Справа № 747/176/22 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/493/22
Категорія - продовження строків тримання під вартою. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

20 вересня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

Розглянула у письмовому провадженні в місті Чернігові апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Талалаївського районного суду Чернігівської області від 14 вересня 2022 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Глухів Сумської області, громадянину України, не працюючому, зареєстрованому в АДРЕСА_1 , зі слів проживаючому по АДРЕСА_2 , продовжений строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 12 листопада 2022 року включно, з визначенням розміру застави в сумі 49 620 грн.

Задовольняючи клопотання прокурора, суд першої інстанції вказав на те, що розгляд кримінального провадження ще не розпочатий, а підстав для скасування запобіжного заходу або заміни на більш м`який, не встановлено, ризики, що були враховані під час обрання міри запобіжного заходу, на даний час не зменшилися та продовжують існувати.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 просить ухвалу суду скасувати, постановити нову, якою обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з тих підстав, що наведені прокурором ризики не підтверджуються доказами у справі.

Аргументує тим, що він не має наміру переховуватися від органів досудового слідства та суду, оскільки він не має чого приховувати, вину повністю визнав та у вчиненому розкаявся, потерпілому ОСОБА_6 повністю відшкодував шкоду, що виключає і ризик його впливу на потерпілого з метою зміни ним своїх показань. Не погоджується і з тим, що не має постійного місця проживання, оскільки він проживає разом з матір`ю за місцем реєстрації.

Вказує на те, що висновок суду про відсутність у нього постійного джерела прибутку є безпідставним, так як він проживає з матір`ю, яка має доходи і допомагає йому. Раніше він не судимий, хоча і притягувався до кримінальної відповідальності, але вирок суду щодо нього не постановлений.

Переконаний, що застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, забезпечить належне виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, як обвинуваченого в даному кримінальному провадженні.

Обвинувачений ОСОБА_5 в поданій апеляційній скарзі про особисту участь в суді апеляційної інстанції не просив, а тому на підставі ч.2 ст. 422-1 КПК України, було вирішено провести розгляд без виклику сторін. Матеріали кримінального провадження перебувають в суді першої інстанції, оскільки судовий розгляд триває, а тому на підставі ч. 1 ст. 406 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне розглянути апеляційну скаргу та ухвалити судове рішення за результатами письмового провадження.

Обрання, скасування або зміна запобіжного заходу в суді під час судового розгляду регламентується положеннями статті 331 КПК України, у порядку передбаченому главою 18 цього Кодексу, з урахуванням особливостей судового розгляду кримінального провадження.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Ризик це ймовірність того, що обвинувачений може ухилитися від кримінальної відповідальності та незаконно впливати на свідків.

Особливість запобіжних заходів полягає у тому, що вони застосовуються не за конкретну недобросовісну поведінку обвинуваченого, а превентивно, як гарантія настання правосуддя в майбутньому. При цьому слід враховувати, що якась ймовірність того, що обвинувачений зможе спробувати ухилитись від відповідальності, існує завжди.

Як убачається з матеріалів судового провадження, ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що в ніч з 13 на 14 червня 2022 року, шляхом пошкодження навісного замка проник до гаражного приміщення по АДРЕСА_3 , звідки викрав мотоцикл марки "Forte FT200-23", д.н.з. НОМЕР_1 ., який належить ОСОБА_6 , за що передбачена кримінальна відповідальність за ч. 2 ст. 289 КК України, що є тяжким кримінальним правопорушенням, за яке передбачене покарання до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Продовжуючи строк тримання під вартою, суд вірно врахував, що кримінальне провадження перебуває на розгляді в суді, на час вирішення клопотання прокурора судовий розгляд тільки призначений, отже, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, з урахуванням того, що обвинувачений зареєстрований та проживає в різних населених пунктах Сумської області, а розгляд справи відбувається в Талалаївському районному суді Чернігівської області, що значно ускладнить його прибуття до суду, з огляду на військовий стан в державі та постійні обстріли прикордонних районів, як Чернігівської, так і Сумської областей, ризик про можливість ОСОБА_5 ухилитися від суду, є достатньо високим.

Наявність у обвинуваченого зареєстрованого місця проживання, за відсутності стабільного та законного джерела прибутку, не може бути визнано обставиною, яка гарантуватиме його належну процесуальну поведінку під час судового розгляду, тим більше, що зареєстрований в смт. Улянівка Білопільського району, а під час обрання запобіжного заходу вказував на те, що проживає в м. Глухів Сумської області.

Посилання обвинуваченого на те, що його матір має стабільний дохід та допомагає йому, не усуває заявлених ризиків, оскільки сам обвинувачений, будучи особою працездатного віку, не має доходів, вирішує свої матеріальні потреби за рахунок матері.

Крім того, колегія суддів приймає до уваги, що ОСОБА_5 обвинувачується в декількох кримінальних провадженнях, які перебувають у провадженні Роменського та Шосткинського РВП ГУНП України в Сумській області, де повідомлено про підозру у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 та ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, що свідчить про обґрунтований ризик можливості продовження обвинуваченим злочинної діяльності у разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу,як він про це просить.

Суд першої інстанції вірно врахував,що 03 червня 2022 року Глухівським міськрайонним судом Сумської області ОСОБА_5 був обраний запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту по 25 липня 2022 року, який 10 червня 2022 року був ним порушений, він виїхав за межі Сумської області та вже 15 червня 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні нового тяжкого кримінального правопорушення, що свідчить про неможливість при більш м`якому запобіжному заході забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та дотримання ним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Визнання ОСОБА_5 своєї вини під час досудового розслідування не зменшує ризику його впливу на потерпілого та свідків, які на даний час не допитані, а суд приймає до уваги виключно ті показання, які учасники кримінального провадження надають у судовому засіданні.

Отже, викладені обвинуваченим доводи не спростовують висновків суду щодо наявності обґрунтованих ризиків його неналежної процесуальної поведінки.

З урахуванням тяжкості обвинувачення, обставин вчинення кримінального правопорушення, репутації обвинуваченого, його поведінки в інших кримінальних провадженнях, де він порушував умови домашнього арешту, продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає ризикам та обставинам, які передбачені статтями 177 178 КПК, у їх зіставленні з конкретними фактами, встановленими під час вирішення клопотання прокурора.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 422-1, 424 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Талалаївського районного суду Чернігівської області від 14 вересня 2022 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без змін.

Ухвала набуває законної сили після її постановлення й касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_9