Справа № 351/409/21
Провадження № 1-кп/351/30/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2022 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого-судді - ОСОБА_1 ,
секретар - ОСОБА_2 ,
з участю прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Снятині кримінальне провадження №0000021 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого у АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, пенсіонера, розлученого, на утриманні нікого не має, раніше не судимого,
обвинуваченогоза ст. 126-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою перебуває у сімейних відносинах, що призводило до психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілої особи, за наступних обставин.
Так, обвинувачений ОСОБА_4 з 01.01.2018 року сумісно проживав з співмешканкою ОСОБА_6 та її матір`ю ОСОБА_7 , з якими мав спільний побут та взаємні права і обов`язки, протягом тривалого часу, умисно, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи настання таких наслідків, ігноруючи факти притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, в порушення вимог ст. 28 Конституції України, безпричинно, умисно, систематично вчиняв психологічне насильство щодо матері своєї співмешканки, що призводило до психологічних страждань, емоційної невпевненості, побоювання за свою безпеку, приниження, нездатність захистити себе.
Відповідно до вимог п.5 ч.2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти.
Так, 17 квітня 2020 року близько 10 год. 30 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи по АДРЕСА_2 , на ґрунті сімейних непорозумінь, вчинив словесну суперечку із матір`ю своєї співмешканки ОСОБА_7 , під час якої голосно кричав та обзивав нецензурними словами, своїми діями завдав останній психологічного болю.
За вище вказаним фактом працівниками Снятинського відділення поліції Косівського відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області 17.04.2020 відносно ОСОБА_4 складено та скеровано до Снятинського районного суду Івано-Франківської області протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, за результатом розгляду якого 27.05.2020 постановою Снятинського районного суду Івано-Франківської області правопорушник ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, і до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн.
Незважаючи на вжиті заходи щодо недопущення вчинення насильства стосовно ОСОБА_7 , ОСОБА_4 правильних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, та, не припиняючи своїх протиправних дій, 12.05.2020 близько 18 год. 30 хв. по АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, безпричинно вчинив суперечку з матір`ю своєї співмешканки ОСОБА_7 , під час якої голосно кричав та обзивав нецензурною лайкою, тобто вчинив психологічне насильство.
За вище вказаним фактом працівниками Снятинського відділення поліції Косівського відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області 12.05.2020 відносно ОСОБА_4 було складено та скеровано до Снятинського районного суду Івано-Франківської області протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, за результатом розгляду якого 24.06.2020 постановою Снятинського районного суду Івано-Франківської області правопорушник ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, і до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн.
Крім цього, 15.07.2020 близько 20 год. 50 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи по АДРЕСА_2 , вчинив суперечку із матір`ю своєї співмешканки ОСОБА_7 , під якої голосно на неї кричав, ображав нецензурними словами.
За вище вказаним фактом працівниками Снятинського відділення поліції Косівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області 15.07.2020 відносно ОСОБА_4 було складено та скеровано до Снятинського районного суду Івано-Франківської області протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП, за результатом розгляду якого 08.10.2020 постановою Снятинського районного суду Івано-Франківської області правопорушник ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП, і до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн..
Незважаючи на вжиті заходи реагування щодо недопущення вчинення насильства у сім`ї, ОСОБА_4 правильних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та продовжив умисно систематично вчиняти домашнє насильство відносно матері своєї співмешканки ОСОБА_7 , а саме: 05 лютого 2021 року близько 18:40 год., перебуваючи по АДРЕСА_2 , вчинив конфлікт з ОСОБА_7 , під час якого голосно кричав, висловлювався нецензурними словами, словесно погрожував фізичною розправою, чим завдав їй морального та психічного болю у зв`язку з чим остання звернулась на той час до Снятинського ВП Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області із повідомленням про вчинення щодо неї ОСОБА_4 домашнього насильства, що зафіксовано у протоколі-заяві про вчинене кримінальне правопорушення від 05.02.2021 та кваліфіковано органом досудового розслідування за ст.126-1 КК України, як умисне систематичне вчинення ОСОБА_4 домашнього насильства.
Внаслідок умисних систематичних протиправних дій ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_7 завдано психологічних страждань, що виразилось у втраті енергійності, втомі, фізичному дискомфорті, втраті повноцінного сну та відпочинку, у тому числі втраті самооцінки та негативних переживаннях.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину не визнав. Пояснив, що 17.04.2020 він пішов на город із потерпілою. Коли повернулись, то побачив що у нього пропав телефон. Після чого він почав просити потерпілу, щоб вона повернула йому телефон. Не погрожував їй, не ображав та не виражався нецензурними словами. Однак, його було притягнуто до адміністративної відповідальності, штраф він сплатив. 12.05.2020 донька потерпілої поскаржилась на матір, оскільки та переписала будинок на іншу сестру. Він висловив зауваження потерпілій, однак не виражався нецензурними словами, не погрожував потерпілій і не ображав її. 15.07.2020 донька потерпілої зателефонувала йому, що немає що їсти та відсутні ліки, після чого він приїхав. Був конфлікт між потерпілою та її сестрою, а також донькою потерпілої. Він не сварився та не ображав потерпілу. 05.02.2021 він приїхав за прицепом, до будинку не заходив, не погрожував потерпілій та не сварився. Зазначив, що потерпіла негативно ставиться до ного та вчиняє з ним сварки, оскільки він забрав її доньку. А також, у нього із свідком ОСОБА_8 недобросусідські відносини. Свідок ОСОБА_9 давала покази проти нього через конфлікт із ним за комунальні послуги. Зазначив, що в даний момент переїхав та проживає окремо, має похилий вік, просив суворо його не карати.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, підтверджується показаннями потерпілої, свідків, протоколами слідчих та процесуальних дій та іншими доказами, дослідженими під час судового розгляду кримінального провадження.
Дослідивши всі обставини кримінального провадження у частині обвинувачення, суд дійшов висновку про доведеність в ході судового розгляду винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні домашнього насильства.

Зокрема, потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що обвинувачений є співмешканцем її доньки. У 2018р. обвинувачений позичив у неї грошові кошти та відмовився їх повернути. У 2019-2020р. обвинувачений ОСОБА_4 ображав її нецензурними словами, принижував, погрожував, виганяв з будинку. Зазначила, що обвинувачений чинить психологічний тиск на неї, маніпулює її донькою, за час проживання разом з ними не допомагав по господарставу, а створював перешкоди у користуванні майном та житловим приміщенням. У грудні 2019 обвинувачений пошкодив каналізацію. 17.04.2020 напав на неї, звинувативши її у крадіжці, після чого вона викликала поліцію, а обвинувачений почав обзивати її нецензурними словами, погрожував їй, виганяв з будинку, який їй належить. 12.05.2020 обвинувачений ОСОБА_10 забрав у неї велосипед, перебував у стані алкогольного сп`яніння, на зауваження не реагував, а ображав її знову нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, після чого вона була перелякана. 15.07.2020 виник конфлікт із обвинуваченим, який не допускав її до кухні, кричав, ображав нецензурними словами, перебував у стані алкогольного сп`яніння, поламав замки в будинку, побив доньку його співжительку, взяв у неї велосипед та втік. 05.02.2021 приїхала із-за кордону її донька ОСОБА_11 та почала вимагати виселення обвинуваченого ОСОБА_4 .. Він обіцяв виселитись, виїхати, однак згодом відмовився. В той день, ображав її у грубій цинічній формі, також ображав доньку, погрожував. Зазначила, що обвинувачений ОСОБА_4 ображав її систематично, практично кожного дня, часто був у нетверезому стані. Фізичне насильство до неї та до доньки не застосовував. Просила покарати обвинуваченого суворо, боїться, що він може вчинити з нею розправу.

Із показів допитаної в судовому засіданні свідка ОСОБА_11 , яка являється донькою потерпілої ОСОБА_7 , вбачається, що ОСОБА_4 почав проживати із її сестрою з 2019р.. Почав господарювати у них вдома, висував свої претензії на їхнє майно. Також, у 2019р. він почав ображати її матір, не оплачував комунальні послуги, обмежував її у користуванні побутовими речами, кухнею. Погрожував, змусив виселитись матір, не впуска її матір до будинку, виламував двері. В листопаді 2020 обвинувачений виїхав. 14.01.2021 ОСОБА_4 із сестрою повернувся додому та посеред ночі зайняв сарай. У лютому 2021 р. вона повернулась із-за кордону та вимагала, щоб обвинувачений звільнив їхній будинок. Однак, він із сестрою зайняли кімнату та кладовку. Ображав матір, погрожув, перебував часто у стані алкогольного сп`яніння. Викликали працівників поліції, після чого на обвинуваченого було встановлено заборонний припис. Однак, він знову приходив і ображав матір. Зазначила, що протягом 2020 викликала поліцію 6-7 разів. Зважаючи на вік, матір реагувала на такі дії обвинуваченого дуже болісно, викликала швидку медичну допомогу. Він звинуватив матір у крадіжці телефону, плював їй в обличчя. 17.04.2020, 12.05.2020, 15.07.2020 обвинувачений вчиняв конфлікти із матір`ю, ображав її, виганяв з будинку, поділив подвір`я та не впускав на нього матір.
Із показів допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_8 , який являється сусідом потерпілої ОСОБА_7 , вбачається, що до потерпілої часто приїжджала поліція та швидка медична допомога, бачив часті суперечки обвинуваченого з потерпілою, як він її ображав, погрожував їй. Коли остання просила його про допомогу, то обвинувачений кидав у нього камінь, вчиняв сварку. Обвинувачений ОСОБА_4 проживає разом з донькою потерпілої в окремій кімнаті. Навесні 2020 виламувавв двері у ОСОБА_7 .
Із показів допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_6 , яка являється донькою потерпілої ОСОБА_7 та є інвалідом ІІ групи, вбачається, що ОСОБА_4 є її співмешканцем. Часто сварився з її матір`ю. У квітні 2020р. ображав нецензурною лайкою матір, матір викликала поліцію, яка притягнула ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності. У травні 2020 також приїжджали працівники поліції. Обвинувачений не перебував у стані алкогольного сп`яніння. Проживали вони в окремій кімнаті в будинку матері, що в смт. Заболотів Коломийського району. Від постійних сварок у матері погіршився стан здоров`я. ОСОБА_4 пробував помиритися з матір`ю. Перешкод в користуванні майном обвинувачений не створював.
Окрім того, вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується іншими доказами, які згідно ст. 358 КПК України досліджені судом.

Із протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 05.02.2021 вбачається, що 05.02.2021 обвинувачений ОСОБА_4 вчинив з ОСОБА_7 словесну суперечку, під час якої голосно кричав та ображав нецензурними словами, погрожував фізичною розправою.
Із витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні №0000021, вбачається, що ОСОБА_4 протягом тривалого часу систематично вчиняє домашнє насильство, яке виражається у моральному та психологічному тиску, погрозах фізичною розправою, вживанням нецензурної лайки, що принижує честь та гідність щодо матері своєї співжительки ОСОБА_7 ..
Згідно постанов Снятинського районного суду від 27.05.2020, 24.06.2020, 08.10.2020 ОСОБА_4 визнано виним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 173-2 ч.1, 173-2 ч.2 КУпАП та накладено на нього адміністративні стягнення у виді штрафу.
Із протоколу огляду місця події від 11.02.2021 та фототаблиць до нього вбачається, що слідчим СВ відділення поліції № 1 (м. Снятин) Коломийського РВП ОСОБА_12 проведено огляд господарства ОСОБА_7 , що в АДРЕСА_2 . З місця події нічого не вилучено.
Із термінових заборонних приписів стосовно кривдника від 12.05.2020, 05.02.2021 вбачається, що ОСОБА_4 встановлено заходи термінового заборонного припису, а саме: згідно заборонного припису від 12.05.2020 ОСОБА_4 заборонено у будь-який спосіб контактувати із постраждалою особою ОСОБА_7 ; згідно заборонного припису від 05.02.2021 зобов`язано залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи ОСОБА_7 ..
Таким чином, суд всебічно, повно і неупереджено дослідивши всі обставини кримінального правопорушення, керуючись законом, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до переконання, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, доведена повністю.
Покази потерпілої, свідків є послідовними, співвідносяться між собою, а тому, спростовують покази обвинуваченого.
Оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.
Тому дії обвинуваченого суд кваліфікує за ст. 126-1 КК України, оскільки він вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного насильства щодо іншої особи, з якою перебував в сімейних відносинах- матері співжительки ОСОБА_7 , що призвело до психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілої.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який характеризується позитивно за місцем проживання та колишнім місцем роботи, на обліку в наркологічному та психоневрологічному кабінетах не перебуває, його похилий вік, згідно інформації, яка міститься в досудовій доповіді органу пробації у обвинуваченого ОСОБА_4 середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та середній ризик небезпеки, який він становить для суспільства, виправлення обвинуваченого без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

Також, суд враховує обставини, що пом`якшують покарання та обставини, що обтяжують покарання.

Пом`якшуючих покарання обставин обвинуваченого судом не встановлено.

До обтяжуючих покарання обставин обвинуваченого суд відносить вчинення злочину проти особи похилого віку.

Суд вважає, що наведені обставини, дані про особу обвинуваченого, дають підстави призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання із застосуванням ст.ст. 75,76 КК України, звільнивши його від відбування призначеного покарання з випробувальним терміном 1 рік, оскільки він може бути виправлений без відбування покарання.

Відповідно до ст. 91-1 КК України суд вважає за доцільне в інтересах потерпілої застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 обмежувальний захід.

На думку суду такепокарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, а також цілком відповідати тяжкості вчиненого злочину, особі винного та відповідатиме меті, визначеній у ст. 50 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 369, 371, 373- 374 КПК України,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробувальним терміном 1 рік.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Згідно ст. 91-1 КК України заборонити ОСОБА_4 протягом двох місяцівнаближатися ближче ніж за 50 м до житлового будинку, що за адресою: АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_7 .
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду через Снятинський районний суд у строк 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_13