Справа № 369/8621/22
Провадження №1-кс/369/1469/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.09.2022 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участі прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання в м. Києві клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000638 від 14.05.2022, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
До Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшло клопотання Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000638 від 14.05.2022, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України.

Свої вимоги прокурор мотивує тим, що слідчим відділом відділу поліції №1 Бучанського районного управління поліції ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000638 від 14.045.2022 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що 13.05.2022 до відділу поліції №1 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області надійшла письмова заява від ОСОБА_5 , з приводу того, що в квітні 2022 року невстановлена особа шахрайським шляхом заволоділа майном, що належало ТОВ «Торгівельно-промислова компанія «ЕНЕРГІЯ».

Допитаний в якості свідка ОСОБА_6 , 1979 р.н., повідомив наступне, що з лютого 2018 року по середину квітня 2022 року він працював на посаді технічного директора ТОВ «ТПК Енергія». В період часу з 05.04.2022 по 06.04.2022 директором ТОВ «ТПК Енергія» ОСОБА_5 було надано вказівку підготувати техніку для вивозу в м. Кременчук. Головному механіку ОСОБА_7 було надано вказівку для підготовки техніки (її технічного стану) з метою її переміщення для виконання профільних робіт. Гр. ОСОБА_6 передав гр. ОСОБА_7 ключі від техніки та свідоцтва про реєстрацію даної техніки. Техніка (автомобіль марки «Пежо Боксер», д.н.з. НОМЕР_1 ; кран маніпулятор на базі «Даф», д.н.з. НОМЕР_2 ; бурільно-крановий механізм 301 на базі «Газ 66», д.н.з. НОМЕР_3 ; автомобіль марки «Мерседес Спрінтер», д.н.з. НОМЕР_4 ). Через декілька гр. ОСОБА_6 звільнився. Після цього через деякий час до ОСОБА_6 зателефонував директор ТОВ «ТПК Енергія» ОСОБА_5 та почав запитувати, щодо вище вказаної техніки. Зі слів ОСОБА_5 гр. ОСОБА_6 стало відомо, що головний інженер ОСОБА_7 забрав ключі та саму техніку, яку йому доручили по ремонтувати, місце знаходження техніки було невідоме. Особисто ОСОБА_6 телефонував гр. ОСОБА_7 , останній повідомляв, про те, що техніка знаходиться в м. Києві, що найближчим часом він її поверне, однак до цього часу ОСОБА_7 її не повернув, на телефоні дзвінки не відповідає.

На передодні всіх цих подій було здійснено ремонт крана-маніпулятора на СТО ТОВ «Сінта-Груп» в с. Святопетрівське, вул. Білогородська, 14, Бучанського району Київської області. Особисто ОСОБА_6 просив гр. ОСОБА_7 домовитись з власником СТО про оплату робіт частинами за ремонт вище вказаної техніки. Зі слів ОСОБА_7 гр. ОСОБА_6 стало відомо, що він домовився про відстрочку в повній оплаті ремонту. В подальшому гр. ОСОБА_6 стало відомо, що автомобіль марки «Фольцваген Крафтер», д.н.з. НОМЕР_5 , який користується ТОВ «ТПК ЕНЕРГІЯ» знаходився як залог за виконання ремонтних робіт, однак через деякий час як стало відомо гр. ОСОБА_7 дав свої особисті кошти власнику СТО за ремонт та забрав техніку, яка була нібито як залог. В подальшому ОСОБА_7 відмовився віддавати техніку, хоча директор ТОВ «ТПК ЕНЕРГІЯ» мав віддати останньому той завдаток, який він нібито віддав на СТО за ремонт.

В ході досудового розслідування стало відомо, що 20.12.2021 між ТОВ «ЗІОН ХХІ» та ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ «ЕНЕРГІЯ» укладено договір оренди №2402-01 оренди транспортного засобу, а саме транспортного засобу марки «DAF LF 45, номерний знак НОМЕР_2 , рік випуску 2005, колір синій, номер кузова НОМЕР_6 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 , видане ТСЦ 0742. Договір дійсний до 31.12.2022 року, та до вище вказаного договору складено акт приймання-передачі згідно з договором №2402-01 оренди транспортного засобу від 20.12.2021 року.

Крім того, 01.08.2020 року між ТОВ «ЗІОН XXI» та ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ» ЕНЕРГІЯ» укладено договір оренди №144801 оренди транспортного засобу, а саме транспортного засобу марки «PEUGEOT BOXER 230», номерний знак НОМЕР_1 , рік випуску 2017, колір білий, номер кузова НОМЕР_8 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_9 , видане ТСЦ 3245. Договір дійсний до 31.12.2022 року, та до вище вказаного договору складено акт приймання-передачі згідно з договором №144801 оренди транспортного засобу від 01.08.2020 року.

Крім того, 11.07.2020 року між ТОВ «ЗІОН ХХI» та ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ «ЕНЕРГІЯ» укладено договір оренди №1107-01 оренди транспортного засобу, а саме транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN CRAFTER», номерний знак НОМЕР_5 , рік випуску 2015, колір білий, номер кузова НОМЕР_10 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_11 , видане ТСЦ 6341. Договір дійсний до 31.12.2021, строк оренди дорівнює строку дії цього договору. У випадку коли не пізніше ніж за 10 (десять) робочих днів до закінчення терміну дії цього Договору жодна із сторін не заявила про його припинення, цей Договір вважається подовженим на кожний наступний календарний рік на таких самих умовах, та до вище вказаного договору складено акт приймання-передачі згідно з договором №1107-01 оренди транспортного засобу від 11.07.2020 року.

Крім того, 09.10.2021 року між ТОВ «ЗІОН ХХI» та ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ «ЕНЕРГІЯ» укладено договір оренди №2634-01 оренди транспортного засобу, а саме транспортного засобу марки «ГАЗ 66», номерний знак НОМЕР_3 , рік випуску 1979, колір зелений, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_12 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_13 , видане ТСЦ 8041. Договір дійсний до 31.12.2021, строк оренди дорівнює строку дії цього договору. У випадку коли не пізніше ніж за 10 (десять) робочих днів до закінчення терміну дії цього Договору жодна із сторін не заявила про його припинення, цей Договір вважається подовженим на кожний наступний календарний рік на таких самих умовах, та до вище вказаного договору складено акт приймання-передачі згідно з договором №2634-01 оренди транспортного засобу від 09.10.2021 року.

30.03.2021 ОСОБА_7 було написано заяву, щодо прийняття його на роботу на посаду начальника транспортного відділу з 01.04.2021 року.

31.04.2021 згідно наказу №51-К ОСОБА_7 від 01.04.2021 прийнято на роботу на посаду начальника відділу транспорту.

Так згідно посадової інструкції начальника відділу транспорту, на останнього покладаються завдання та обов`язки:

-виконує роботу, безпосередньо пов`язану з прийманням, обліком, зберіганням та видаванням транспортних засобів, запчастин та комплектуючих до них, бере на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення збереженості матеріальних цінностей, переданих йому;

-забезпечує своєчасну й комплектну поставку на об`єкти будівельних матеріалів, конструкцій і деталей, раціональне використання транспортних засобів;

-здійснює організацію вантажно-розвантажувальних і транспортних робіт, реалізацію заходів щодо механізації цих робіт і скорочення простоїв транспортних засобів під час вантаження та розвантаження;

-визначає обсяги вантажоперевезень, потребу в транспортних засобах за кількістю та номенклатурою і забезпечує цю потребу за рахунок власного та залученого транспорту;

-здійснює розподіл транспортних засобів і оперативний контроль за їх використанням;

-виконує розрахунки матеріально-технічних ресурсів (запасних частин, паливних і мастильних та інших матеріалів) та бере участь у складанні заявок на ці ресурси;

-контролює технічний стан транспортних засобів, складання та виконання графіків планово-запобіжних ремонтів, контролює організацію та виконує передачу транспортних засобів для технічного обслуговування та ремонту;

-організовує роботу з питань охорони праці, безпечного руху транспорту; аналізує причини дорожньо-транспортних пригод; розробляє та реалізує заходи для запобігання їм;

-забезпечує ведення оперативного обліку роботи транспортних засобів; здійснює впровадження передових методів і форм організації праці на вантажно-розвантажувальних і транспортних роботах;

-бере участь у розробленні колективного договору та виконанні його заходів;

-керує працівниками відділу.

Начальник відділу транспорту зобов`язаний:

-дбайливо ставитися до переданих йому для зберігання або іншої мети матеріальних цінностей (транспортних засобів, запчастин та комплектуючих до них) і вживати заходів для відвернення заподіяння їм шкоди;

-своєчасно повідомляти керівництво про всі обставини, що загрожують забезпеченню збереження переданих йому для зберігання матеріальних цінностей;

-вести облік, складати і надавати у встановленому порядку звіти про рух і залишки переданих йому для зберігання матеріальних цінностей;

-брати участь в інвентаризації переданих йому для зберігання матеріальних цінностей.

У разі припинення трудових відносин, здає адміністрації підприємства товарно-матеріальні цінності, що знаходяться в його розпорядженні. При виявленні нестачі або ушкодження таких товарно-матеріальних цінностей, зобов`язується відшкодувати їхню вартість у повному обсязі.

У даному випадку на вищевказані транспортні засоби марки «DAF LF 45, номерний знак НОМЕР_2 , рік випуску 2005, колір синій, номер кузова НОМЕР_6 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 , видане НОМЕР_14 ; марки «PEUGEOT BOXER 230», номерний знак НОМЕР_1 , рік випуску 2017, колір білий, номер кузова НОМЕР_8 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_9 , видане ТСЦ 3245; марки «VOLKSWAGEN CRAFTER», номерний знак НОМЕР_5 , рік випуску 2015, колір білий, номер кузова НОМЕР_10 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_11 , видане ТСЦ 6341; марки «ГАЗ 66», номерний знак НОМЕР_3 , рік випуску 1979, колір зелений, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_12 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_13 , видане ТСЦ 8041, необхідно накласти арешт для запобігання можливості їх відчуження, розпорядження та/або користування пошкодження, псування, зникнення, приховування, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Враховуючи те, що вказані транспортні засоби мають значення речових доказів, а також беручи до уваги що будуть створені можливості для його відчуження, пошкодження, приховування, з урахуванням підстав ризиків невжиття заходів забезпечення кримінального провадження та доказів, виникла необхідність у накладенні арешту на зазначені вище транспортні засоби.
Необхідність в арешті вказаного майна зумовлена насамперед забезпеченням кримінального провадження, адже за результатами досудового розслідування необхідно буде вирішити подальшу долю вказаних речових доказів.
У судовому засіданні прокурор вимоги клопотання підтримала, просила суд задовольнити клопотання в повному обсязі.
З матеріалів клопотання вбачається, що слідчим відділом відділу поліції №1 Бучанського районного управління поліції ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000638 від 14.045.2022 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Як вбачається з матеріалів клопотання, прокурор Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області звертаючись до суду із клопотанням про арешт майна зазначив, що метою накладення арешту на майно є забезпечення збереження речових доказів.
Згідно положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до вимог ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Виходячи з положень наведених норм права, майно, яке, на переконання органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак наведених в ст. 98 КПК України може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 110 КПК України, рішення слідчого, прокурора приймаються у формі постанови.
Аналізуючи наведені вимоги закону, суд переконаний, що висновок органу досудового розслідування щодо відповідності майна тим чи іншим ознакам ст. 98 КПК України може бути зроблений лише в тексті постанови, яка має відповідати вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України, зокрема містити мотиви прийнятого рішення.
Відсутність постанови про визнання майна речовим доказом, як окремого процесуального документа, який фіксує висновок слідчого про набуття майном статусу речового доказу та мотиви з яких він дійшов такої думки, позбавляє слідчого суддю можливості провести аналіз та зробити висновок про відповідність цього майна положенням ст. 98 КПК України та наявність чи відсутність підстав для арешту майна саме з метою його збереження як речового доказу, оскільки слідчий суддя не наділений правом самостійного визначення підстав, передбачених ст. 98 КПК України та має здійснювати контроль правильності прийнятого слідчим рішення.
Наведені прокурором у клопотанні про арешт майна підстави, у зв`язку з якими майно відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, не може бути визнано достатнім для висновку, що це майно є речовим доказом, оскільки, згідно положень ст. 171 КПК України, наведені прокурором у клопотанні обставини мають бути доведені доказами, доданими до клопотання, тоді як саме клопотання не є доказом будь-яких обставин.

Таким чином, слідчий, прокурор, який вважає за потрібне звернутись до слідчого судді з клопотанням про арешт майна з метою забезпечити збереження його як речового доказу, першочергово мав би визнати майно, на яке він просить накласти арешт, речовим доказом у кримінальному провадженні шляхом винесення про це постанови, в якій зазначити підстави для визнаннямайна речовим доказом, з огляду на положення ст. 98 КПК України, проте таких дій вчинено не було, з огляду на відсутність у доданих до клопотання матеріалах постанови про визнання майна речовим доказом.
Враховуючи вищевикладене і мотивування клопотання прокурора, суд вважає, що в розумінні вимог ст. 132 КПК України прокурор не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які він послався у клопотанні про арешт майна, а тому в задоволенні клопотання слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000638 від 14.05.2022, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1