Номер провадження: 11-кп/813/1510/22
Справа № 523/4700/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючий суддя ОСОБА_2 ,
судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 16 травня 2022 року у кримінальному провадженні №0000301, внесеному до ЄРДР 01.04.2022 року, відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червоне Андрушівського району Житомирської області, громадянина України, зі спеціальною середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого закрійником одягу за договором найму, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України,
встановив:

Зміст оскарженого судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.
Зазначеним вироком суду ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.263 КК України, та призначено покарання у виді одного року обмеження волі.
Згідно ст.75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік із покладанням обов`язків, передбачених п.п. 1,2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Строк покарання визначено обчислювати з дня проголошення вироку.
Вироком також вирішено питання щодо речових доказів у справі та стягнення процесуальних витрат.

Відповідно до вироку суду першої інстанції ОСОБА_7 у невстановлений час, знаходячись у невстановленому місці, діючи навмисно, незаконно придбав, - знайшовши шляхом привласнення на ділянці місцевості холодну зброю, - кастет, після чого, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою мати в особистому володінні для подальшого використання у власних цілях для самозахисту незаконно переніс його за місцем свого мешкання, а саме до квартири АДРЕСА_2 , де став незаконно зберігати без передбаченого законом дозволу.
31.03.2022 року у період часу з 18:21 год. по 18:27 год. ОСОБА_7 , знаходячись неподалік від будинку АДРЕСА_3 , був зупинений працівниками поліції, які в ході проведення перевірки особи ОСОБА_7 виявили у останнього предмет, зовні схожий на кастет. В подальшому була викликана оперативна слідча група, співробітниками відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області був проведений огляд місця події, в ході якого в присутності двох понятих у ОСОБА_7 з його сумки був вилучений металевий предмет, схожий на кастет, який він незаконно носив при собі без передбаченого законом дозволу.
Відповідно висновку криміналістичної експертизи за №СЕ-19/116-22/4622-ХЗ від 20.04.2022р., наданий на дослідження металевий предмет, а саме кастет, відноситься до категорії не клинкової контактної холодної зброї ударно-дробильної дії, виготовленої промисловим способом.

Вимоги апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі заступник керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_8 , не оспорюючи доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, кваліфікацію дій обвинуваченого, вважає, що призначене покарання не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, з огляду на наступне:
- призначене ОСОБА_7 покарання у виді 1 року обмеження волі, не відповідає санкції ч. 2 ст. 263 КК України, оскільки мінімальний строк покарання за санкцією зазначеної статті становить 2 роки обмеження волі;
- з оскаржуваного вироку не вбачається, що судом не застосовувались вимоги ч. 1ст. 69 КК України до обвинуваченого, оскільки оскаржений вирок не містить такого обґрунтування.
Посилаючись на викладені обставини, прокурор просить вирок скасувати в частині призначеного покарання, та постановити новий у цій частині, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 263 КК України у виді 2 років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
В іншій частині вирок суду залишити без змін.
Позиція учасників судового розгляду в судовому засіданні.
В судовому засіданні прокурор підтримала апеляційну скаргу та просила задовольнити її у повному обсязі, водночас, обвинувачений не заперечував проти її задоволення.
Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.
Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Системний аналіз оскаржуваного вироку суду першої інстанції показав, що зазначене судове рішення приписам наведеної норми кримінального процесуального закону відповідає не у повному обсязі з наступних підстав.
Враховуючи те, що висновки суду першої інстанції про винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та правильність кваліфікації його дій ніким із учасників провадження в апеляційному порядку не оскаржується, колегія суддів, не встановивши при цьому жодних істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили суду дійти правильного висновку в цій частині, не вбачає підстав для їх перегляду, відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України.

Що стосується доводів апеляційної скарги відносно того, що судом було допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, апеляційний суд приходить до таких висновків.
Оскаржуваним вироком ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, і призначено останньому покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік. На підставі ст. ст. 75-76 КК України ОСОБА_7 звільнено від призначеного покарання, з іспитовим строком 1 рік із покладенням відповідних обов`язків.
Разом з тим, санкція частини 2 статті 263 КК України передбачає покарання у виді штрафу до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт від ста двадцяти до двохсот сорока годин або арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеження волі на строк від двох до п`яти років, або позбавлення волі на строк до трьох років.
Частиною 1 статті 65 КК України та абзацом 2 пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» передбачено, що суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.
Однак, суд першої інстанції це не врахував, та в порушення вищезазначених вимог закону призначив ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік, яке не передбачено санкцією ч. 2 ст. 263 КК України.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України підставами для скасування судового рішення є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Пункт 3 частини 1 статті 413 КПК України передбачає, що неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою, зокрема, скасування судового рішення, є неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту.
З огляду на вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку, що вирок суду щодо ОСОБА_7 підлягає скасуванню в частині призначеного покарання через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, з ухваленням, відповідно до вимог ст. 420 КПК України, нового вироку суду апеляційної інстанції, про що ставить питання прокурор в апеляційній скарзі.
Згідно положень ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
При визначенні виду і розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 апеляційний суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який відноситься до нетяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, та фактичні обставини справи, зокрема щире каяття, відсутність обставин що обтяжують покарання.
Враховуючи вищевикладені обставини, апеляційний суд приходить до висновку, що ОСОБА_7 повинно бути призначене покарання в мінімальних межах санкції ч. 2 ст. 263 КК України у виді обмеження волі строком на 2 роки.
На підставі ст. 75 КК України слід звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Така позиція відповідає і практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини при розгляді справ застосовується як джерело права. Зокрема у справі Скоппола проти Італії від 17 вересня 2009 року (заява № 10249/03), зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
На думку апеляційного суду, саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, перевиховання та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Керуючись ст.ст. 24, 370, 404, 405, 407, 409, 413, 420, 424, 532, 615 КПК України, апеляційний суд
ухвалив:
Апеляційну скаргу заступника керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_8 , - задовольнити.
Вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 16 травня 2022року відносно ОСОБА_7 , в частині призначеного покарання, скасувати.
Ухвалити в цій частнині новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 263 КК України у виді обмеження волі строком на 2 роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.
Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
В решті вирок суду залишити без змін.
Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку до Верховного суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати його в суді.
Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4