Справа № 392/550/22
Провадження № 1-кс/392/157/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2022 року м. Мала Виска

Слідчий суддя Маловисківського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника-адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Мала Виска клопотання т.в.о. старшого слідчого СВ ВП №1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 за погодженням прокурора Новоукраїнської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000211 від 13.06.2022 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 146 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олексіївка, Маловисківського району, Кіровоградської області, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , одруженого, маючого на утриманні двох н/л дітей, раніше не судимого,
встановив:
т.в.о. старшого слідчого за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 .
На обгрунтування клопотання зазначив, що у провадженні слідчого відділення відділення поліції № 1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про яке 13.06.2022 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000211 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 12 червня 2022 року, близько 19 години 00 хвилин, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , рухаючись на своєму власному автомобілі Renault Master державний номерний знак НОМЕР_1 , білого кольору, по вулиці Невського селі Олексіївка Новоукраїнського району Кіровоградської області, помітив раніше знайомого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким у нього були неприязні відносини та прийняв рішення про вчинення відносно останнього протиправних насильницьких дій. В результаті зустрічі ОСОБА_4 зупинився біля ОСОБА_7 та вийшов з автомобіля.

В подальшому, реалізовуючи вказаний злочинний намір, ОСОБА_4 діючи з прямим умислом на ґрунті особистих неприязних відносин, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання маючи фізичну перевагу, ударив ОСОБА_7 кулаком в область голови, після чого останній втратив свідомість. Далі ОСОБА_4 затягнув потерпілого ОСОБА_7 до території свого подвір`я, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . В момент коли потерпілий ОСОБА_7 прийшов до тями ОСОБА_4 за допомогою пластикових хомутів зв`язав руки ОСОБА_7 обмежуючи його можливість вільно підвестися та переміщуватися самостійно, після чого з метою доведення своїх злочинних намірів до кінця, застосовуючи фізичне насильство ОСОБА_4 кулаками обох рук наніс близько 10 ударів в область голови потерпілому ОСОБА_7 , чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді саден перенісся, синців обличчя, ран обличчя, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №49 від 20.06.2022 року відносяться до категорії легких, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, більше 6 днів. Після цього ОСОБА_4 застосовуючи фізичну силу, проти волі потерпілого помістив його до салону свого автомобіля.

Через деякий час, ОСОБА_7 боячись за своє життя, за допомогою власної фізичної сили, звільнився від засобів зв`язування, які знаходилися на ногах та вибіг з подвір`я ОСОБА_4 . Вибігши з подвір`я потерпілий ОСОБА_7 попрямував до сусідів за допомогою. Незаконні дії, які позбавили ОСОБА_7 свободу вибору місця свого перебування та свободи переміщення, внаслідок яких він не мав змоги залишити територію подвір`я ОСОБА_4 , тривали на протязі близько однієї години тридцяти хвилин.

15.06.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.

Вина підозрюваного ОСОБА_4 , у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На обґрунтування клопотання також зазначив, що з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 , покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки він підозрюється у вчиненні не тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавленням волі до 5 років, але покладені на нього обов`язки останній не виконав, так як за місцем проживання був відсутній, за викликом слідчого не з`явився не повідомивши про причину, а також незаконно впливати на потерпілого та свідків, які будуть допитані у справі, вчинити інше аналогічне кримінальне правопорушення, а також вчиняти інші дії з метою перешкоджання всебічному, повному і неупередженому встановленню істини по кримінальному провадженню, а також неможливості застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

Під час розгляду клопотання прокурор зазначив про обґрунтованість підозри, наявність ризиків, передбачених та неможливість їх запобігання шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.
У судовому засіданні захисник просила відмовити у задоволенні клопотання слідчого повністю, вказавши, що матеріали клопотання не містять доказів на обґрунтування заявлених ризиків, клопотання є необґрунтованим. При цьому, зазначила, що підозрюваний частково визнає вину, протягом двох місяців ОСОБА_4 з`являвся за кожним викликом до слідчого, зазначає, що слідчим та прокурором не обґрунтована необхідність застосування запобіжного заходу на строк 5 днів, жодних доказів про звернення до слідчого чи прокурора від потерпілого, свідків про погрози від підозрюваного до клопотання не надано, раніше не притягувався до кримінальної чи адміністративної відповідальності. Має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання.
Підозрюваний підтримав позицію захисника, просив не застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не ухилявся та не має наміру ухилятися від слідства та суду. Клопотання вважає необґрунтованим, просив відмовити у його задоволенні.
Заслухавши учасників, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до такого.
15.06.2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.146 КК України.
08.08.2022 року о 16 год. 25 хв. ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України.
Відповідно до п.3 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Крім того, згідно ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Щодо обґрунтованої підозри слідчий суддя зазначає, що оскільки чинне законодавство не розкриває це поняття, враховуючи ст.8,9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).
Необхідно зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих відомостей повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
Відповідно до ч. 4 ст. 193 КПК України за клопотанням сторін або за власною ініціативою слідчий суддя має право дослідити будь-які матеріали, що мають значення для вирішення питання про застосування запобіжного заходу. В світлі конкретних обставин даного клопотання досліджених матеріалів достатньо для того, щоб в рамках судового контролю, який здійснюється слідчим суддею при розгляді питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, дійти висновку про наявність обґрунтованої підозри.
Наявні матеріали на думку слідчого судді свідчать, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що ОСОБА_4 міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.146 КК України.
Причетність ОСОБА_4 до оголошеної підозри, підтверджується рапортом на лінію «102» за зверненням ОСОБА_7 ; рапортом про реєстрацію на лінію «102» звернення медичної сестри Маловисківської ЦРЛ; протоколом огляду місця події від 12.06.2022 ; протоколом обшуку від 13.06.2022 проведеного за адресою АДРЕСА_2 ; протоколом огляду місця події від 13.06.2022; протоколами допиту та додаткового потерпілого ОСОБА_7 та свідків Козачок, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ; висновком судово-медичної експертизи №49 від 20.06.2022 року; протоколом слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_7 ; повідомленням про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.

Також, слідчий суддя встановив наявність ризику передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість підозрюваним впливати на свідків та потерпілого, які ще в судовому засіданні не допитувалися. Оскільки, відповідно до ст. 23 КПК України та 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили та повинен бути дослідженим судом під час судового провадження безпосередньо, а тому, зважаючи на стадію кримінального провадження та те, що вказані особи, ще не допитувались у судовому засіданні, є ризик того, що підозрюваний може незаконно впливати на вказану категорію осіб, з метою зміни чи відмови від наданих показань.
Разом з тим, слідчим у клопотанні та прокурором в судовому засіданні під час розгляду клопотання не доведено існування інших ризиків.
Згідно ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті (наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор), але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті (недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні), слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід ніж той, який зазначений у клопотанні.
Мотивуючи неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам, слідчий в клопотанні про застосування запобіжного заходу тримання під вартою та прокурор в судовому засіданні під час розгляду клопотання слідчого зазначили, що підозрюваний зможе переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюється у вчиненні не тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі до 5 років, але покладені на нього обов`язки останній не виконав, так як за місцем проживання був відсутній, за викликом до слідчого не з`явився, не повідомивши про причину, а також незаконно впливати на потерпілого та свідків, які будуть допитані у справі, вчинити інше аналогічне кримінальне правопорушення, а також інші дії з метою перешкоджання всебічному, повному і неупередженому встановленню істини по кримінальному провадженню.

Проте вказані ствердження слідчого та прокурора зазначені без належної аргументації з посиланням на певні обставини, не надано жодних доказів про те, що під час досудового розслідування майже протягом двох місяців підозрюваний ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленим не з`являвся за викликом до слідчого, також не доведено доказами, що підозрюваний зможе вчинити інше аналогічне кримінальне правопорушення, в клопотанні зазначено, що він раніше не судимий, доказів про аналогічні звернення щодо вчинення подібних дій підозрюваним, слідчим та прокурором не надано, а тому фактично не довели доцільність застосування до ОСОБА_4 лише запобіжного заходу тримання під вартою, а також те, що жоден із більш м`яких, ніж тримання під вартою, запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Більше того, слідчий суддя враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та всупереч ч.1 ст.183, п.3 ч.2 ст.183 КПК України, прокурором в судовому засіданні не було доведено, що перебуваючи на волі під час досудового розслідування, підозрюваний ОСОБА_4 переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Відтак, слідчий суддя приходить до переконливого висновку про те, що стороною обвинувачення не наведено існування виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права підозрюваного на свободу, та не надано доказів достатніх, щоб переконати суд у необхідності застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою. Водночас, сама лише тяжкість кримінального правопорушення, на яку посилається сторона обвинувачення, відповідно до вище наведених норм закону не може бути підставою для тримання особи під вартою.
Під час вирішення про достатній та необхідний запобіжний захід, що може забезпечити належну процесуальну поведінку та запобігти встановленим ризикам, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання та реєстрації, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зазначив про часткове визнання вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення. Слідчим суддею, крім іншого, у відповідності до ст.178 КПК України, враховується, що ОСОБА_4 на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, до кримінальної та адміністративної відповідальності раніше не притягувався.
За вказаних обставин, враховуючи наявний ризик, передбачений п. 3 ч.1 ст.177 КПК України, а також те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні не тяжкого кримінального правопорушення, слідчий суддя визнає за необхідне, з урахуванням вимог ст.181 КПК України, застосувати до ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід, у виді особистого зобов`язання та покласти на підозрюваного обов`язки передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, в межах строку досудового розслідування, а саме до 15.08.2022 року.
Керуючись ст.ст.176-197, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -
постановив:
клопотання слідчого задовольнити частково.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, в межах строку досудового розслідування, тобто до 15.08.2022 року, а саме:
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;
- утримуватися від спілкування з потерпілим, свідками у даному кримінальному провадженні, як безпосередньо так і через третіх осіб за винятком участі в процесуальних діях під час досудового розслідування та у суді.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0, 25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Дата закінчення дії ухвали слідчого судді в частині покладення обов`язків визначити до 15.08.2022 року.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_11