Справа № 175/1392/22
Провадження № 1-кс/175/323/22
Ухвала
Іменем України

17 червня 2022 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого ВП №8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 погодженого прокурором Слобожанської окружної прокуратури ОСОБА_4 за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000273 від 15 червня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України про арешт майна,
ВСТАНОВИВ:
Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, обґрунтовуючи тим, що 15.06.2022 до чергової частини ВП No8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла від гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що 09.05.2022 року о 12:26 год., група невстановлених осіб, перебуваючи в приміщенні ТОВ «ТБД «Олді» за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, смт. Слобожанське, вул. Нижньодніпровська, 17, діючи в умовах воєнного стану в України, вчинили таємне викрадення майна, яке належить ТОВ «ТБД «Олді». (ЄО 5717)

15.06.2022 внесено відомості до ЄРДР та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000273 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

15.06.2022 в період часу з 10:40 год. до 11:00 год. слідчим СВ ВП № 8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 , було проведено огляд у приміщенні ПТ «Ломбард «Онікс» Анохіма, Яценко» за адресою: м. Дніпро, пр. Миру, 12, у присутності співробітника ломбарду гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка добровільно надала письмовий дозвіл на проведення огляду. В ході огляду було виявлено та вилучено два навісних замка HORST HR-B1-60E.

Вилучене майно визнається речовими доказами постановою про визнання речовими доказами від 15.06.2022 року у кримінальному проваджені внесеного до ЄРДР та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000273 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

З метою доведення вчинення кримінального правопорушення, забезпечення цивільного позову, а також передбачити заборону для особи, у володінні якої перебувало майно, розпоряджатися будь-яким чином та використовувати його, в іншому випадку його використання може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна, що є знаряддям кримінального правопорушення, та може перешкодити кримінальному провадженню, виникла необхідність в накладенні арешту.

Просить слідчого суддю накласти арешт на тимчасово вилучене у кримінальному провадженні майно та заборонити особам, у володінні яких перебувало зазначене майно, розпоряджатися ним будь-яким чином та використовувати його, а саме на: два навісних замка HORST HR-B1-60E.

Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, що відповідає вимогам ч.4 ст. 107 КПК України.

Слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Відповідно до ч. 3 даної статті арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч.1,2 ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, а також гроші у будь-якій валюті готівкою або безготівковій формі, що знаходяться на банківський рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, за наявності достатніх підстав вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 86 КПК доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку встановленому КПК. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Згідно ст. 87 КПК докази, отримані внаслідок здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу є недопустимими.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що 15.06.2022 в період часу з 10:40 год. до 11:00 год. слідчим СВ ВП № 8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 , було проведено огляд у приміщенні ПТ «Ломбард «Онікс» Анохіма, Яценко» за адресою: м. Дніпро, пр. Миру, 12, у присутності співробітника ломбарду гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка добровільно надала письмовий дозвіл на проведення огляду. В ході огляду було виявлено та вилучено два навісних замка HORST HR-B1-60E.

Ст. 234 ч.2 КК України передбачає, що обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді.

І наявність згоди на проникнення до житла або іншого володіння особи, яка володіє цим майном, згідно ст. 233 КПК України, не звільняє від обов`язку прокурора або слідчого звернутися з клопотанням про проведення обшуку чи огляду до слідчого судді.

З клопотанням про погодження проведеного 15.06.2022 року огляду слідчий до слідчого судді не звертався.

Таким чином, вважається, що проведена процесуальна дія - огляд є недопустимим доказом, так як цей доказ отриманий в порушення вимог КПК України, а саме внаслідок істотного порушення прав та свобод людини відповідно до положень ст. 87 КПК України.

З огляду на вищевикладене слідчий суддя не знаходить законних підстав для задоволення клопотання слідчого про накладення арешту майна вилученого під час такого огляду.

Роз`яснити, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання про арешт цього майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання слідчого ВП №8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 погодженого прокурором Слобожанської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна, а саме два навісних замка HORST HR-B1-60E відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1