Справа № 523/1430/13- к
Провадження №1/523/21/22
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Суворовський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
розглянувши у судовому засіданні кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_7 у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст. 191 ч. 5, 202 ч. 2 КК України, ОСОБА_8 у скоєнні злочинів, передбачених ст. 191 ч. 5 КК України, ОСОБА_9 у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст. 212 ч. 3, 366 ч. 2, 190 ч. 4, 191 ч. 5, 202 ч. 2 КК України,
Захисник ОСОБА_5 подав до суду клопотання про направлення вищезазначеної кримінальної справи на додаткове досудове розслідування від подповідно до ст. 281 КПК України, на підставі наступного:
1)Чи був доступ у обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 до грошових коштів вкладників Кредитного союзу та чи могли вони самостійно заволодіти ними;
2)Яким чином та у якому розмірі були розтрачені грошові кошти, які були притягнуті у вигляді додаткових пайових внесків у розмірі 16294930,75 гривень, таз котрих 22769574 гривень були видані як кредити;
3)Чи були повернуті цілком або частково грошові кошти вкладникам Кредитної спілки;
4)Чи були повернуті цілком або частково надані кредити.
Не були допитані особи, на яких були оформлені кредити, з метою виявлення питання: у зв`язку з чим ними не були повернуті грошові кошти - неможливість повернути у зв`язку з кризою у 2008 році чи з інших причин.
Також у справі відсутні будь-які заяви або пояснення від юридичної особи - Кредитної спілки «Одеська обласна спілка військовослужбовців та співробітників силових відомств Співдружність» відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , обвинувачених за ч. 5 ст. 191 КК України стосовно того, чи дійсно юридична особа має претензії до цих осіб що до можливої розтрати грошових коштів підприємства.
Підсудні підтримали клопотання адвоката.
Прокурор заперечував про повернення кримінальної справи щодо додаткового розслідування.
Відповідно до ст. 22 КПК України, прокурор, слідчий та особа, яка проводить дізнання, зобов`язані вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, виявити як викривальні, так і виправдовуючі обвинуваченої обставини, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність.
У ч. 3 ст. 62 Конституції України зазначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконних шляхом, а також на припущеннях.
Відповідно до ст.22 КПК України слідчий зобов`язаний вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.
Статтею 281 КПК України передбачено, якщо неправильність і неповнота досудового слідства не можуть бути усунуті у судовому засіданні, справа повертається на додаткове розслідування.
Неправильним визнається досудове розслідування тоді, коли під час його провадження органами досудового слідства були неправильно застосовані чи безпідставно не застосовані норми КПК і без усунення цих порушень справа не може бути розглянута в суді. Неповним визнається досудове слідство і тоді, коли під час його провадження не були досліджені, або досліджені поверхнево чи однобічно обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України від 11 лютого 2005 р., № 2 «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ для проведення додаткового розслідування», досудове слідство визнається неповним, якщо під час його проведення, порушуючи вимоги статей 22 та 64 КПК України, не було досліджено чи було поверхнево чи односторонньо досліджено обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи (не були допитані певні особи, не витребовані та не досліджені документи, речові та інші докази для підтвердження чи спростування таких обставин…) Неправильним досудове слідство визнається у разі, коли органами досудового слідства при скоєнні процесуальних дій та ухваленні процесуальних рішень були неправильно застосовані або безпідставно не застосовані норми кримінально-процесуального законодавства або кримінального закону та без усунення цих порушень ній справа не може бути розглянута в суді.
Відповідно до пункту 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства, яке регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування» № 2 від 11 лютого 2005 року, якщо під час проведення досудового слідства, обставини, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи, не було досліджено, а проведення досліджених було поверховим чи одностороннім, досудове слідство визнається неповним, у разі неправильного застосування чи безпричинного не застосування норм кримінально-процесуального чи кримінального закону органами досудового слідства при скоєнні процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень, тобто допущення таких порушень без усунення яких справа не може бути розглянута у суді, досудове слідство визнається неправильним.
Перевіривши матеріали кримінальної справи, вислухавши думку прокурора, підсудних, їх адвоката, суд частково погоджується з думкою захисника та вважає за необхідне повернути цю кримінальну справу прокурору для організації додаткового розслідування з мотивів неповноти та неправильності досудового слідства, яка не може бути усунена у судовому засіданні, встановивши наступне.
Залучаючи кошти вкладників та використовуючи їх за принципом «фінансової піраміди», останні діяли, в порушення п.2 ст.23 Закону України «Про кредитні спілки», де зазначено, що «кошти, що належать членам кредитної спілки, використовуються для надання кредитів членам кредитної спілки, а у разі наявності тимчасово вільних коштів членів кредитної спілки - можуть розміщуватися спілкою на депозитних рахунках в установах банків, які мають ліцензію на право роботи з вкладами громадян, і в об`єднаній кредитній спілці, а також у державні цінні папери, перелік яких встановлюється Уповноваженим органом».
Відтак, фінансова компанія, яка завжди є юридичною особою, здійснює діяльність по кредитуванню фізичних осіб. Належним чином перевіривши особу позичальника, вона надає йому кредит.
Тому, фінансова компанія, має подати заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення і, відповідно, отримати статус потерпілого. Проте не лише її права були порушені кримінальним правопорушенням. Фінансова компанія, яка видавала кредит, також зазнала майнової шкоди, оскільки її грошовими коштами заволоділа інша особа внаслідок шахрайських дій. Отже, і відновлення своїх порушених прав фінансова компанія може вимагати лише від того, хто фактично заволодів її коштами.
З матеріалів справи не вбачається, яку шкоду було завдано КС «Cпівдружність» та не було надано жодного статусу по справі.
Відповідно до ст. 15 Закону України "Про кредитні спілки" від 20.12.2001 року Спостережна рада представляє інтереси членів кредитної спілки в період між загальними зборами. Спостережна рада кредитної спілки підзвітна загальним зборам членів кредитної спілки і межах компетенції, визначеної Законом та статутом кредитної спілки, контролює і регулює діяльність правління та кредитного комітету.
Згідно з ч. 2 ст. 15 Закону, до компетенції Спостережної ради кредитної спілки належить:
?затвердження положень про порядок надання послуг, передбачених Законом та статутом кредитної спілки її членам;
?встановлення видів кредитів, що надаються кредитною спілкою;
?вирішення питань про прийняття нових членів до кредитної спілки та припинення членства у кредитній спілці;
?затвердження у випадках, передбачених статутом кредитної спілки, рішень кредитного комітету про надання кредиту;
?визначення порядку прийняття рішень про придбання та продаж майна кредитної спілки, використання тимчасово вільних коштів;
?затвердження кошторису та штатного розпису кредитної спілки;
?затвердження положення про структурні підрозділи кредитної спілки;
?призначення голови та членів правління, а також членів кредитного комітету.
Зважаючи на вищевикладене, вважає, що не дозволяє суду з упевненістю реконструювати досліджувану подію, тобто встановити істину у справі, і як результат правильно вирішити справу, вважає, що виявлені порушення кримінально-процесуального закону допущені під час досудового розслідування є суттєвими, а встановлена ??неповнота проведених слідчих та процесуальних дій, спрямованих на встановлення обставин, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи, яку неможливо усунути в ході судового розгляду, та приходить до висновку про спрямування справи до Суворовської окружної прокуратури м. Одеси для організації проведення додаткових процесуальних дій щодо встановлення по вищезазначеній справі статусу КС «Cпівдружність».
З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 273, 274, 281, 148-165-1 КПК України, суд,-
Клопотання адвоката ОСОБА_5 про направлення справи за обвинуваченням ОСОБА_7 у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст. 191 ч. 5, 202 ч. 2 КК України, ОСОБА_8 у скоєнні злочинів, передбачених ст. 191 ч. 5 КК України, ОСОБА_9 у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст. 212 ч. 3, 366 ч. 2, 190 ч. 4, 191 ч. 5, 202 ч. 2 КК України на додаткове досудове розслідування, задовольнити.
Кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_7 у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст. 191 ч. 5, 202 ч. 2 КК України, ОСОБА_8 у скоєнні злочинів, передбачених ст. 191 ч. 5 КК України, ОСОБА_9 у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст. 212 ч. 3, 366 ч. 2, 190 ч. 4, 191 ч. 5, 202 ч. 2 КК України на додаткове досудове розслідування для організації додаткового досудового розслідування, спрямованого на усунення неповноти та неправильності досудового слідства, зазначених у мотивувальній частині постанови суду.
Постанова може бути оскаржена протягом семи діб до Одеського апеляційного суду.

Суддя Суворовського

районного суду міста Одеси ОСОБА_1