Справа№ 953/5228/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" жовтня 2022 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

перекладача ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000213 від 24.04.2022 відносно

ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ленінабад, Республіки Таджикистан, маючого посвідку на постійне проживання в Україні, освіта середня, в силу ст. 89 КК України не судимого, зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1

з кваліфікацією кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , 24.04.2022 о 10.15 годині, керуючи технічно справним автомобілем «Renault Megane» р.н. НОМЕР_1 , рухався по односторонній дорозі проспекту Героїв Харкова зі сторони вул. Харківських Дивізій в напрямку проспекту Льва Ландау, де проїжджаючи поблизу будинку № 257/2 проспекту Героїв Харкова, проявив неуважність при керуванні автомобілем та відповідно не зреагував на зміну дорожньої обстановки, а саме рухаючись зі швидкістю 67 км./год. що є перевищенням допустимої для населеного пункту швидкістю та ігноруючи червоне світло світлофору по ходу свого руху, яке забороняє подальший рух, не здійснив зупинку керованого ним транспортного засобу перед дорожньою розміткою 1.12 ПДР України (стоп-лінія), продовжив рух прямо, чим грубо порушив вимоги п.п. 2.3 (б), 8.7.3 (е), 8.10 Правил дорожнього руху України, та перетинаючи перехрестя проспекту Героїв Харкова та проспекту Петра Григоренка, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , який переходив проїжджу частину зліва направо по ходу руху автомобіля, в зоні де відсутня розмітка та знаки пішохідного переходу, внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості потерпілому ОСОБА_6 .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України визнав повністю та пояснив, що дійсно вчинив злочин, який йому інкриміновано та зазначено в обвинувальному акті, обставини злочину не спорював, пояснив причини та обставини скоєного. Зазначав, що належні висновки для себе зробив і більше подібного не повториться.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування злочині при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачені правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ст.349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченого ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які нікім не оспорюються та розглядає справу на підставі ч.3 ст. 349 КПК України. Обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин, суд вважає, що винність ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України доведена у повному обсязі.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне дії ОСОБА_4 кваліфікувати за ч.1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості потерпілому.

Згідно ст. 65 КК України, особі, що вчинила злочин, призначається покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує характер, ступінь тяжкості та суспільної небезпеки скоєного, єдиний епізод вчиненого, відсутність претензій з боку потерпілого, пом`якшуючі покарання обставини, дані по особі обвинуваченого.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, на обліку у лікаря - психіатра та нарколога не перебуває, з його слів проживає в цивільному шлюбі, дітей на утриманні не має, має посвідку на постійне проживання в Україні, зареєстрований та проживає в м. Харкові сім*єю.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, добровільне відшкодування завданої шкоди потерпілому.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує всі обставини, встановлені судом, вік обвинуваченого, стан здоров*я, сімейні обставини, та вважає за необхідне обрати йому покарання в межах санкції інкримінованої статті, а саме у вигляді обмеження волі з призначенням додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами.
При вирішенні даного питання суд враховує відсутність даних про наявність у обвинуваченого офіційної роботи, пов*язаної з правом керування транспортними засобами, як єдиного заробітку.
Однак, в силу вимог ст. 75 КК України, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього в силу ст.76 КК України обов`язки.
При вирішенні цього питання суд враховує, що ОСОБА_4 має сім*ю, проживає в м. Харкові, добровільно відшкодував потерпілому витрати на лікування та відсутність претензій до обвинуваченого з боку потерпілого, відношення ОСОБА_4 до вчиненого, а тому, з врахуванням всіх цих обставин, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбуття призначеного йому покарання, однак в умовах здійснення контролю за його поведінкою в період строку звільнення від покарання з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Даний вид покарання є достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження нових кримінальних правопорушень, відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави витрати на проведення судових автотехнічних експертиз у загальному розмірі 9816,56 грн.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався, з даного приводу клопотань прокурором заявлено не було.
Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання по ч.1 ст. 286 КК України у вигляді 2 років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

Звільнити ОСОБА_4 від відбуття основного покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на 1 рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього в силу ст.76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, суд покладає обов`язки, передбачені ч.1 ст. 76 КК України необхідні і достатні для її виправлення з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують покарання. Нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого. Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз №№КСЕ-19/121-22/5364 від 28.06.2022, СЕ-19/121-22/9913-ІТ від 18.08.2022 у загальному розмірі 9816,56 грн.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий ОСОБА_1