Справа № 183/1936/22
№ 1-кс/183/754/22

У Х В А Л А
20 червня 2022 року м. Новомосковськ
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Троїцьке, Попаснянського району, Луганської області, громадянки України, українки, не заміжньої, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не маючої, маючої середню спеціальну освіту, фактично проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої; зі слів: працюючої на посаді охоронця у ТОВ «Надія»,
підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України,-
до слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області вказане надійшло клопотання, в якому прокурор просить продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування, тобто до 21 липня 2022 року включно, без внесення застави, мотивоване таким.
Постановою заступника керівника Луганської обласної прокуратури від 06 травня 2022 року у кримінальному провадженні визначено групу прокурорів, до складу якої увійшли прокурори Луганської обласної прокуратури, Лисичанської окружної прокуратури та Попаснянського відділу Лисичанської окружної прокуратури Луганської області.
Досудовим розслідуванням встановлено, що Верховною Радою України відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 №1207-VІІ Російську Федерацію було визнано державою-агресором.
Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Указом Президента України №133/2022 від 14.03.2022 у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України воєнний стан в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.
Указом Президента України №259/2022 від 18.04.2022 у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України воєнний стан в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.
24.02.2022 на підставі рішення Президента Російської Федерації збройними формуваннями Російської Федерації, була розпочата військова агресія проти України. До вказаних дій приєдналися також незаконні збройні та воєнізовані формування, створені на тимчасово окупованій території Луганської та Донецької областей.
З цією метою, бажаючи нанести значних уражень Збройним Силам України та іншим військовим формуванням, утвореним відповідно до законів України, добровольчим формуванням, що були утворені або самоорганізовувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, в т.ч. тим, які дислокуються на території Луганської області, збройними формуваннями держави-агресора та незаконними збройними чи воєнізованими формуваннями, створеними на тимчасово окупованій території України, систематично здійснювалися масові обстріли із застосуванням авіації, артилерії та іншого озброєння. Для з`ясування місцезнаходження цілей та подальшого їх вогневого враження, останніми підшукувалися особи з числа мешканців Луганської області, які б за допомогою засобів зв`язку надавали їм відповідну інформацію.
19 квітня 2022 року у ОСОБА_5 , яка знаходилася на території с. Троїцьке Сєвєродонецького району Луганської області під час спілкування із використанням мобільного телефону зі своєю донькою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка на даний час знаходиться на території м. Москва Російської Федерації, виник умисел на надання допомоги незаконним збройним чи воєнізованим формуванням, створеним на тимчасово окупованій території та/або збройним формуванням держави-агресора допомоги у веденні бойових дій проти Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізовувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.
Реалізуючи вказаний умисел, перебуваючи в с. Троїцьке, Попаснянського району, Луганської області, ОСОБА_5 діючи умисно, протиправно, здійснила збір та надання своїй доньці ОСОБА_7 , яка діяла в інтересах збройних формувань Російської Федерації та незаконних збройних та воєнізованих формувань, створених на тимчасово окупованій території Луганської та Донецької областей інформації щодо місць розташування на території с. Троїцьке, Попаснянського району, Луганської області військової техніки Збройних Сил України, її пересування, їх озброєння, яку за допомогою мобільного телефону марки «Lenovo Р1а42» в корпусі золотистого кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , із вставленою сім-картою мобільного оператору «Vodafone» за номером НОМЕР_3 , за допомогою встановленого мобільного додатку «WhatsApp», на мобільний номер телефону НОМЕР_4 передавала її вказаній особі з ніком « ОСОБА_8 ».
Так, 19 квітня 2022 року у ході спілкування зі своєю донькою ОСОБА_7 , повідомила їй інформацію щодо дислокації підрозділів ЗС України в с. Троїцьке та розповіла їй про місцезнаходження підрозділів ЗС України, які вона бачила в с. Троїцьке, Попаснянського району, Луганської області. Разом з цим, ОСОБА_5 повідомила місця з прив`язкою до вулиць селища, де базуються підрозділи ЗС України, а також в яких саме будівлях проживають.
20 квітня 2022 року за допомогою встановленого мобільного додатку «WhatsApp» на ім`я « ОСОБА_8 » ОСОБА_5 відправлено повідомлення з текстом та фотозображенням про місце звідки артилерія ЗСУ веде вогонь по збройним формуванням Російської Федерації та запропонувала їй передати до ФСБ відомості про необхідність застосуванням квадрокоптерів по визначеним нею орієнтирам за межами села та будівлям в селищі Троїцьке Сєвєродонецького району.
20 квітня 2022 року о 19 годині 00 хвилин ОСОБА_5 затримано на підставі ч. 3 ст. 208 КПК України.
21 квітня 2022 року о 16 годині 40 хвилин ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.
Постановою керівника Сєвєродонецької окружної прокуратури Луганської області від 22 квітня 2022 року стосовно ОСОБА_5 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 30 діб, тобто до 20 травня 2022 року включно.
Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 травня 2022 року ОСОБА_5 продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 20 червня 2022 року включно.
Прокурор у своєму клопотанні зазначає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами.
Також, прокурор вказує на встановлення під час досудового розслідування наявності ризиків зазначених в п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та того, що жоден з більш м`яких ніж тримання під вартою запобіжних заходів не може запобігти зазначеним ризикам. Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано в зв`язку з тим, що не відповідає тяжкості вчиненого злочину. Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України. Обирати запобіжний захід - домашній арешт недоцільно, оскільки селище Троїцьке, Сєвєродонецького району Луганської області, де зареєстрована та мешкає підозрювана, на даний час окуповане Збройними силами Російської Федерації та незаконними збройними формуваннями «ЛНР» і даний запобіжний захід в цілому не зможе гарантовано запобігти ризикам.
Прокурор, в судовому засіданні просив продовжити підозрюваній запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Вказав, що строк досудового розслідування продовжено постановою заступника керівника Луганської обласної прокуратури від 20 червня 2022 року до 21 липня 2022 року.
Підозрювана ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечила проти задоволення клопотання, однак вказала, що злочин не вчиняла, підозра не відповідає дійсності та відсутні докази на її підтвердження. Зазначила на те, що не має зв`язку з захисником, однак сама вона жодних дій щодо зустрічі не вживала, не зверталася щодо забезпечення зв`язку із захисником. Посилалася на неправомірність дій сторони обвинувачення.
Захисник в судовому засіданні заперечив проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на відсутності належних доказів на підтвердження ризиків, зазначених в п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Вказував на те, що сама по собі тяжкість підозри у вчиненні кримінального правопорушення не може бути єдиною підставою для застосування запобіжного заходу. Зазначив, що ризики, вказані прокурором в обґрунтування клопотання повторюють ті, які враховувались при обранні запобіжного заходу. Наголосив на тому, що клопотання подане з порушенням п`ятиденного строку, встановленого для його подання нормами ч. 1 ст. 199 КПК України. Вказав на те, що перешкод у зустрічі з підозрюваною йому не чинилося.
Слідчий суддя, дослідивши заявлене клопотання, вислухавши доводи прокурора, захисника, пояснення підозрюваної, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, з урахуванням ч. 1 ст. 177, ст.ст. 178, 183, 199 КПК України, вважає його обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
20 квітня 2022 року о 19 годині 00 хвилин на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_5
Вирішуючи клопотання по суті виходжу з наступного.
У відповідності до п. 18 ч. 1 ст. 3 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Згідно з ч.ч. 1 - 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
За змістом ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Як свідчать матеріали провадження, повідомлення про підозру ОСОБА_5 відповідає вимогам ст. 277 КПК України за своїм змістом та на даному етапі сумнівів щодо його законності або порушення порядку вручення не викликає.
Суд ураховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, проте зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд в цьому контексті враховує позиції Європейського суду з прав людини викладені в його рішеннях.
Зокрема, за змістом п. 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).
Обґрунтованість підозри повинна бути визначена враховуючи положення ст. 94 КПК України, а саме, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
На даному етапі судового провадження суд не вирішує питання про оцінку доказів для визнання підозрюваного винуватим чи невинуватим у вчиненні злочину, адже судове провадження наразі не завершено, докази сторін в повному обсязі судом не досліджено, і відповідно до ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, має оцінити після завершення дослідження кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Враховуючи вимоги чинного кримінального процесуального законодавства, під час розгляду клопотань на стадії досудового розслідування слідчий суддя має переконатись, що сукупність матеріалів на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі є достатньою для висновку про обґрунтованість підозри, яка не є сама по собі актом притягненням особи до відповідальності, а є лише сукупністю даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.
Посилання підозрюваної на не обґрунтованість підозри спростовується вказаними вище доказами, долученими стороною обвинувачення до клопотання.
Постановою керівника Сєвєродонецької окружної прокуратури Луганської області від 22 квітня 2022 року стосовно ОСОБА_5 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 30 діб, тобто до 20 травня 2022 року включно.
Ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 травня 2022 року ОСОБА_5 продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 20 червня 2022 року включно.
Разом з тим, слідчий суддя зауважує, що згідно з вимогами чинного законодавства сама по собі наявність обґрунтованою підозри не може бути єдиною підставою для застосування до підозрюваної запобіжного заходу, оскільки їх застосування потребує наявність існування хоча б одного із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Так, слідчий суддя вважає такими, що заслуговують на увагу доводи прокурора про те, що наявний та продовжує існувати ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Про наявність та продовження існування зазначеного ризику свідчить те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої. У зв`язку з чим, розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання її винною у вчиненні інкримінованого злочину, остання може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання. Крім того, слідчий суддя враховує, що місце проживання та реєстрації підозрюваної знаходиться на території с. Троїцьке, Сєвєродонецького району, Луганської області, де проводяться активні бойові дії.
Тому, з урахуванням вищевикладеного, а також, розуміючи можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк за скоєне кримінальне правопорушення, підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить характер та суспільна небезпечність кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 , а саме той факт, що підозрювана вчинила злочин проти основ Національної безпеки України під час введеного воєнного стану в Україні та на території с. Троїцьке, Сєвєродонецького району, Луганської області, де на даний час проводяться активні бойові дії, що свідчить про можливість продовження підозрюваною вчиняти злочин, у якому остання підозрюється.
Слідчий суддя враховує те, що підозрювана раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась та має постійне місце проживання, однак, враховує також і те, що підозрювана не має міцних соціальних зв`язків за місцем проживання, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою, місце проживання підозрюваної, яке перебуває в зоні активних бойових дій, вчинення злочину в період воєнного стану, внаслідок чого приходить до висновку, що продовження застосування тримання під вартою, як виняткового запобіжного заходу, до підозрюваної є цілком виправданим, зважаючи на суспільну небезпеку злочинного діяння, у якому підозрюється остання, та неможливість забезпечити запобігання наявних ризиків більш м`якими запобіжними заходами
Також, необхідність продовження дії запобіжного заходу підтверджується об`єктивною необхідністю проведення слідчих дій для спростування чи підтримання обґрунтованої підозри.
Крім того, слідчий суддя при оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Означене є беззаперечною підставою для продовження застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з відсутністю підстав для зміни його на більш м`який запобіжний захід.
З огляду на викладене, враховуючи, що прокурором доведено, що ризики, передбачені п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України продовжують існувати, не зменшилися, застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання вказаним ризикам, а також, що існують обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії ухвали про обрання підозрюваній запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про продовження строку тримання під вартою є обґрунтованим і слід продовжити запобіжний захід в межах строку досудового розслідування, тобто до 21 липня 2021 року.
Розглядаючи питання щодо застосування застави, суд виходить з того, що запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261 Кримінального кодексу України, а тому не визначає розмір застави у кримінальному провадженні і це-ж положення частини 5 статті 176 КПК України є додатковою підставою для неможливості обрання іншого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою.
Продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», слідчий суддя вважає необхідним застосувати підозрюваній найбільш тяжкий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначеного раніше ризику та буде суперечити змісту положення частини 5 статті 176 КПК України.
Посилання сторони захисту на порушення ч. 1 ст. 199 КПК України спростовуються датою отримання клопотання підозрюваною, датою складання клопотання.
Інші доводи підозрюваної нічим, об`єктивно, не підтверджені, не надають суду підстав для висновку про порушення прав підозрюваної та вжиття заходів реагування, , передбачених ст.206 КПК України, не впливають на вирішення клопотання з огляду на позицію сторони захисту, не позбавляють підозрювану права на листування, встановлення зв`язку з захисником, заміну захисника, залучення захисника, інших прав, передбачених КПК України. Як зазначав ЄСПЛ у своїх рішеннях «Тимошенко проти України», «Ходорковський проти Росії», структура Конвенції ґрунтується на презумпції добросовісності дій органів державної влади країн - учасниць. Дійсно, будь-яка державна політика чи окремий захід може мати «прихований мотив», а презумпція добросовісності є спростованою. Однак, заявник, який стверджує, що його права і свободи були обмежені з неналежних підстав, повинен переконливо довести, що справжня мета державних органів була не такою, як її було проголошено (або яка може обґрунтовано припускатись, виходячи з контексту). Простої підозри про те, що державні органи користувались своєю владою для іншої мети, ніж та, що передбачена Конвенцією, недостатньо, щоб довести порушення статті 18 Конвенції.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 309 КПК України,
продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці с. Троїцьке, Попаснянського району, Луганської області, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 21 липня 2022 року включно.
Копію ухвали суду направити підозрюваній ОСОБА_5 , захиснику, прокурору та уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Повний текст ухвали проголошено о 16:45 годині 20.06.2022 року.
Слідчий суддя ОСОБА_1