справа № 515/1834/21
ВИРОК
Іменем України
21 квітня 2022 року м.Арциз
Арцизький районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
захисника-адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000056, внесеного 15 липня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Татарбунари Одеської області, українця, громадянина України, студента 2 курсу Комунального закладу «Кілійський навчально-реабілітаційний центр з поглибленим професійно-трудовим навчанням» Одеської обласної ради», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, -
встановив:
14 липня 2021 року, приблизно о 12 год. 00 хв., більш точного часу в ході судового слідства встановити не представилося можливим, ОСОБА_5 , знаходячись біля домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , переслідуючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та особистого збагачення, таємно, умисно з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, через незачинені водійські двері, з легкового автомобіля марки «ВАЗ 21140», зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , припаркованого біля вищевказаного домоволодіння, викрав грошові кошти в сумі 900,00 грн., які належать потерпілому ОСОБА_6 , спричинивши останньому матеріальну шкоду на вказану суму, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд.
Також, 15 липня 2021 року, приблизно о 17 год. 35 хв., більш точного часу в ході судового слідства встановити не представилося можливим, ОСОБА_5 ,знаходячись біля домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , переслідуючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та особистого збагачення, повторно, таємно, умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, через незачинені водійські двері, з автомобіля марки «Citroen», червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , припаркованого біля вищезазначеного домоволодіння, здійснив замах на викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону марки «Samsung А30», чорного кольору з пошкодженим захисним склом, моделі SM-A305FN/DS, серійний номер НОМЕР_3 , ІМЕІ1: НОМЕР_4 , ІМЕІ2: НОМЕР_5 , вартістю 3499,30 грн., який належить потерпілому ОСОБА_7 , однак довести свій злочинний умисел до кінця не зміг, через незалежні від його волі обставини, так як був застигнутий на місці вчинення злочину потерпілим ОСОБА_7 .

Крім того, 21 липня 2021 року, точного часу в ході судового слідства встановити не представилося можливим, ОСОБА_5 ,знаходячись біля домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , переслідуючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та особистого збагачення, таємно, умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, через незачинені двері, з автомобіля марки «Daewoo Lanos», синього кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_6 , припаркованого біля вищезазначеного домоволодіння, викрав грошові кошти в сумі 500,00 грн., які належать потерпілому ОСОБА_8 , спричинивши останньому матеріальну шкоду на вказану суму, після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Також, 21 липня 2021 року, в період часу з 15-30 год. по 16-00 год., більш точного часу в ході судового слідства встановити не представилося можливим, ОСОБА_5 ,проживаючи декілька днів у будинку свого знайомого, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , переслідуючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та особистого збагачення, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що потерпіла ОСОБА_9 знаходиться на території подвір`я вищевказаного будинку, знаючи де остання зберігає грошові кошти, повторно, таємно, умисно, шляхом вільного доступу, проник через незачинені двері до літньої кухні зазначеного домоволодіння, де зі столу з під скатертини, якою накритий стіл, викрав грошові кошти в розмірі 2300,00 грн., спричинивши останній матеріальні шкоду на вказану суму, після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав себе винним в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, щиро розкаявся у їх вчиненні. В ході судового розгляду він детально розповів про обставини вчинення кримінальних правопорушень та щиро розкаявся у їх вчиненні, не піддавши сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті.
Потерпілі про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлялися належним чином, але у судове засідання не з`явилися, однак від них до суду надійшли письмові заяви, в яких просили здійснити судовий розгляд обвинувального акту у їх відсутність. Претензій матеріального та морального характеру при розгляді обвинувального акту до обвинуваченого не мають, при призначенні обвинуваченому покарання поклалися на розсуд суду. З урахуванням думки учасників судового розгляду, які вважали за можливе розглядати кримінальне провадження за відсутності потерпілих, суд дійшов висновку про проведення судового розгляду без їх участі.
Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не піддавав сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, правильно розумів зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченого, а також у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції інших учасників судового провадження у зв`язку з чим, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого, а також дослідженням доказів, що стосуються особи обвинуваченого. При цьому судом роз`яснено та з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному, касаційному порядку.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 дав суду показання про те, що він 14 липня 2021 року, 21 липня 2021 року, знаходячись в м.Татарбунари Білгород-Дністровського району Одеської області, проходячи мимо автомобілів, перевіряв чи відчинені двері автомобілів, та з автомобілів, які були не зачинені, через відкриті двері викрав грошові кошти 900,00 грн. та 500,00 грн., які тратив на свій розсуд. 15 липня 2021 року, він теж через незачинені двері автомобіля намагався викрасти мобільного телефон, але його застали і він не міг викрасти мобільний телефон. Також, 21 липня 2021 року, знаходячись на території домоволодіння АДРЕСА_3 , переконавшись, що ОСОБА_9 , яка знаходилася у дворі, зайнята справою, зайшов через незачинені двері до літньої кухні, де з під скатертини, якою накритий стіл, викрав грошові кошти в сумі 2300,00 грн. У вчиненому щиро розкаявся, матеріальну шкоду відшкодував повністю, просив не призначати суворе покарання.
Оскільки учасники судового провадження вважають, що фактичні обставини підтверджуються доказами, що маються в справі та не потребують дослідження в ході судового розгляду, суд також визнає їх доказаними, а саме - фактичні обставини щодо дати, часу, місця, способу вчинення кримінального правопорушення, форми умислу, а також інші обставини, визначені ч. 1 ст. 91 КПК України.
Сукупність наведених і вивчених судом доказів, підтверджує вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, і, аналізуючи наведені докази в їх сукупності, суд визнає належними, допустимими, достовірними, вони узгоджуються між собою і є достатніми для ухвалення обвинувального вироку.
Давши оцінку доказам, які були вивчені в процесі судового слідства, суд вважає доведеною винність обвинуваченого і вищеописані дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує: за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка); за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, як замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно; за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Суд бере до уваги, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, що витікає з положень ч. 2 ст. 50 КК України.
Згідно роз`яснень, які викладені в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року судам роз`яснено, що виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставить у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.
У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.
При призначенні покарання ОСОБА_5 суд враховує ступінь суспільної небезпеки вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень і їх наслідки. Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення, в повнолітньому віці; не одружений; проживає з матір`ю; характеризується за місцем навчання, проживання задовільно; на психіатричному диспансерному обліку, диспансерному наркологічному обліку КНП «Татарбунарська багатопрофільна лікарня» не перебуває та відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 623 від 17 листопада 2021 року, на період часу, що відноситься до вчинення кримінальних правопорушень, у яких він підозрюється, за усіма епізодами (14 липня 2021 року, 15 липня 2021 року, 21 липня 2021 року), на будь яке хронічне психічне захворювання не страждав, у тимчасовому розладі психічної діяльності, або у іншому хворобливому стані психіки не перебував, однак виявляв клінічні ознаки психічних порушень у вигляді: «Легкої розумової відсталості» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики «Р70.0» за «Міжнародною класифікацією хвороб» 10-го перегляду), які за ступенем виразності та впливу на його вольові і критичні функції були не настільки виражені, що не позбавляли його здатності повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними; не є депутатом; раніше не судимий.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд відносить щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.

Крім того, судом враховано, що потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 до обвинуваченого ОСОБА_5 в рамках цього обвинувального акту не мають претензій матеріального та морального характеру, про що заявили у своїх письмових заявах, поданих до суду.

Обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_5 під час судового розгляду на підставі обвинувального акту судом не встановлено.

Згідно висновку досудової доповіді про обвинуваченого ОСОБА_5 , враховуючи інформацію, яка характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середній ризик вчинення повторного правопорушення та ймовірної небезпеки для суспільства, орган пробації вважає за можливе виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі за умови здійснення інтенсивного нагляду за його поведінкою.

Враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини справи, давши їм оцінку, а також відомості про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, викладену у досудовій доповіді та рекомендації органу пробації, беручи до уваги особу обвинуваченого, що потерпілі претензій матеріального, морального характеру до обвинуваченого не мають, тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень, керуючись вимогами кримінального закону і передбачених цим законом санкцій, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і у суду є підстави застосувати до обвинуваченого покарання у вигляді обмеження волі із застосуванням до нього дію ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк, поклавши на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України. Підстав для застосування до обвинуваченого дії ст. 69 КК України суд не вбачає.

Суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирати.
Згідно з п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України у резолютивній частині вироку зазначається рішення щодо речових доказів, відшкодування процесуальних витрат, щодо заходів забезпечення кримінального провадження.
Суд вирішує питання про речові докази у справі згідно ч. 9 ст. 100 КПК України: три сліди папілярних візерунків пальців рук; один слід папілярного візерунку пальців рук; чотири сліди папілярних візерунків рук; два сліди папілярних візерунків пальців рук, підлягають знищенню. Гаманець чорного кольору; банківські картки «Приватбанк» з наступними номерами: НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 ; водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_6 , які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 ; мобільний телефон марки «Samsung А30», чорного кольору, моделі SM-A305FN/DS, серійний номер НОМЕР_3 , ІМЕІ 1: НОМЕР_4 , ІМЕІ 2: НОМЕР_5 , з двома сім картами, перша оператора «Київстар» з номером НОМЕР_10 , баланс рахунку якої складає 0,00 грн., друга сім карта оператора «Lifeself» з номером НОМЕР_11 , баланс рахунку якої складає 0,00 грн., які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 ; грошові кошти в сумі 32,00 грн., а саме одна купюра номіналом 20,00 грн. № ЧА8950706, рік випуску 2016; одна купюра номіналом 10,00 грн. № ЦГ8422900, рік випуску 2015; одна купюра номіналом 1,00 грн. № ПИ7160596, рік випуску 2011; одна купюра номіналом 1,00 грн. № УН7768390, рік випуску 2014; банківська картка «Приватбанк», з маркуванням «Картка для виплат», № НОМЕР_12 , які передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_9 підлягають поверненню власникам.
У зв`язку з доведеністю вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень і проведенням по кримінальному провадженню експертного дослідження по встановленню його вини, суд, керуючись ч. 2 ст. 124 КПК України, прийшов до висновку про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави процесуальних витрат на залучення експертів, які проводили судові трасологічні експертизи та судову товарознавчу експертизу у наявному кримінальному провадженні на загальну суму 19360,32 грн.
Згідно ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Враховуючи, що речові докази, на які ухвалами слідчого судді Татарбунарського районного суду Одеської області від 19 липня 2021 року, Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16 липня 2021 року, 09 серпня 2021 року накладено арешт, підлягають знищенню, поверненню власникам, суд прийшов до висновку про скасування арешту на вищевказані речові докази.
Керуючись ст. ст. 100, 124, 174, 349, 369-371, 373-375 КПК України, суд, -
ухвалив:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:
- за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді обмеження волі строком на один рік.
- за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді обмеження волі строком на два роки;
- за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді обмеження волі строком на три роки.
В силу ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді обмеження волі строком на три роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного судом покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк один рік шість місяців.
В силу ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Іспитовий строк ОСОБА_5 обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 21 квітня 2022 року.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експертів в сумі 19360 (дев`ятнадцять тисяч триста шістдесят) гривень 32 копійки.
Речові докази: три сліди папілярних візерунків пальців рук; один слід папілярного візерунку пальців рук; чотири сліди папілярних візерунків рук; два сліди папілярних візерунків пальців рук, знищити. Гаманець чорного кольору; банківські картки «Приватбанк» з наступними номерами: НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 ; водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_6 , які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 ; мобільний телефон марки «Samsung А30», чорного кольору, моделі SM-A305FN/DS, серійний номер НОМЕР_3 , ІМЕІ 1: НОМЕР_4 , ІМЕІ 2: НОМЕР_5 , з двома сім картами, перша оператора «Київстар» з номером НОМЕР_10 , баланс рахунку якої складає 0,00 грн., друга сім карта оператора «Lifeself» з номером НОМЕР_11 , баланс рахунку якої складає 0,00 грн., які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 ; грошові кошти в сумі 32,00 грн., а саме одна купюра номіналом 20,00 грн. № ЧА8950706, рік випуску 2016; одна купюра номіналом 10,00 грн. № ЦГ8422900, рік випуску 2015; одна купюра номіналом 1,00 грн. № ПИ7160596, рік випуску 2011; одна купюра номіналом 1,00 грн. № УН7768390, рік випуску 2014; банківська картка «Приватбанк», з маркуванням «Картка для виплат», № НОМЕР_12 , які передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_9 повернути власникам, скасувавши арешт, накладений ухвалами слідчого судді Татарбунарського районного суду Одеської області від 19 липня 2021 року, Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16 липня 2021 року, 09 серпня 2021 року, на вказані речові докази.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Арцизький районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення вироку надіслати його копію учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя
Арцизького районного суду ОСОБА_1