справа № 563/568/22
провадження № 1-кп/563/86/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.06.2022 року Корецький районний суд

Рівненської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю:прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника обвинуваченої - адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Корець кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000035від 15 квітня 2022 року по обвинуваченню

ОСОБА_6 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Червонопрапорне Сумського району Сумської області, жительки АДРЕСА_1 , пенсіонерки, одруженої, з повною загальною середньою освітою, раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.3 ст. 191 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_6 з 06 жовтня 2008 року до 05 травня 2020 року працювала на посаді листоноші відділення поштового зв`язку с.Невірків, Рівненського району, Рівненської області. Згідно п.п.2.1.2.1, п.4.1.9 посадової інструкції національних операторів відділення поштового зв`язку, ОСОБА_6 була матеріально-відповідальною особою, наділеною посадовими обов`язками щодо забезпечення збереження готівкових коштів і товарно-матеріальних цінностей відділення поштового зв`язку.

В квітні 2020 року (точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи у приміщенні відділення поштового зв`язку с.Невірків, ОСОБА_6 , всупереч порядку передбаченому ст.ст.13, 14 Закону України «Про поштовий зв`язок» та Інструкції про виплату та доставку пенсій, соціальних допомоги національним оператором поштового зв`язку, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України і Міністерства праці та соціальної політики України № 464/156 від 28.04.2009, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, внесла до відомості №3/17275 від 13 квітня 2020 року на виплату пенсій, соціальних допомог за квітень 2020 року відомості про отримання ОСОБА_7 грошових коштів у сумі розмірі 1000 (однієї тисячі) гривень, які були ввірені для неї як для працівника поштового зв`язку та підлягали виплаті потерпілій ОСОБА_7 , як одноразової грошової допомоги у зв`язку з негативними наслідками поширення на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, відповідно до Постанови КМУ від 01.04.2020 №251.

Проте, ОСОБА_7 зазначених грошових коштів від ОСОБА_6 не отримала та підпису у відомості про отримання грошових коштів не ставила. Таким чином, ОСОБА_6 своїми умисними діями, які полягали у розтраті грошових коштів, які були їй ввірені, заподіяла матеріальну шкоду ОСОБА_7 у сумі 1000 (однієї тисячі) гривень.

В квітні 2020 року (точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено) у приміщенні відділення поштового зв`язку с.Невірків, Рівненського району, Рівненської області, ОСОБА_6 , всупереч вищенаведеним нормативним актам, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, внесла до відомості №3/17275 від 13 квітня 2020 року на виплату пенсій, соціальних допомог за квітень 2020 року відомості про отримання ОСОБА_8 грошових коштів у розмірі 1000 (однієї тисячі) гривень, які були ввірені для неї як для працівника поштового зв`язку та підлягали виплаті останній, як одноразової грошової допомоги у зв`язку з негативними наслідками поширення на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, відповідно до Постанови КМУ від 01.04.2020 №251.

Однак, ОСОБА_8 зазначених грошових коштів від ОСОБА_6 не отримала та підпису у відомості про отримання грошових коштів не ставила. Таким чином, ОСОБА_6 своїми умисними діями, які полягали у розтраті грошових коштів, які були їй ввірені, заподіяла матеріальну шкоду ОСОБА_8 у сумі 1000 (однієї тисячі) гривень.

31 травня 2022 року начальник Корецького відділу Здолбунівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України, надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, з одного боку, та обвинувачена ОСОБА_6 з іншого боку, за участю захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , керуючись ст.ст.468, 469, 470, 472 КПК України уклали угоду про визнання винуватості.

Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості дії обвинуваченої ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 1 ст. 191 КК України, як розтрата чужого майна, яке було ввірене особі та за ч. 3 ст. 191 КК України, як розтрата чужого майна, яке було ввірене особі, вчинена повторно.

Обвинувачена ОСОБА_6 повністю визнала свою винуватість в інкримінованих кримінальних правопорушеннях, щиро каялася, сприяла повному та всебічному розкриттю кримінальних правопорушень.

Сторони погодились на призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_6 в межах санкцій ч.1 та ч. 3 ст.191 КК України, а саме:

- за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.191 КК України покарання у виді позбавлення волі, строком на 1 (один) рік без позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

- за вчинення злочинів, передбачених ч.3 ст.191 КК України покарання у виді позбавлення волі, на строк 3 (три) роки з позбавлення права обіймати посади, пов`язані зі збереженням, обробкою, відпуском матеріальних цінностей строком на 1 (один) рік.

Відповідно до статті 70 Кримінального кодексу України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, сторони погодилися на остаточне призначення покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, із позбавленням права обіймати посади, пов`язані зі збереженням, обробкою, відпуском матеріальних цінностей строком на 1 (один) рік. На підставі ст.75 КК України звільнити обвинувачену від відбування призначеного покарання з випробуванням та покласти на неї обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Суд переконався у тому, що обвинувачена правильно розуміє зміст угоди про визнання винуватості і наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, відповідно до ст.473 КПК України. Обвинуваченій роз`яснено обмеження права на оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному і касаційному порядку та відмову від здійснення права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого йому злочину; на допит свідків обвинувачення у судовому засіданні; з`явлення клопотань про виклик свідків і подання доказів, що свідчать на його користь (п.1 ч.4 ст.474 КПК України) та, що, у разі невиконання ним угоди про визнання винуватості, відповідно до ст.476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнути його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України і звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду даного кримінального провадження в загальному порядку.

Обвинувачена ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні наполягала на істинності своєї позиції у визнанні винуватості і просила суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання.

Захисник обвинуваченої у підготовчому судовому засіданні зазначила, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані всі вимоги і правила КПК України та КК України, просить затвердити дану угоду.

Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд кримінального провадження та затвердження угоди про визнання винуватості без їх участі, претензій матеріального характеру до обвинуваченої не мають. Крім того, потерпілими, у порядку ч.4 ст.469 КПК України, було надано письмову згоду прокурору у даному кримінальному провадженні на укладення угоди про визнання винуватості між обвинуваченою ОСОБА_6 та прокурором.

В судовому засіданні прокурор просила суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_6 визнала себе винною, згідно із ст.12 КК України, є нетяжким та тяжким злочинами.

Пом`якшуючими покарання обставинами суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів.

Обтяжуючою покарання обставиною судом визнає вчинення злочинів щодо особи похилого віку.

По місцю проживання обвинувачена характеризується позитивно.

На обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження та перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність Закону, суд переконався в тому, що: умови угоди не суперечать вимогам ст.ст.470, 472 КПК України, правова кваліфікація кримінальних правопорушень є правильною, умови угоди відповідають інтересам суспільства та правам і інтересам потерпілих, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, укладання угоди було добровільним, виконання обвинуваченою взятих на себе за угодою зобов`язань є можливим.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та ухвалення вироку з призначенням міри покарання узгодженої сторонами угоди.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

На підставі ст.124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченої ОСОБА_6 на користь держави витрати на проведення судової експертизи у кримінальному провадженні в розмірі 5491 гривень 84 копійки.

Запобіжний захід до обвинуваченої не застосовувався і клопотання про обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 під час судового розгляду учасниками судового провадження не заявлялося.

Керуючись ст.ст.370, 374, 376, 474, 475 КПК України, суд,

у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 31 травня 2022 року, укладену між прокурором - начальником Корецького відділу Здолбунівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_6 , за участю захисника ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №№0000035 від 15 квітня 2022 року.

ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.191, ч.3 ст.191 КК України та призначити їй покарання:

- за ч.1 ст.191 КК України 1 (один) рік позбавлення волі без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю;

- за ч.3 ст.191 КК України 3 (три) роки позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані зі збереженням, обробкою, відпуском матеріальних цінностей строком на 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст.70 КК України остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим і призначити 3 (три) роки позбавлення волі, із позбавленням права обіймати посади, пов`язані зі збереженням, обробкою, відпуском матеріальних цінностей строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбуття покарання, встановивши іспитовий строк - 1 (один) рік.

Зобов`язати ОСОБА_6 на підставі ст.76 КК України:

1. періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2. повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 5491 (п`ять тисяч чотириста дев`яносто однієї) гривні 84 копійок.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення через Корецький районний суд Рівненської області, а обвинуваченою в такий же спосіб, але з моменту вручення їй копії вироку.

Обвинуваченою може бути подана апеляційна скарга виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгодженого сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання; невиконання судом умов, встановлених ч.ч.5, 6, 7 ст.474 КПК України, в тому числі не роз`яснення їй наслідків укладання угоди.

Апеляційна скарга може бути подана прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно із ч.3 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Суддя: