Справа № 164/918/22
п/с 1-кс/164/331/2022
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2022 року смт. Маневичі

Слідчий суддя Маневицького районного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчої ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:
30 серпня 2022 року від слідчої ОСОБА_3 надійшло в суд клопотання, яке погоджене з прокурором ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000022 від 07 липня 2022 року, за правовою кваліфікацією ч.1 ст. 332 КК України - про арешт майна, а саме: автомобіля марки «Volkswagen LT», р.н. знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , жителю АДРЕСА_1 .
Свої вимоги слідча обґрунтувала тим, що 04.04.2022 Маневицькою селищною радою до Камінь-Каширської районної військової адміністрації за вихідним № 833/20/2-22 надіслано пропозицію щодо бронювання військовозобов`язаних, яким надається відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації та на воєнний час. Таким чином, за пропозиції Маневицької селищної ради, з метою перевезення гуманітарного вантажу на автомобілі марки «Volkswagen LT», р.н. знак НОМЕР_1 , дозволено здійснити виїзд до Республіки Німеччина гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю с. Костюхнівка, Камінь-Каширського району, який в обумовлений орієнтовний час повернення 7-8 квітня 2022 року в Україну не повернувся. Зі слів працівників Маневицької селищної ради, під час спілкування з гр. ОСОБА_7 за допомогою месенджера «viber» останній зазначив, що перебуває в Сполучених Штатах Америки і найближчі півтора року в Україну повертатися наміру не має, а його поїздка по гуманітарну допомогу була можливістю легального виїзду за кордон. У відповідності до повідомлення № 7.3-27/7941 від 18.07.2022 з Волинської митниці на транспортному засобі - автомобілі марки «Volkswagen LT», р.н. знак НОМЕР_1 04 квітня 2022 року здійснено виїзд з території України, через пункт пропуску «Ягодин» водієм ОСОБА_8 , пасажирами ОСОБА_9 , ОСОБА_10 . 18 квітня 2022 року зазначеним транспортним засобом здійснено в`їзд на територію України через пункт пропуску «Ягодин» водієм ОСОБА_11 , жителем АДРЕСА_2 . Згідно даних з територіального сервісного центру МВС №0743 автомобіль марки «Volkswagen LT», р.н. знак НОМЕР_1 зареєстрований за гр. ОСОБА_6 , який являється батьком ОСОБА_7 . 26.08.2022 під час проведення санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_1 виявлено та вилучено автомобіль марки «Volkswagen LT», р.н. знак НОМЕР_1 , червоного кольору. Допитаний з даного приводу ОСОБА_6 зазначив, що являється власником автомобіля марки «Volkswagen LT», р.н. знак НОМЕР_1 , червоного кольору. Вказаним транспортним засобом у квітні 2022 року його син ОСОБА_7 , разом із сім`єю поїхав за кордон, після чого авто повернув один із знайомих сина. Про те, що на вказаному автомобілі син ОСОБА_7 мав привезти гуманітарну допомогу він вперше дізнався від працівників поліції та стверджує, що на момент повернення йому транспортного засобу будь-якого вантажу у ньому не було.
Клопотання про арешт майна відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Вказане у клопотанні слідчої ОСОБА_3 майно належить ОСОБА_6 .Зазначені обставини підтверджуються матеріалами кримінального провадження, які додаються до клопотання.

Згідно ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий,дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого,дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий,дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. В такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
В судовому засіданні слідча ОСОБА_3 пояснила, що автомобіль марки «Volkswagen LT», р.н. знак НОМЕР_1 , на її думку, відноситься до категорій, зазначених в ст. 167 КПК України, так як він використовувався як засіб вчинення кримінального правопорушення, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Представник власника майна ОСОБА_4 в судовому засіданні проти вимог клопотання слідчої про арешт майна заперечив, вважає, що для накладення арешту на автомобіль відсутні визначені законом підстави. Заперечив причетність ОСОБА_6 до вчинення будь-яких кримінальних правопорушень. Вважає, що будь-яких підстав вилучати належне ОСОБА_6 майно у працівників поліції не було.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя враховує правову підставу для арешту майна, можливість використання даного майна як доказу у кримінальному провадженні, а також розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Згідно ч. 3-5 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням. Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов?язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні клопотання про арешт майна слідчий суддя бере до уваги, що в поданому до суду клопотанні не наведено та в судовому засіданні слідчою ОСОБА_3 не представлено будь-яких належних доказів у підтвердження того, що ОСОБА_6 було вчинено кримінальне правопорушення, зазначений автомобіль містить на собі сліди кримінального правопорушення, при огляді автомобіля не було виявлено будь яких предметів, що можуть бути речовими доказами по справі. Слідчим суддею враховано, що ухвала на проведення обшуку слідчим суддею була постановлена 28.07.2022 року, а сам обшук проведено 26.08.2022, тобто фактично через місяць, що свідчить про пасивність досудового розслідування злочину передбаченого ст. 332 ч.1 КК України. З вказаним автомобілем не планується проведення будь яких експертиз.

На підставі викладеного, аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, слідчий суддя вважає, що в задоволенні клопотання слідчої ОСОБА_3 , погоджене з прокурором ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000022 від 07 липня 2022року, про арешт майна слід відмовити.

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст.ст. 110, 131-132, 167, 169, 170-173, 309, 369, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання заступника начальника СВ відділення поліції №1 (сел.Маневичі) Камінь- Каширського РВП ГУНП у Волинській області капітана поліції ОСОБА_3 , погодженому з начальником Маневицького відділу Камінь-Каширської окружної прокуратури ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000022 від 07 липня 2022року, про арешт майна, а саме: автомобіля марки «Volkswagen LT», р.н. знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , жителю АДРЕСА_1 - відмовити.

Негайно повернути ОСОБА_7 вилучений 26 серпня 2022 року під час проведення огляду місця події автомобіль марки «Volkswagen LT», р.н. знак НОМЕР_1 .

Копію ухвали негайно вручити прокурору ОСОБА_5 , слідчій ОСОБА_3 та власнику майна ОСОБА_7 .
Ухвала підлягає негайному виконанню прокурором ОСОБА_5 та слідчою ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Маневицького районного суду

Волинської області ОСОБА_1 .