Справа № 702/463/21
Провадження № 1-кп/702/14/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.05.2022 м. Монастирище
Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань м. Монастирище кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000105 від 16.06.2021 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Жовтневе Монастирищенського району Черкаської області, громадянки України, місце державної реєстрації: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , раніше судимої: 1) 30.10.2015 Монастирищенським районним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням із іспитовим строком 1 рік; 2) 29.03.2016 Монастирищенським районним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 року 2 місяців позбавлення волі з поміщенням до кримінально-виконавчої установи. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Монастирищенського районного суду Черкаської області від 30.10.2015 у виді 1 року позбавлення волі та остаточно призначено до відбуття покарання у виді 2 років 2 місяці позбавлення волі з поміщенням до кримінально-виконавчої установи. Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 09.11.2017 звільнено від відбування покарання призначеного за вироком Монастирищенського районного суду Черкаської області від 29.03.2016 на підставі ст. 3 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22.12.2016; 3) 19.11.2019 Монастирищенським районним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 років позбавленняволі. На підставі ст. 76 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; 4). 19.07.2021 Монастирищенським районним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 років 6 місяців обмеження волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Монастирищенського районного суду Черкаської області від 19.11.2019 у виді 1 року обмеження волі, що відповідно до положень ст. 72 КК України відповідає 6 місяцям позбавлення волі та остаточно призначено до відбуття покарання у виді 3 років позбавлення волі з поміщенням до кримінально - виконавчої установи, судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена, не одруженої, не працюючої, освіта - загальна середня,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
потерпілий ОСОБА_8 , представник Уманського районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області не з`явилися,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 , повторно, 15.06.2021, близько 21 год. 30 хв., з корисливою метою викрадення чужого майна та використання його в особистих цілях, умисно, таємно, шляхом вибивання дверей проникла до квартири АДРЕСА_3 та викрала мобільний телефон марки «TECNO POP 2f» imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , чорного кольору, ринкова вартість якого, згідно висновку експерта «Черкаського науково - дослідного експертно - кримінастичного центру МВС України» № СЕ - 19/124 - 21/8165 - ТВ від 29.06.2021, станом на 15.06.2021 могла становити 783,00 грн, чим спричинила потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на вищевказану суму.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинила злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.
Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні під час судового розгляду справи свою вину у вчиненні злочину визнала повністю за обставин зазначених в обвинувальному акті, щиро розкаялась, проте відмовилась від надання показів, керуючись ст. 63 Конституції України.
Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився. На адресу суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність, у зв`язку із зайнятістю. Цивільний позов до обвинуваченої ОСОБА_4 заявляти не буде. У вирішенні питання з приводу призначення міри покарання обвинуваченій ОСОБА_4 та інших питань, які будуть виникати в ході судового розгляду справи, покладається на думку суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 348 КПК України суд встановив, що обвинуваченій ОСОБА_4 суть обвинувачення зрозуміла. Обвинувачена визнає свою вину у вчинені інкримінованого їй злочину, погоджується з кваліфікацією вчиненого нею діяння, щиро розкаюється у вчиненому, учасники судового провадження, які з`явились у судове засідання, не висловлюють жодних заперечень щодо встановлених обставин, правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позицій, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження всіх доказів щодо обставин справи, що підтверджують вину обвинуваченої, які ніким не оспорюються, та вирішив обмежитись дослідженням доказів, які підтверджують: обставини щодо події кримінального правопорушення, виду та розміру завданої шкоди, а також матеріалів, які характеризують особу обвинуваченої з метою з`ясування наявності обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обтяжують чи пом`якшують покарання.
Крім визнання винуватості обвинуваченою під час судового розгляду, її винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, підтверджується доказами, які судом визнані належними та допустимими, а також безпосередньо дослідженими у судовому засіданні за участю сторін кримінального провадження.
Судом встановлено, що згідно змісту витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.06.2021 внесено відомості про кримінальне правопорушення за № 0000105 за ч. 3 ст. 185 КК України, за заявою ОСОБА_8 по факту крадіжки мобільного телефону.
Відповідно до протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення без дати, 16.06.2021 було прийнято заяву від ОСОБА_8 по факту крадіжки мобільного телефону.
Згідно з заявою ОСОБА_8 від 16.06.2021, останній просить прийняти міри до невідомих осіб, які 15.06.2021 в період часу з 21 год 00 хв до 21 год 30 хв, проникли до належної йому кімнати АДРЕСА_3 , шляхом пошкодження вхідних дверей та вчинили крадіжку мобільного телефону «TECNO POP 2f».
Відповідно до постанови про визнання предметів речовими доказами від 16.06.2021 коробку від мобільного телефону «TECNO POP 2f» imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , в якій знаходиться гарантійне зобов`язання № 21625 від 18.04.2021 та чек про купівлю від 18.04.2021, визнано речовим доказом та після проведення товарознавчої експертизи передано на зберігання потерпілому ОСОБА_8 під схоронну розписку.
Згідно з постановою про визнання предметів речовими доказами від 17.06.2021 мобільний телефон марки «TECNO POP 2f» imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , чорного кольору та сім карту мобільного оператора ПрАТ «Київстар» визнано речовими доказами та після проведення товарознавчої експертизи передано на зберігання потерпілому ОСОБА_8 під схоронну розписку.
Відповідно до схоронної розписки потерпілий ОСОБА_8 отримав предмети, які визнані речовими доказами 29.06.2021.
Згідно з висновком експерта № СЕ-19/124-21/8165 - ТВ від 29.06.2021 ринкова вартість мобільного телефону марки «TECNO POP 2f» imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , чорного кольору, станом на 15.06.2021 могла становити 783,00 грн, ринкова вартість сім-карти мобільного оператора ПрАТ Київстар не встановлена.
Відповідно до довідки про витрати на проведення експертизи № СЕ - 19/124-21/8165 - ТВ від 29.06.2021 в кримінальному провадженні № 0000105 вартість витрат на проведення експертизи становить 1 029,72 грн.
Враховуючи викладене вище, суд прийшов до висновку, що у ході судового розгляду кримінального провадження винуватість обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення доведена у повному обсязі поза розумним сумнівом.
Дії обвинуваченої ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло.
При призначенні покарання обвинуваченій суд враховує особу обвинуваченої, яка за місцем проживання характеризується посередньо, в порушенні громадського порядку не помічалась, скарг на ОСОБА_4 не надходило, під наглядом лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, обставини, що пом`якшують та обтяжують призначення покарання, а також те, що обвинувачена з урахуванням положень ст. 12 КК України вчинила тяжкий злочин.
Обставинами, що пом`якшують призначення покарання обвинуваченій суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, що обтяжують призначення покарання обвинуваченій суд не вбачає.
При визначенні міри покарання суд враховує висновок досудової доповіді на обвинувачену, згідно з яким ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства оцінюється як високий, позицію потерпілого, який при призначенні покарання покладається на думку суду та те, що злочином не завдано тяжких наслідків.
При визначенні міри покарання обвинуваченій суд також враховує те, що вона раніше судима, судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена, на шлях виправлення не стала, знову вчинила умисний злочин, не працевлаштувалася, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченої неможливе без ізоляції від суспільства і находить за необхідне призначити їй покарання у виді позбавлення волі з поміщенням її до кримінально-виконавчої установи.
При визначенні розміру покарання, за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 66 КК України, в даному випадку, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченою своєї вини, суд застосовує положення ст. 69-1 КК України.
Суд вважає, що обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої не знижують істотним чином міру тяжкості скоєного кримінального правопорушення, не зменшують суспільну небезпеку кримінального правопорушення до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченої ст. 69 КК України.
Прокурор в судовому засіданні просив призначити остаточне покарання за сукупністю вироків за ч. 1 ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання за новим обвинуваченням невідбутої частини покарання призначеного за вироком Монастирищенського районного суду Черкаської області від 19.07.2021 у вигляді 6 місяців позбавлення волі.
Проте, обвинувачена вчинила злочин 15.06.2021, вирок Монастирищенського районного суду Черкаської області постановлений 19.07.2021, тобто після вчинення ОСОБА_4 злочину за новим обвинуваченням.
При призначенні обвинуваченій остаточного покарання суд вважає за необхідне застосувати положення ч. 4 ст. 70 КК України, оскільки після постановлення попереднього вироку встановлено, що засуджена винна ще й в іншому кримінальному правопорушенні за теперішнім злочином та призначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, та в строк відбування покарання повністю зарахувати покарання відбуте частково за вироком Монастирищенського районного суду Черкаської області від 19.07.2021 до постановлення нового вироку.
Цивільний позов не заявлений.
Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати за проведення експертизи підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави на підставі ст.124 КПК України.
Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченої не застосовувалися. Клопотання про їх застосування не надходило.
Керуючись ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Монастирищенського районного суду Черкаської області від 19.07.2021 остаточно призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з поміщенням її до кримінально-виконавчої установи.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України в строк відбування покарання повністю зарахувати покарання відбуте частково за вироком Монастирищенського районного суду Черкаської області від 19.07.2021 до постановлення цього вироку.
Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання за вироком Монастирищенського районного суду Черкаської області від 19.07.2021.
Цивільний позов не заявлений.
Речові докази: коробку від мобільного телефону «TECNO POP 2f» imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , в якій знаходилось гарантійне зобов`язання № 21625 від 18.04.2021 та чек про купівлю від 18.04.2021, мобільний телефон «TECNO POP 2f» imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , чорного кольору та сім карту мобільного оператора ПрАТ «Київстар», які були передані потерпілому під схоронну розписку, залишити у власності потерпілого ОСОБА_8 , схоронну розписку скасувати.
Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/124-21/8165-ТВ від 29.06.2021 в сумі 1029 (одна тисяча двадцять дев`ять) грн 72 коп.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Монастирищенський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано, або у разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок не скасовано.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.
Копію вироку інші учасники судового провадження можуть отримати після його проголошення.
Суддя ОСОБА_1