. 190 ч. 2 КК України від 20.12.2018 року засуджено до 5 років позбавлення волі.

Початок строку: 20.12.2018 р., кінець строку: 20.04.2023 р.

До Білоцерківського міськрайонного суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі.

З матеріалів клопотання та матеріалів особової справи суд встановив, що ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі відбуває покарання з 20.12.2018 року.

З матеріалів особової справи, а саме з характеристики, вбачається, що засуджений за час відбування покарання характеризується посередньо, за допущені порушення установленого порядку відбування покарання не притягувався до дисциплінарної від відповідальності, має 3 заохочення. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує дружні стосунки. Не працевлаштований, бажання працювати не виявив. Засуджений ОСОБА_5 не довів свого виправлення та не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від покарання, у зв`язку з тим, що має недостатній ступінь виправлення.

Прокурор та представник ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)» заперечували проти задоволення заяви засудженого, зазначаючи, що засуджений має недостатній ступінь виправлення.

Засуджений ОСОБА_5 клопотання підтримав, зазаанчив, що став на шлях виправлення та просить задовольнити клопотання .

Однак, враховуючи те, що ОСОБА_5 характеризується посередньо, за допущені порушення установленого порядку відбування покарання не притягувався до дисциплінарної від відповідальності, має 3 заохочення, до виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань відноситься байдуже, ініціативи не проявляє, а тому відсутній достатній ступінь виправлення.

Згідно ч. 1 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ч. 2 вказаної статті умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Для застосування звільнення, згідно п.2 ч. 3 ст. 81 КК України, необхідно щоб засуджений фактично відбув не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Як встановлено судом, ОСОБА_5 своєю поведінкою та ставленням до праці засуджений не довів, що став на шлях виправлення.

Висновки про те, чи став засуджений на шлях виправлення, можливо зробити врахувавши увесь комплекс даних, які характеризують засудженого, його поведінку, відношення до праці, відношення до вчиненого злочину та його наслідків, наявність заохочень, їх кількість та регулярність отримання, наявність чи відсутність стягнень, тощо.
У відповідності до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 р. умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини строку основного покарання більш мяким покаранням - того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.
Отже, дотримання порядку та умов відбування покарання, а також добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання відповідно до ст.. 9 КВК України є обов`язком засудженого, а процесс виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним, до того ж короткий проміжок часу відбування покарання засудженим та наявність лише одного заохочення, яке, до речі, отримано безпосередньо пере вирішенням питання про застосування до нього пільги, яка передбачена ст. 81 КК України, не є достатніми обставинами для можливості оцінки поведінки засудженого, з підстав, які визначені положеннями ст.. 81 КК України.
Відповідно, суд вважає, що дії засудженого не відповідають вимогам щодо застосування положень, які передбачені ст.. 81 КК України та не відповідають положенням ст.. 9 КВК України.
Суд вважає, що застосування до засудженого ОСОБА_5 положення ст. 81 КК України, - умовно дострокового звільнення від призначеного покарання у виді позбавлення волі на даній стадії відбування покарання буде суперечити реалізації принципу невідворотності покарання особи за вчинений злочин, даним рішенням суду не буде виконана мета кримінального покарання - як її каральної так і виправної складової, тобто, на думку суду, застосування положень ст. 81 КК України до засудженого ОСОБА_5 є не обґрунтованим, та є передчасним на даному етапі відбування покарання.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК України має право вирішувати питання про умовно дострокове звільнення від відбування покарання.
Згідно ст.. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням ( поданням ) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Суд вважає, що заява не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. 537 ч. 1 п. 2 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
У задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області на протязі 7 (семи) днів.

СуддяОСОБА_1