Справа № 372/1915/22
Провадження № 1-кп-251/22
В И Р О К
іменем України

22 вересня 2022 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
представника потерпілого ОСОБА_5 ,
законної представниці неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000196 від 27.04.2022 року, за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Українка Обухівського району Київської області, громадянина України, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину, вищу освіту, тимчасово не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

14 квітня 2022 року приблизно о 20 годині 15 хвилин ОСОБА_7 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , під час словесного конфлікту, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин з неповнолітнім ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою нанесення тілесних ушкоджень та бажаючи настання наслідків у вигляді тілесних ушкоджень, наніс останньому один удар кулаком по обличчю в область правої щоки.

Згідно висновку експерта № 48 від 23.05.2022 у ОСОБА_4 , 2006 року народження, виявлені тілесні ушкодження у вигляді: зколу емалі кута коронкової частини 3-го зуба верхньої щелепи справа, тріщини горбка ріжучого краю в межах емалі 3-го зуба нижньої щелепи справа, зколу емалі кута коронкової частини 2-го зуба нижньої щелепи справа. Виявлені у ОСОБА_4 тілесні ушкодження утворились від дії тупого (-их) твердого (-их) предмету (-ів) з обмеженою травмуючою поверхнею і відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений винуватим себе у вчиненні вказаного злочину визнав частково, показав, що 14.04.2022 року він святкував свій день народження, випив приблизно 200 грам віскі, ввечері приблизно о 20 год. біля свого будинку в м.Українка на дитячому майданчику побачив трьох хлопців, які голосно сміялись, він зробив зауваження, спитав що вони тут роблять, їх відповідь його спровокувала, він дав ляпаса найближчому із хлопців долонею правої руки по обличчю, по щоці, кулаком він не бив, тому не згоден, що саме його удар міг спричинити виявлені у потерпілого тілесні ушкодження, коли бив не усвідомлював, що потерпілий є неповнолітнім, усвідомлював неправомірність своїх дій, оскільки не стримався, але не хотів нанести такі тілесні ушкодження. Жалкує про скоєне, наміру вчиняти правопорушення у подальшому не має. Цивільний позов визнав частково в розмірі моральної шкоди 2500 грн.

Винуватість обвинуваченого у вчиненні вказаного кримінального проступку повністю доведена показами потерпілого, свідка, письмовими доказами.

Так, потерпілий в судовому засіданні показав, щоу квітні цього року ввечері орієнтовно о 20 год. він із друзями гуляв поблизу будинку АДРЕСА_2 , коли вони йшли від дитячого майданчика, з-за трансформаторної будки до них вийшов раніше йому незнайомий обвинувачений, спитав що ви тут робите і вдарив його рукою у обличчя, він відчув, що відкололись два зуба, після цього обвинувачений знову замахувався, але не вдарив, він не вибачився і не допомагав у лікуванні. Просив призначити покарання у виді штрафу та задовольнити повністю його позов.

Законний представник та представник неповнолітнього потерпілого цивільний позов підтримали, посилаючись на те, що обвинувачений не відшкодовував шкоду у добровільному порядку.

Свідок ОСОБА_8 показав, що він із друзями ввечері у квітні 2022 року гуляли в м.Українка, жартували між собою, несподівано вийшов по виду нетверезий обвинувачений, спитав їх що вони тут роблять та вдарив потерпілого кулаком руки у щоку, виявилось, що у потерпілого відбито кусок зуба, він це бачив, вони викликали поліцію.

Винуватість обвинуваченого у вчиненні вказаного кримінального проступку також підтверджується поданими суду письмовими доказами, зокрема:

- витягом з ЄРДР, постановами, іншими матеріалами кримінального провадження, відеозаписами процесуальних дій, якими підтверджується прийняття процесуальних рішень на стадії досудового розслідування;

- протоколом прийняття заяви про злочин від 14.04.2022 року, яким підтверджується факт подання заяви до поліції у день вчинення правопорушення;

- квитанціями, чеками, якими підтверджується обставини лікування потерпілого від заподіяної обвинуваченим травми;

- висновком експерта № 48 від 23.05.2022 року, яким підтверджується, що у ОСОБА_4 , 2006 року народження, виявлені тілесні ушкодження у вигляді: зколу емалі кута коронкової частини 3-го зуба верхньої щелепи справа, тріщини горбка ріжучого краю в межах емалі 3-го зуба нижньої щелепи справа, зколу емалі кута коронкової частини 2-го зуба нижньої щелепи справа. Виявлені у ОСОБА_4 тілесні ушкодження утворились від дії тупого (-их) твердого (-их) предмету (-ів) з обмеженою травмуючою поверхнею і відносяться до легких тілесних ушкоджень;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 13.05.2022 року за участю потерпілого, яким підтверджуються обставини і механізм заподіяння йому тілесних ушкоджень діями обвинуваченого;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 13.05.2022 року за участю свідка, яким підтверджуються обставини і механізм заподіяння йому тілесних ушкоджень діями обвинуваченого;

- відтвореними у судовому засіданні відеозаписами слідчих експериментів за участю потерпілого та свідка, що зафіксовані на речових доказах дисках, якими підтверджується обставини і механізм заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень внаслідок застосування сили обвинуваченим.

Оцінюючи зібрані по справі докази на предмет доведеності зазначених сторонами кримінального провадження обставин, суд приймає до уваги приписи ч.1 ст.94 КПК України, якою встановлено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Аналіз свідчень обвинуваченого, свідка та потерпілого в суді, зважаючи на рівень їх аргументованості, переконливості та послідовності, а також інших факторів, дає підстави вважати покази обвинуваченого в частині частково заперечення обставин вчинення кримінального правопорушення неправдивими і непослідовними, оскільки вони не узгоджуються із сукупністю досліджених судом доказів. Так, обвинувачений визнав факт перебування у місці та у час скоєння правопорушення згідно обвинувачення, доводи захисної позиції зводяться до того, що він був спровокований і його ударом не могло бути заподіяно саме виявлені у потерпілого тілесні ушкодження. При цьому фактичні обставини вчинення таких діянь повністю підтверджуються показаннями потерпілого та свідка. При цьому показання свідка та потерпілого є взаємоузгодженими та послідовними протягом всього часу судового розгляду. На противагу цьому показання обвинуваченого мають протиріччя та взаємно не узгоджуються із будь-якими дослідженими судом доказами.

При наданні оцінки показанням потерпілого, свідка суд вважає їх послідовними, взаємоузгодженими і правдивими, тому покладає їх в основу вироку.

Доводи про провокацію кримінального правопорушення суд вважає надуманими і такими, що суперечать всім дослідженим судом доказам, наведені обвинуваченим відомості не дають будь-яких підстав для висновку про наявність провокації. При оцінці таких доводів слід також врахувати явно агресивну поведінку обвинуваченого по відношенню до потерпілого.

Доводи про неспроможність заподіяння нанесеним обвинуваченим ударом саме виявлених у потерпілого тілесних ушкоджень спростовуються висновком судово-медичної експертизи.

Відомостей про те, що виявлені у потерпілого тілесні ушкодження могли бути ним отримані у будь-якому іншому місці, у будь-яких інший час, за будь-яких інших обставин, внаслідок діянь будь-якої іншої особи, ніж це передбачено обвинуваченням, жодним учасником процесу суду не повідомлено.

Частково неправдиві показання обвинуваченого суд вважає способом захисту, який направлений на пом`якшення відповідальності за скоєний кримінальний проступок.

Оскільки умисел обвинуваченого був направлений на заподіяння тілесних ушкоджень без конкретизації ступеню їх тяжкості, відповідальність він повинен нести за фактично спричинені тілесні ушкодження, а саме за заподіяння легких тілесних ушкоджень.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Оцінивши сукупність зібраних доказів суд вважає, що з огляду на принцип диспозитивності та змагальності стороною обвинувачення достатньо переконливо доведено достовірність викладених у обвинувальному акті тверджень про винуватість обвинуваченого у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а стороною захисту належними і допустимими доказами не доведено відповідну захисну позицію.

За таких обставин, суд вважає повністю доведеними викладені у обвинуваченні відомості про обставини, механізм заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень, а також винність у їх умисному заподіянні саме обвинуваченого.

Суд вважає, що дії ОСОБА_7 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки він вчинив умисні дії, які виразились в умисному нанесенні потерпілому легких тілесних ушкоджень.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, його особу та відношення до скоєного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання, досудову доповідь органу з питань пробації.

Обставин, що пом`якшують покарання, суд не вбачає.

Обставин, що обтяжують покарання, немає.

Відповідно до положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховуючи тяжкість та характер кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, сім`ю, позитивно характеризується, не має офіційного місця роботи та джерела доходів, враховуючи думку потерпілого та його представників, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу, оскільки такий вид покарання є достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Запобіжний захід не обирався.

При наданні правової оцінки цивільному позову, за вимогами якого з ОСОБА_7 пропонується стягнути на користь ОСОБА_4 відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 4 834 гривні, відшкодування моральної шкоди в розмірі 5 000 гривень, витрати на правову допомогу в розмірі 6 000 гривень, суд приймає до уваги наступне.

При вирішенні цивільного позову суд приймає до уваги положення Декларації основних принципів правосуддя для жертв злочинів і зловживання владою (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 29 листопада 1985 р.) щодо необхідності дотримання балансу між правами підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, з одного боку, та інтересами жертви, - з іншого.

Цивільний відповідач будь-яких доказів на підтвердження своєї позиції про часткове визнання позову суду не подавав, аргументів та доводів на спростування викладених у позовній заяві тверджень і обставин не представив, викладені у цивільному позові розрахунки не спростував.

Суд вважає доведеними позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі понесених потерпілим фактичних витрат на лікування, які підтверджені відповідними доказами.

Під час судового розгляду було встановлено, що внаслідок винних дій обвинуваченого цивільному позивачеві було спричинено моральну шкоду, яка виразилась у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку із протиправною поведінкою відносно його самого, ушкодженням здоров`я, порушення життєвих зв`язків, втраті душевного спокою, зміні звичного способу життя. За таких обставин, з врахуванням характеру правопорушення, матеріального стану обвинуваченого, ступіню його вини, глибини страждань потерпілого, інших обставин, які мають істотне значення, суд вважає, що виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, відшкодуванню підлягає моральна шкода в розмірі 5 тис. грн., що відповідає положенням ст.ст. 23, 1167 ЦК України та п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Заначений вище розмір задоволених позовних вимог, на думку суду, відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, а також не порушує баланс між правами обвинуваченого, з одного боку, та інтересами потерпілих, - з іншого.

Вимого щодо відшкодування витрат на правову допомогу підтверджуються письмовими доказами, нічим не спростовано і не оспорено цивільним відповідачем, тому підлягають задоволенню повністю.

Таким чином, із урахуванням принципу диспозитивності кримінального судочинства цивільний позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Речові докази диски із відеозаписами слід залишити при справі.

Судові витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі п`ятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Цивільний позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 4 834 гривні, відшкодування моральної шкоди в розмірі 5 000 гривень, витрати на правову допомогу в розмірі 6 000 гривень, а всього 15 834 гривні.

Речові докази - два диски із відеозаписами слідчих експериментів залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1