Справа № 720/840/22
Провадження № 1-кп/720/123/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2022 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Новоселиця кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0001261 від 30 квітня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, молдованина, із середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, маючого на утриманні одну малолітню дитину, раніше судимого вироком Новоселицького районного суду Чернівецької області від 13 жовтня 2016 року за ч. 2 ст. 185; ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185; ч. 3 ст. 185; ч. 3 ст. 186, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 25 червня 2020 року по відбуттю покарання, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч. 2, ст. 185 ч. 4 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

30 квітня 2022 року близько 14 години 30 хвилин ОСОБА_6 , в період воєнного стану, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_5 , маючи на меті таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, зайшов через відкриті настіж ворота до вказаного господарства, де підійшов до входу в гаражне приміщення, ворота якого на той час були прикриті, однак не зачинені на замок, проник до середини гаража, звідки таємно викрав стабілізатор напруги вартістю 1000 гривень. Після вказаного, ОСОБА_6 вийшов з господарства та поклав викрадене майно на багажник свого велосипеда маючи на меті таким чином покинути місце злочину, однак в подальшому був зупинений потерпілим ОСОБА_5 , який в той час повертався додому. ОСОБА_7 , побачивши ОСОБА_5 та розуміючи, що його злочинні дії викрили, втік з місця скоєння кримінального правопорушення, залишивши при цьому викрадене майно та свій велосипед на місці події.
Таким чином, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 15 ч. 2, ст. 185 ч. 4 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно, поєднаний з проникненням в інше приміщення, в умовах воєнного стану.
Обвинувачений в судовому засіданні винним себе визнав повністю і показав, що 30 квітня 2022 року близько 14 години 30 хвилин перебуваючи біля будинку ОСОБА_5 по вул. Федьковича в с. Маршинці Чернівецького району, зайшов до господарства, щоб попросити ключ для ремонту велосипеду. Однак, побачивши незачиненими ворота від гаражу, зайшов до середини гаражного приміщення, звідки таємно викрав стабілізатор напруги. Після вказаного вийшов з господарства та поклав викрадене майно на багажник свого велосипеда, однак в подальшому був зупинений потерпілим ОСОБА_5 , який в той час повертався додому. Побачивши ОСОБА_5 та розуміючи, що останній помітив свій стабілізатор напруги, втік з місця скоєння кримінального правопорушення, залишивши при цьому викрадене майно та свій велосипед на місці події. У вчиненому щиро розкаявся.

Потерпілий ОСОБА_5 показав, що повертаючись додому в с. Маршинці Чернівецького району Чернівецької області, побачив ОСОБА_6 , який намагався викрасти його стабілізатор напруги поклавши його на велосипед, який до цього знаходився в його гаражі. Тоді, він крикнув до ОСОБА_6 та намагався його зупинити, після чого останній покинув викрадене разом із своїм велосипедом та втік з місця події. Одразу після втечі ОСОБА_6 , він зателефонував в поліцію. Оскільки, завдана шкода йому відшкодована, претензій до обвинуваченого не має.

Враховуючи, що обвинувачений свою вину визнав повністю, суд з урахуванням думки учасників судового розгляду в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України вважає недоцільним дослідження інших доказів про вищевказані обставини справи, оскільки такі обставини ніким не оспорюються.
Суд, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні закінченого замаху на таємне викрадення майна ОСОБА_5 повністю доказана та його дії органом досудового слідства вірно кваліфіковані за ст. 15 ч. 2, ст. 185 ч. 4 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням в інше приміщення, в умовах воєнного стану, вчиненого потворно, оскільки він маючи непогашену судимість за корисливі злочини, повторно намагався вчинити крадіжку чужого майна.
При вирішенні питання про призначення покарання суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступень тяжкості вчиненого злочину, дані про винну особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Зокрема, суд враховує, що обвинувачений вчинив злочин у молодому віці, має на утриманні малолітню дитину, посередньо характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
Суд відповідно до ст. 66 КК України визнає обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину та щире каяття, яке виразилось у тому, що він жалкує про скоєння ним правопорушення, засуджує свою протиправну поведінку, повністю визнав свою вину та в процесі досудового слідства давав правдиві показання, які сприяли органам правосуддя встановити істину по справі.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.
З досудової доповіді органу пробації від 13 червня 2022 року, складеної в порядку ст. 314-1 КПК України з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, вбачається, що імовірність вчинення обвинуваченим повторного правопорушення висока. Зважаючи на поведінку обвинуваченого, його спосіб життя, морально-духовний стан, уповноважений орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого не можливо без ізоляції від суспільства.
Слід зазначити, що призначене судом покарання має відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливати з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
У відповідності до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Враховуючи у сукупності дані про особу обвинуваченого, ступень тяжкості та вчинення ним кримінального правопорушення під час непогашеної судимості за попередні злочини та в період воєнного стану, характер вчиненого кримінального правопорушення, суд приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання неможливе без позбавлення волі.
В той же час, виходячи з загальних засад призначення покарання, принципу його законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації, та приймаючи до уваги, що обвинувачений вчинив замах на крадіжку не довівши свій умисел до кінця, щиро покаявся, активно посприяв у розкритті злочину та потерпілий не має до нього претензій, суд визнає дані обставини винятковими, які істотно знижують ступень тяжкості вчиненого злочину та вважає, що мінімальна міра покарання за ч. 4 ст. 185 КК України не відповідає тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та його особі, у зв`язку із чим, приходить до висновку про доцільність призначення йому покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, із застосуванням ст. 69 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 4 ст. 185 КК України.
Відповідно до ст. 124 КПК України судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави, а долю речових доказів кримінального провадження слід вирішити в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України.
При цьому, зважаючи на те, що велосипед був використаний обвинуваченим як засіб для вчинення крадіжки, він має бути конфіскований в дохід держави в порядку п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 370, 371, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч. 2, ст. 185 ч. 4 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту його затримання 17 години 10 хвилини 30 квітня 2022 року.

Речові докази кримінального провадження:

- стабілізатор напруги, який знаходиться на зберіганні у відділенні поліції № 4 (м. Новоселиця) Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області, після набрання вироком законної сили, повернути власнику ОСОБА_5 ;

- велосипед чорного кольору без маркувань, який знаходиться на зберіганні у відділенні поліції № 4 (м. Новоселиця) Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області, після набрання вироком законної сили, конфіскувати в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз по справі в розмірі 1887 (одної тисячі вісімсот вісімдесят сім) гривень 82 копійки.

На вирок може бути подана апеляція до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів через райсуд з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою в той же строк з дня вручення їй копії вироку.

Суддя ОСОБА_1