Справа № 147/530/22
Провадження № 1-кп/147/76/22
ВИРОК
іменем України

04 липня 2022 року смт Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт та додані до нього матеріали у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000049 від 02.06.2022 року, щодо
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з вищою освітою, не одруженої, не працюючої, раніше судимої:
24.10.2013 вироком Тростянецького районного суду Вінницької області за ч.1 ст. 185 КК України до 80 годин громадських робіт;
30.01.2014 вироком Тростянецького районного суду Вінницької області за ч.1 ст. 185, ст. 71 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільненої від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, який 10.06.2014 вироком Апеляційного суду Вінницької області скасовано в частині призначеного покарання та призначено покарання за ч.3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст. ст. 71,72 КК України призначено остаточне покарання у виді 3 років 10 днів позбавлення волі;
10.07.2014 вироком Тростянецького районного суду Вінницької області за ч.2 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі;
03.10.2014 вироком Тростянецького районного суду Вінницької області за ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі;
27.06.2018 звільненої з місць позбавлення волі згідно з ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області від 19.06.2018, невідбутий строк покарання 3 місяці 20 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395КК України,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 раніше судима 03.10.2014 Тростянецьким районним судом Вінницької області за ч.3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 4 років 6 місяців та 27.06.2018 звільнена з місця позбавлення волі згідно з ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області від 19.06.2018 з невідбутим строком покарання 3 місяці 20 днів.
Постановою Ладижинського міського суду Вінницької області від 29.07.2020 ОСОБА_3 встановлено адміністративний нагляд строком на один рік із застосуванням наступних обмежень: заборонено відлучатись з обраного місця проживання АДРЕСА_1 в період з 22 год. до 6 год. за винятком днів та годин роботи; заборонено відвідувати торгівельні заклади, де здійснюється продаж спиртних напоїв на розлив з метою їх придбання за винятком придбання продуктів харчування інших товарів повсякденного попиту; зобов`язано з`являтись на реєстрацію до органів Національної поліції один раз на місяць у визначені години та дні; заборонено виїзд за межі постійного місця проживання без дозволу поліцейських, які здійснюють адміністративний нагляд.
За вказаний період перебування під адміністративним наглядом ОСОБА_4 продовжувала вчиняти адміністративні правопорушення, в зв`язку з чим постановою Тростянецького районного суду Вінницької області від 30.06.2021 притягнута до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 175-1, ч.1 ст. 187, ч.2 ст. 187 КУпАП України.
В подальшому, 28.07.2021 постановою Тростянецького районного суду Вінницької області ОСОБА_3 продовжено встановлений постановою Ладижинського міського суду Вінницької області від 29.07.2020 адміністративний нагляд терміном на 6 місяців.
За вказаний період перебування під адміністративним наглядом ОСОБА_3 продовжувала вчиняти адміністративні правопорушення, в зв`язку з чим постановою Тростянецького районного суду Вінницької області від 07.12.2021 притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 178, ч.2 ст. 187, ст. 176, ст. 177 КУпАП України.
Враховуючи викладене, 28.01.2022 постановою Тростянецького районного суду Вінницької області ОСОБА_3 продовжено встановлений постановою Ладижинського міського суду Вінницької області від 29.07.2020 адміністративний нагляд терміном на 6 місяців. Проте ОСОБА_3 не стала на шлях виправлення та продовжувала злісно порушувати встановлені постановою Тростянецького районного суду Вінницької області від 28.01.2022 обмеження.
ОСОБА_3 , будучи ознайомлена зі встановленими обмеженнями, умисно, маючи на меті ухилитись від адміністративного нагляду, не повідомивши керівництво Відділення поліції №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, яке здійснює за нею нагляд, без дозволу посадових осіб Відділення поліції №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області на виїзд в особистих справах, порушуючи постанову Тростянецького районного суду Вінницької області від 28.01.2022, в період з 20.05.2022 по 01.06.2022 без поважних причин самовільно залишила своє постійне місце проживання, що розташоване в АДРЕСА_1 , та протягом вказаного періоду часу була відсутня за адресою проживання та знаходилась у своїх знайомих в смт. Тростянець Гайсинського району Вінницької області, а саме у ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
Таким чином, ОСОБА_3 вчинила кримінальний проступок, передбачений ст. 395 КК України, - самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.
Зазначені обставини були встановлені органом досудового розслідування, учасниками судового провадження не оспорюються, про що подана відповідна заява обвинуваченою ОСОБА_3 за участю захисника - адвоката ОСОБА_8 , в якій обвинувачена беззаперечно визнала свою вину у вчинені кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України, дала згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження. Крім того, обвинувачена та захисник не заперечували та надали згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Обвинувальний акт розглядається у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акта та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до ч.2 ст. 382 КПК України.
Відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України, - самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.
Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
В той же час згідно зі ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.
Згідно з п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно з п.3, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.
Призначаючи покарання ОСОБА_3 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, дані про особу обвинуваченої, яка раніше неодноразово судима, не одружена, не працює, посередньо характеризується за місцем проживання, на диспансерному обліку в лікаря-нарколога КНП «Тростянецька ЦРЛ» не перебуває, під наглядом в психіатричному кабінеті КНП «Тростянецька ЦРЛ» не перебуває.
Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.
Обставиною, яка обтяжує покарання, суд визнає рецидив злочинів.
З урахуванням обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченої, суд вважає, що останній відповідно до принципу індивідуалізації покарання необхідно призначити покарання за ст. 395 КК України у виді арешту в межах санкції статті, що відповідає загальним засадам призначення покарання, викладеним у ст. 65 КК України, що є необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень відповідно до вимог ст. 50 КК України.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Речові докази відсутні.
Запобіжний захід обвинуваченій не обирався, підстав, передбачених ст. ст. 176, 177 КПК України, для його застосування суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 374, 381, 382 КПК України, суд
у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України, та призначити їй покарання у виді трьох місяців арешту.
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з дня звернення вироку до виконання.
Відповідно до ч.1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Тростянецький районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку суду за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше наступного дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасниками кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1