Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/210/22 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2022 року. Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати у кримінальних справах у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участі секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17 травня 2022 року, якою
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Тернопіль, українцю, громадянину України, з середньою освітою, одруженому, працюючому водієм ПП « ОСОБА_9 », зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 ,-
підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме з 07.30 год. 15.05.2022 року до 07.30 год. 13.07.2022 року,
ВСТАНОВИВ:
Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою до ОСОБА_8 підозрюваному вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України.
За наслідком розгляду, ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17 травня 2022 року вказане клопотання слідчого задоволено та застосовано стосовно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів.

Задовольняючи вказане клопотання, слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, а також встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, захисник ОСОБА_7 , в апеляційній скарзі просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого, та обрати стосовно ОСОБА_8 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою (домашній арешт) та як альтернатива-застава.

В обґрунтування своїх вимог захисник зазначає, що 16.05.2022 р. близько 16:00 год. підозрюваному та захиснику було вручено клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 , але додатки до клопотання захиснику вручено не було і на прохання надати копії документів стороні захисту, слідчим безпідставно не було надано додатків, чим порушено вимоги ст. 46 «Загальні правила участі захисника у кримінальному провадженні», у частині 4 якої зазначено, що захисник користується процесуальними правами підозрюваного, обвинуваченого, захист якого він здійснює.

Сторона захисту не погоджується з мірою запобіжного заходу підзахисному ОСОБА_8 . Слідство посилається на докази: протокол огляду місця ДТП від 15.05.2022 р., але у зазначеному протоколі не має жодних доказів вини підозрюваного. А тому, сторона захисту вважає, що протокол не є доказом скоєння кримінального правопорушення по справі. Крім того, відбувся наїзд на стоячий транспортний засіб, який зупинився на проїзній частині у нічний час і водій вантажного автомобіля не вжив заходів для попередження інших учасників про небезпеку та не прибрав свій автомобіль з проїзної частини.

Крім того, в додатках до клопотання, на які посилається сторона обвинувачення, не надано жодних доказів, що саме внаслідок порушення ПДР України водієм ОСОБА_8 , сталася ДТП та тяжкі наслідки.

Підозрюваного ОСОБА_8 було затримано згідно протоколу затримання особи, 10.08.2021 року близько 07:30 год., але відповідно до матеріалів кримінального провадження (додатки до клопотання про застосування запобіжного заходу), значно раніше. Зі слів самого ОСОБА_8 , він зазначив, що фактичне затримання відбулося близько 03:00 год., коли приїхала поліція на місце пригоди і його попередили про перебування на місці пригоди і постійно біля нього знаходився поліцейський, а тому сторона захисту не погоджується з часом затримання особи, зазначеним у протоколі та ухвалі суду.

Крім того, захисник звертає увагу на те, що ОСОБА_8 раніше не судимий, злочин у якому його підозрюють, є неумисним злочином, а скоєний по необережності, офіційно працює, має постійне місце проживання та реєстрації. Проживає разом з дружиною та сином, доглядає та утримує своїх батьків похилого віку (мати перебуває постійно у лежачому стані) та батьків дружини. Наявність постійного місця проживання та родини говорить про міцність соціальних зв`язків та відсутність потреби переховуватись від слідства та суду. Позитивно характеризується, як за місцем проживання, так і за місцем роботи (документи надавались стороною захисту в суді першої інстанції). Має хронічні хвороби, які потребують постійного догляду лікарем та лікування. Підозрюваний ОСОБА_8 готовий співпрацювати зі слідством та допомогти слідчим органам розібратися у зазначеній події та готовий нести справедливе покарання.

Таким чином захист вважає, що мети для застосування такої жорсткої міри запобіжного заходу, як тримання під вартою ОСОБА_8 об`єктивно немає, оскільки стороною обвинувачення не надано.

Захист впевнений, що з урахуванням усього, переліченого вище та враховуючи практику ЄСПЛ, застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 не тільки не обумовлено метою, передбаченою у ст. 177 КПК України, а й не буде відповідати загальної спрямованості реформи кримінального судочинства на гуманізацію та підвищення гарантій захисту прав особи.

Отже, захист вважає що в клопотанні слідчого не достатньо обґрунтовані ризики, передбачені ст.177 КПК України, а тому мети для застосування такої жорстокої міри запобіжного заходу, як тримання під вартою ОСОБА_8 об`єктивно не має, у зв`язку з чим ухвала суду першої інстанції є необґрунтованою та незаконною.

Крім того, судом безпідставно відмовлено визначення у даному кримінальному провадженні розміру застави, як альтернатива - запобіжному заходу тримання під вартою, але не роз`яснено, чому саме суд так вирішив, а тому сторона захисту не погоджується з такими висновками суду.

Заслухавши доповідача, захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу захисника і з підстав, викладених у скарзі, просили її задовольнити, вважали ухвалу слідчого судді необґрунтованою, просили її скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, її доводи вважав безпідставними, а ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою і просив залишити її без змін, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 196 КПК України в ухвалі про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зазначає відомості про: 1) кримінальне правопорушення (його суть і правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність), у якому підозрюється, обвинувачується особа; 2) обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу; 3) обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу; 4) посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини; 5) запобіжний захід, який застосовується.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом.

Перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані належним чином, а доводи захисника, викладені в судовому засіданні та в апеляційній скарзі щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, апеляційний суд вважає безпідставними з огляду на таке.

Висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України за обставин, викладених в повідомленні про підозру, є обґрунтованими і такими, що підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання слідчого і з такими висновками погоджується суд апеляційної інстанції.

Згідно з матеріалами клопотання, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило загибель кількох осіб.

З наданих матеріалів слідує, що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані та долучені документи свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого злочину, що підтверджується, зокрема протоколом огляду місця події (а.к. 14-18), протоколом огляду місця події (а.к. 19-20), протокол огляду місця події (а.к. 21-22), протоколом допиту свідка (а.к. 23), протоколом затримання підозрюваного (а.к. 26-27), протоколом затримання підозрюваного (а.к. 28), повідомленням про підозру (а.к. 29-30), протоколом допиту підозрюваного (а.к. 31-32), а також поясненнями підозрюваного у судовому засіданні, який проти пред`явленої підозри не заперечував.

Суд апеляційної інстанції, перевіряючи обґрунтованість підозри, зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини та критеріїв її визначення. Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86 рішення від 30.08.1990, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, пункт 175 рішення від 21.04.2011).

Крім того, апеляційний суд зауважує, що на стадії досудового розслідування слідчий суддя та суд апеляційної інстанції не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Таким чином, доводи сторони захисту, які обмежуються в цій частині твердженням про необґрунтованість підозри, є безпідставними та спростовуються матеріалами провадження. Посилання захисника про відсутність доказів обґрунтованості підозри ОСОБА_8 , зокрема те, що водій вантажного автомобіля не вжив заходів для попередження інших учасників про небезпеку та не прибрав свій автомобіль з проїзної частини, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки до клопотання слідчого долучені інші докази існування цих обставин, які є достатніми для обґрунтованої підозри та для попередньої кваліфікації дій підозрюваного за ч. 3 ст. 286 КК України.

Доводи захисника про порушення ст. ст. 206, 278 КПК України, оскільки ОСОБА_8 був затриманий раніше ніж вказано в протоколі, апеляційний суд в даному провадженні розцінює як необґрунтовані, оскільки відповідно до протоколу затримання час затримання ОСОБА_8 07.30 год. 15 травня 2022 року, який підписаний самим підозрюваним та його захисником без зауважень в тому числі і щодо часу фактичного затримання.

Діяння, передбачене частиною 3 статті 286 КК України, як попередньої кваліфікації дій ОСОБА_8 , караються позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням спеціального права, що відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, дає матеріально-правові підстави для застосування стосовно останнього запобіжний захід у вигляді триманні під вартою.

Застосовуючи саме такий запобіжний захід слідчий суддя, вважав встановленими ризики, передбачені п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризики переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

При цьому, слідчий суддя правильно врахував, що встановлені ризики, як за національним законодавством, так і за судовою практикою Європейського суду з прав людини, визнаються вагомими факторами при їх оцінці ризику.

Доводи захисника, за змістом апеляційної скарги, про можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у зв`язку з з наявністю міцних соціальних зв`язків та позитивних характеристик, не спростовують висновків слідчого судді та не є безумовними підставами для скасування ухвали, як про це просить сторона захисту.

Апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді, що для досягнення мети застосування запобіжних заходів, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, на початковій стадії досудового розслідування, що зумовлює необхідність в проведенні низки слідчих та процесуальних дій, а також враховуючи інші фактичні обставини даного конкретного кримінального провадження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даному етапі досудового розслідування є необхідним та доцільним.

Слідчим суддею належним чином виконані положення ч. 4 ст. 183 КПК України і прийнято рішення не визначати розмір застави, як альтернативний вид запобіжного заходу.

Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається, застосований слідчим суддею запобіжний захід стосовно підозрюваного ОСОБА_8 відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 194 КПК України, прийняте рішення є обґрунтованим і достатньо вмотивованим, у зв`язку з чим не підлягає скасуванню, а відтак апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 376 ч.2, 177, 183, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17 травня 2022 року, якою до підозрюваного ОСОБА_8 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4