Справа № 461/5207/19
Провадження № 1-в/461/68/22
30.05.2022 року, суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
засудженої ОСОБА_3
розглянувши клопотання ОСОБА_3 про зарахування у строк відбуття покарання строку тримання під вартою,-
До суду надійшло клопотання ОСОБА_5 про зарахування у строк відбуття покарання строку тримання під вартою.
Заявник в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовільнити в повному обсязі.
Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання дійшов до наступного висновку.
Судом було встановлено, що вироком Галицького районного суду м. Львова від 17 серпня 2021 року, ОСОБА_3 , визнано винною у вчиненні злочинів, передбачених частиною ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч.2 ст.185 Кримінального Кодексу України, за який призначено їй покарання:
-за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 Кримінального Кодексу України у виді трьох місяців арешту,
-за ч. 2 ст. 185 Кримінального Кодексу України у виді чотирьох місяців арешту.
На підставі частини 1 статті 70 Кримінального Кодексу України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_3 покарання у виді чотирьох місяців арешту.Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 вирішено рахувати з часу фактичного звернення вироку до виконання.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Згідно положень зазначеної ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» строк попереднього ув`язнення необхідно рахувати з моменту затримання особи і по дату вступу вироку в законну силу.
Частиною 5 ст. 72 КК у редакції Закону від 26 листопада 2015 року № 838-VII визначено, що зарахування строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
21 червня 2017 року набрав чинності Закон від 18 травня 2017 року № 2046-VIII, яким змінено ч. 5 ст. 72 КК. Фактично законодавець повернувся до редакції ч. 5 ст. 72 КК, яка існувала до набрання чинності Законом № 838-VIII і передбачала, що попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у ч. 1 цієї статті.
Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 29 серпня 2018 року, в разі, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК у редакції Закону № 838-VII.
Оскільки у кримінальному провадженні встановлено, що засуджена вчинила злочини до 20 червня 2017 року (а саме 21 червня 2019 року), при вирішенні питання щодо порядку зарахування засудженому у строк покарання строку попереднього ув`язнення необхідно керуватися правилами ч. 5 ст. 72 КК у згаданій редакції.
При цьому, якщо особа вчинила злочин в період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (пряма дія Закону № 838-VIII).
Якщо особа вчинила злочин в період до 23 грудня 2015 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (зворотна дія Закону № 838-VIII як такого, який «іншим чином поліпшує становище особи» у розумінні ч. 1 ст. 5 КК України).
Таким чином, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.
Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.
Якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII).
Враховуючи, що зарахування строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі може відбуватися лише у межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, - у задоволенні клопотання слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ч. 5 ст. 72 КК України, ст.ст. 376, 537, 539 КПК України, суд, -
В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про зарахування у строк відбуття покарання строку тримання під вартою,- відмовити.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Головуючий суддя ОСОБА_1