Справа № 576/411/21
Провадження № 1-кп/576/21/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2022 року Глухівський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 , його представника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань суду в м. Глухів кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000516 від 29.07.2018 р. про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велике Аненкове Фатежського району Курської області, РФ, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, працюючого фізичною особою-підприємцем, проживаючого по АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

встановив:

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що він 29.07.2018 р. близько 2 год. 58 хв., знаходячись біля кафе-бару «Водолій», що по вул. Пивоварова, буд. 40 у м. Глухові, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, умисно наніс ОСОБА_4 один удар правою ногою в обличчя, внаслідок чого потерпілому було спричинене тілесне ушкодження у вигляді: контузії важкого ступеню лівого ока з субкон`юктивальним розривом склери, випадіння оболонок ока, гіфема лівого ока, екзофтальм 2 ст. лівого ока, ретробульбарна гематома лівого ока, яке відповідно до висновку експерта кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя, однак спричинило розлад здоров`я, пов`язаний із стійкою втратою працездатності, не менше ніж на одну третину.

В судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину у інкримінованому йому злочині не визнав та показав наступне. ОСОБА_4 бачив раніше лише одного разу, коли приїздив до нього на базу у справах. Конфліктів з ним не мав ніяких. З 28 на 29 липня 2018 року він домовився із своїм знайомим ОСОБА_9 зустрітись у барі «Водолій» попити чаю. Приїхавши туди, він зустрівся зі ОСОБА_10 і вони сіли за стіл. Свою машину він залишив біля входу. У приміщенні бару був також і ОСОБА_4 у алкогольному сп`янінні. У Власенка в барі була якась сутичка з іншим чоловіком, після чого той пішов з бару. Потім, зайшла якась дівчина та сказала, що хтось ламає його машину. Він вийшов і побачив, що біля його автомобіля стояв ОСОБА_11 . Коли він підійшов ближче, то ОСОБА_11 побіг у темряву в сторону міста через дорогу. Він побіг за ним. Відбігши метрів тридцять його хтось вдарив по голові. Він впав і втратив свідомість. Коли отямився, то зрозумів, що в нього викрали гроші, що були в нього в кишені. Далі, він побув біля бару десь хвилин тридцять і поїхав додому. На наступний день йому стало гірше і він звернувся до лікарні.

Потерпілий ОСОБА_4 показав загалом про наступне. Вперше він зустрів обвинуваченого ОСОБА_6 приблизно 17 чи 18 червня 2018 року. Тоді ОСОБА_6 приїхав до нього на роботу та сказав, що ОСОБА_12 , який в нього працював в той час, а раніше працював у ОСОБА_13 , винен йому гроші за будинок. В ході розмови ОСОБА_6 намагався перевести цей борг на нього (потерпілого) та сказав, що рекомендує погасити цей борг, щоб не було проблем. Далі, вже 28 липня 2018 року потерпілий був запрошений на зустріч однокласників, що відбулась у кафе «Едельвейс» в м. Глухові, де він вжив певну кількість алкоголю. Приблизно після 2-ї години він покинув кафе та направився до бару «Водолій». Заходячи у бар він зустрів ОСОБА_6 , який запитав в нього про гроші, маючі на увазі борг ОСОБА_14 . Він відповів, що це не його борг, на що ОСОБА_6 сказав, що дарма він так робить. Далі потерпілий зайшов до бару, де замовив каву та присів біля барної стійки. У цей час до нього підійшов раніше незнайомий хлопець та почав задавати якісь незрозумілі питання. Позаду він почув голос ОСОБА_6 , який сказав: «що ти з ним панькаєшся», після чого той хлопець наніс йому удар ліктем по обличчю. Після цього він вийшов з бару на вулицю. Слідом за ним вийшов той хлопець, який його вдарив. Він став ховатися від того хлопця за автомобілем, що був припаркований біля входу, з правої сторони і пробув там десь п`ять хвилин. З автомобілем він нічого не робив. Далі, з бару вийшов вже ОСОБА_6 та став йти в його сторону. В цей час він побіг через дорогу, а ОСОБА_6 побіг слідом на ним. Пробігши десь метрів сімдесят чи сто, ОСОБА_6 наздогнав його та наніс удар ногою по тазу, він чого він впав, а коли намагався підвестись ОСОБА_13 наніс йому удар ногою в око, від чого він відчув різкий біль. Потім ОСОБА_13 наніс йому ще приблизно три п`ять ударів по голові і він втратив свідомість. Коли прийшов до тями, то вже біля нього стояв ОСОБА_13 та інший чоловік, у червоній футболці на прізвище ОСОБА_15 . Вони удвох стали бити його ногами по голові. Потім вони виволокли його на дорогу і положили там, щоб переїхала машина та пішли. Він сповз на тротуар, витягнув телефон і подзвонив племіннику та попросив, щоб той його забрав. Після цього, знову підійшов ОСОБА_13 і ще два чи три чоловіка, які також стали його бити. ОСОБА_13 вдарив його ногою у живіт, забрав телефон і хтось із інших чоловіків забрав з кишені гроші та вони пішли. Він же встав та потихеньку пішов в сторону міста до будинку брата колишньої дружини, який знаходився біля озера. Після того як він туди прийшов, йому викликали швидку та доправили до Глухівської лікарні, а згодом до лікарні в м. Суми. Там лікар говорив, що можливо було врятувати око навіть після його випадіння, якби йому не наносили далі чисельні удари.

Суд допитав свідків, представлених стороною обвинувачення, які засвідчили про наступне.

Свідок ОСОБА_16 показала, що з 28 на 29 липня 2018 року (точного часу не пам`ятає) вона разом з подругою ОСОБА_17 приїхала відпочивати до кафе-бару «Водолій». У цьому закладі вона була досить довго і не бачила там жодних конфліктних ситуацій. ОСОБА_18 у залі було багато. На вулицю вона не виходила. Серед людей, десь у середині залу, вона здалеку бачила і ОСОБА_19 , якого знає по роботі, так як працює у банку. Потерпілого вона не знає і не може точно сказати чи бачила його у барі.

Свідок ОСОБА_20 показала, що в ніч з 28 на 29 липня 2018 року вона разом з подругою ОСОБА_21 була у барі «Водолій». Приїхали вони туди близько 2-ї години і сиділи за столиком біля вікна. Будь-яких конфліктів у приміщенні бару вона не бачила. Бачила у барі ОСОБА_19 , якого знає через його дружину. Потерпілого вона не знає. Приблизно о 3-й годині вона вийшла на п`ять хвилин на вулицю, щоб викликати таксі. Коли викликала таксі, то бачила, що чоловік, який схожий на потерпілого, спускав колеса на автомобілі ОСОБА_13 , що був припаркований напроти входу в бар. Викликавши таксі, вона зайшла до бару за подругою і сказала ОСОБА_13 , який сидів за столиком, що хтось спускає колеса на його авто. Після чого, вона з ОСОБА_22 поїхала додому. Будь-яких конфліктів чи бійок біля бару вона не бачила.

Свідок ОСОБА_23 показала, що влітку 2018 року, точного часу не пам`ятає, вона працювала у барі «Водолій». Пам`ятає, що потерпілий сидів за першим від барної стійки столиком. Чи був у ту ніч там обвинувачений, вона не пам`ятає. Також вона не може пригадати чи були в той день якісь конфлікти в середині бару. Знає тільки, що частий відвідувач бару ОСОБА_24 на підвищених тонах розмовляв з потерпілим, але до бійки не дійшло, бо їх начебто розтягнули.

Свідок ОСОБА_25 показала, що абсолютно нічого не пам`ятає. Влітку 2018 року вона була у барі «Водолій» і не бачила там ніяких бійок ні в середині, ні на вулиці. Потерпілого та обвинуваченого не знає і не бачила.

Свідок ОСОБА_26 показав, що на час подій він відвідував бар «Водолій» разом з ОСОБА_27 . У приміщенні бару ніяких сутичок він не бачив. Коли виходив із бару, то десь біля повороту в метрах 30-40 зліва, чув якісь крики та підвищені тона, як характерні для бійки більше ніж двох людей, але нікого не бачив. О котрій годині це відбувалось, не пам`ятає, як і не пам`ятає чи бачив обвинуваченого та потерпілого у барі.

Свідок ОСОБА_28 показав, що 29 липня 2018 року він був у барі «Водолій», де вживав спиртне. В основному він знаходився біля барної стійки. Якийсь чоловік наступив йому там на ногу і з приводу цього в нього з ним був конфлікт, в ході якого він штовхнув того чоловіка або можливо вдарив його по корпусу. Чи був це потерпілий, він не знає. Також у нього в середині бару був ще один конфлікт з ОСОБА_29 . Хто, коли і як побив потерпілого він не знає.

Свідок ОСОБА_30 показав, що з 2013 року по 2014 рік працював раніше на пилорамі у ОСОБА_13 , який дав йому у борг гроші на купівлю будинку. Потім він влаштувався на роботу до ОСОБА_11 , але борг повністю ОСОБА_13 не віддав. З цього приводу між ОСОБА_13 і ОСОБА_11 був конфлікт. ОСОБА_13 хотів, щоб ОСОБА_11 віддавав йому борги за нього.

Свідок ОСОБА_10 показав, що три роки тому він був у барі «Водолій» разом з ОСОБА_31 . Вони сиділи за одним столиком удвох. Коли він пішов до барної стійки, то ОСОБА_13 за столиком вже не було. Вийшовши на вулицю, він бачив, що колеса на машині ОСОБА_13 були спущені. Ніяких бійок чи криків біля бару він не бачив та не чув.

Свідок ОСОБА_32 показав, що йому взагалі нічого не відомо. На час подій він був у барі «Водолій» зі своїм знайомим ОСОБА_33 і не бачив ніяких бійок ні в середині, ні на вулиці. Також особливо й не може щось згадати, бо був тоді нетверезий.

Свідок ОСОБА_34 показав, що на час подій він був у барі «Водолій», куди приїхав звечора. Там він знаходився за барною стійкою. Бачив у барі ОСОБА_13 і потерпілого. Якихось особливих скандалів він не чув. Хто і як завдав потерпілому тілесних ушкоджень він не знає.

Свідок ОСОБА_35 показав, що точно коли не пам`ятає, до нього приїздила поліція і шукала його сина, який працював у таксі. Будь-яких подробиць йому не відомо.

Свідок ОСОБА_36 показав, що потерпілий приходиться йому братом. 29 липня 2018 року, десь під ранок, йому зателефонував ОСОБА_37 , який проживає біля Скоропадського озера, і сказав що його брата побили. Він прибіг туди і побачив, що брат був сильно побитий. Була побита голова, око. Він викликав таксі та відвіз брата у лікарню. Брат розповідав, що його побив ОСОБА_13 у барі «Водолій». До цієї ситуації у брата з ОСОБА_13 був конфлікт через борг ОСОБА_38 , який раніше працював у ОСОБА_13 .

Свідок ОСОБА_39 показав, що потерпілий приходиться йому дядьком. 29 липня 2018 року, десь о 3-й годині, йому зателефонував дядько та сказав, що його побили у барі «Водолій» та просив його звідти забрати. Він приїхав у бар і там вже нікого не було. Обстановка була спокійна, поліції не було. Він перетелефонував дядькові, але телефон вже був відключений. Після цього він поїхав додому і ліг спати. Десь через один два дні, він зустрівся із дядьком і той без подробиць сказав йому, що його побив ОСОБА_13 .

Також суд дослідив представлені стороною обвинувачення наступні докази та документи.

Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань станом на 21.01.2021 р., яким стверджується, що за фактом заподіяння ОСОБА_4 тілесних ушкоджень 29.07.2018 р. було відкрито кримінальне провадження (т.1 а.с.183).

Протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 29.07.2018 р., у якому зафіксовано звернення ОСОБА_4 до поліції з приводу побиття ОСОБА_40 біля бару «Водолій» (т.1 а.с.185-187).

Запит слідчого Глухівського відділу поліції ОСОБА_41 від 01.08.2018 р. адресований до ФОП ОСОБА_42 з проханням надати відеозапис з камер відеоспостереження бару «Водолій» за період часу з 23-ї години 28.07.2018 р. до 5-ї години 29.07.2017 р. (т.1 а.с.188).

Лист громадянина ОСОБА_43 (без дати), адресований начальнику Глухівського відділу поліції про те, що він надає записи з камер відеоспостереження бару «Водолій» за 29.07.2018 р. на одному флеш-носії (т.1 а.с.189).

Оптичний диск у конверті з назвою DVD-R диск, на якому знаходяться відеофайли з приміщення кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 » АДРЕСА_2 за 29.07.2018 р. (т.1 а.с. 190). Під час дослідження диску з`ясовано, що на ньому маються відеофайли з наступним змістом. Зокрема, на записі із камер внутрішнього спостереження зафіксовано, що чоловік, схожий на потерпілого ОСОБА_4 29.07.2018 р. о 2 год. 46 хв. перебував у барі за барною стійкою. Через кілька хвилин до потерпілого підійшов чоловік, який схожий на свідка по справі ОСОБА_28 , та став з ним розмовляти, після чого наніс йому удар ліктем в обличчя, від якого ОСОБА_4 присів на стілець. Під час цієї події, чоловік схожий на обвинуваченого ОСОБА_6 знаходився поруч із барною стійкою та розмовляв із барменом. Через хвилину, потерпілий направився на вихід із бару.

Далі, на записі із камер зовнішнього спостереження зафіксовано, що чоловік, схожий на потерпілого ОСОБА_4 вже о 2 год. 58 хв., тобто через 8 хвилин після того, як покидав бар, із глибини вулиці з сторони проїжджої частини підійшов до чорного автомобіля та зайшов за нього і присів біля колеса, періодично озираючись до входу бару. О 3 год. 4 хв., коли до автомобіля почали підходити дві дівчини, ОСОБА_4 встав та побіг у ліву сторону вулиці. Через кілька секунд за ним побіг чоловік, схожий на обвинуваченого. Через 30 секунд у той же бік побіг чоловік у червоній футболці. Через дві хвилини у той же бік пішов чоловік у синій футболці. О 3 год. 11 хв. на записах видно як з`являються два чоловіки у червоній та синій футболці і чоловік схожий на обвинуваченого, який був без футболки.

Протокол огляду предмету від 08.10.2019 р., у якому зазначено, що слідчий оглянув DVD-R диск та відеофайли, що були надані ОСОБА_42 з будівлі та з середини будівлі за адресою АДРЕСА_2 , де розташований кафе-бар « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Відповідні результати огляду змісту відеофайлів занесені до цього протоколу (т.1 а.с.210-235).

Запит слідчого Глухівського відділу поліції ОСОБА_44 від 02.08.2018 р. адресований до начальника сервісного центру № 5941 з проханням надати інформацію про зареєстровані на ОСОБА_6 автомобілі, а також інформацію про реєстрацію автомобіля Mitsubishi Pajero, р.н.з. НОМЕР_1 (т.1 а.с. 236).

Лист територіального сервісного центру № 5941 від 02.08.2018 р., з якого слідує, що автомобіль Mitsubishi Pajero, р.н.з. НОМЕР_1 зареєстрований за ОСОБА_45 , а за ОСОБА_6 зареєстрований мотоцикл Днепр та автомобіль Мазда 626 (т.1 а.с. 237).

Лист Глухівської ЦРЛ від 21.08.2018 р., у якому зазначено, що ОСОБА_4 звертався за медичною допомогою до приймального відділення лікарні 29.07.2018 р. о 5 год. 30 хв. Був транспортований до м. Суми на лікування. Діагноз: ЗЧМТ. Струс головного мозку. Травма лівого ока (т.1 а.с. 238).

Лист Глухівської ЦРЛ від 21.08.2018 р., у якому зазначено, що ОСОБА_6 звертався за медичною допомогою до приймального відділення лікарні 30.07.2018 р. в 00 год. 25 хв. Діагноз: ЗЧМТ. Закрита травма пальця лівої кисті. Був госпіталізований на стаціонар з 30.07.2018 р. по 06.08.2018 р. (т.1 а.с. 239).

Дві завірені копії ухвал слідчого судді Глухівського міськрайонного суду від 06.08.2018 р. про надання дозволу на обшук автомобіля Mitsubishi Pajero, р.н.з. НОМЕР_1 та домоволодіння ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 (т.1 а.с.240-241).

Незавірену роздруківку фотографічного зображення протоколу обшуку від 08.08.2018 р., у якій зазначається, що за місцем проживання ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 було виявлено пару кросівок синього кольору 43-го розміру (т.1 а.с.242-245).

Додаток до протоколу обшуку від 08.08.2018 р. (опис вилучених речей), в якому зазначено, що під час обшуку вилучено пару кросівок синього кольору 43-го розміру (т.1 а.с.246).

Незавірену роздруківку фотографічного зображення протоколу обшуку від 08.08.2018 р., у якій зазначається, що під час проведеного у автомобілі Mitsubishi Pajero, р.н.з. НОМЕР_1 обшуку нічого виявлено не було (т.1 а.с.247-251).

Висновок експерта № 94 від 02.10.2019 р. в якому зазначено, що у ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у виді перелому кісток носу, гематома правої вушної раковини, контузії важкого ступеню лівого ока з субкон`юктивальним розривом склери, випадіння оболонок ока, гіфема лівого ока, екзофтальм 2 ст. лівого ока, ретробульбарна гематома лівого ока. Вказані тілесні ушкодження виникли від дії тупого (тупих) предметів та могли утворитись в результаті ударів руками, ногами. Травма ока спричинила розлад здоров`я, пов`язаний із стійкою втратою працездатності не менш ніж на одну третину і має ознаки тяжких тілесних ушкоджень (т.2 а.с.2-4).

Інформацію щодо телефонних з`єднань з мобільних телефонів потерпілого та обвинуваченого (т.2 а.с.5-11, 30-71).

Висновок експерта № 922 від 10.10.2019 р. в якому зазначено про групову належність крові ОСОБА_4 та вказано, що на виявлених під час обшуку у будинку обвинуваченого кросівках, присутності крові не встановлено (т.2 а.с.20-22).

Протокол слідчого експерименту від 10.09.2019 р. з відеозаписом цієї слідчої дії, з якого вбачається, що потерпілий ОСОБА_4 , розповів та на місці показав, що 29.07.2018 р. біля кафе бару «Водолій» його побив ОСОБА_13 разом із іншим чоловіком (т.2 а.с.23-27).

Висновок експерта № 116 від 21.10.2019 р., у якому зазначено, що механізм утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_4 не виключає можливості їх утворення за обставин на які показав потерпілий під час слідчого експерименту (т.2 а.с.28-29).

Висновок експерта № 23 від 13.04.2020 р. в якому зазначено, що у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми: струс головного мозку. Вказані тілесні ушкодження виникли від дії тупого (тупих) предметів та могли утворитись в результаті ударів руками, ногами, а також при падінні. Мають ознаки легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (т.2 а.с.72-73).

Постанову про доручення здійснення досудового розслідування іншому органу від 18.11.2020 р., у якій зазначено, що через неефективне досудове розслідування справа була передана іншому органу досудового розслідування (т.2 а.с.74-75).

Довідку про результати опитування з використанням поліграфа від 11.12.2020 р., що складена оперуповноваженим кримінальної поліції, у якій зазначається про те, що в ході опитування потерпілий ОСОБА_4 орієнтовно не володіє прихованою інформацією стосовно обставин даного кримінального правопорушення та вважає, що тяжкі тілесні ушкодження заподіяв йому ОСОБА_6 (т.2 а.с.76-77).

Довідку про результати опитування з використанням поліграфа від 28.12.2020 р., що складена оперуповноваженим кримінальної поліції, у якій зазначається про те, що в ході опитування свідка ОСОБА_10 останній орієнтовно володіє прихованою інформацією стосовно обставин даного кримінального правопорушення та вважає, що бачив як ОСОБА_4 були заподіяні тілесні ушкодження і вважає себе винною особою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення (т.2 а.с.79-80).

Протокол огляду відеозапису з оптичного диску від 29.12.2020 р., у якому зазначено, що слідчий разом із потерпілим ОСОБА_4 проглянули відеозапис з камер відеоспостереження кафе бару «Водолій» і потерпілий впізнав на цьому записі ОСОБА_6 (т.2 а.с.81-82).

Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.12.2020 р. у якому зафіксовано, що потерпілий впізнав свідка по справі ОСОБА_10 як особу, яку він бачив під час того як його били біля бару «Водолій» (т.2 а.с.83-85).

Суд, дослідивши і оцінивши представлені стороною обвинувачення вищевказані докази з точки зору належності, допустимості та достовірності, а всі докази в сукупності - і з точки зору достатності для вирішення даної справи, приходить до висновку про те, що стороною обвинувачення не представлено переконливих доказів, що інкримінований ОСОБА_6 злочин вчинений ним.

При оцінці усіх доказів у цій справі, суд керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом», що передбачено ч. 2 ст. 17 КПК України. Проте така доведеність може випливати виключно із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Аналізуючи показання представлених стороною обвинувачення свідків, суд звертає увагу на те, що жоден зі свідків не був очевидцем злочину і не підтвердив прямо причетність ОСОБА_6 до завдання тілесних ушкоджень потерпілому. Більш того, ці свідки навіть опосередковано не вказали на якийсь інший факт, який би непрямо пов`язував ОСОБА_6 із завданням тілесних ушкоджень потерпілому.

На досліджених же в судовому засіданні відеозаписах зафіксовано лише те, що ОСОБА_4 знаходився у барі «Водолій» та після того, як один із відвідувачів бару наніс йому удар в обличчя, потерпілий вийшов із кафе. У подальшому, потерпілий із глибини вулиці підійшов до автомобілю, що стояв поруч із входом у бар та зайшов за правий його бік. Через деякий час туди прослідував ОСОБА_6 , після чого потерпілий та ОСОБА_6 , а згодом і інші декілька чоловік, побігли вглиб вулиці і зникли у темряві.

В той же час на вказаних відеозаписах відсутні дані про те, хто і яким чином спричиняв удари потерпілому та де саме це відбувалось.

Всі письмові докази по справі, на які послався прокурор як на підтвердження провини обвинуваченого, не підтверджують його причетності до інкримінованого злочину.

Інших доказів, що могли б пролити достатньо світла на обставини заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень та встановити зв`язок обвинуваченого з цим, зокрема, таких як огляд місця, сліди крові, змиви з рук тощо, стороною обвинувачення не було здобуто і суду не представлено. Так само і не пояснено обставин заподіяння тілесних ушкоджень і обвинуваченому ОСОБА_6 .

Суд зазначає, що єдиним доказом того, що обвинувачений завдав ударів потерпілому, є лише показання самого потерпілого, який надав їх у суді та під час слідчого експерименту на досудовому розслідуванні.

Відповідно до показань потерпілого, спочатку ОСОБА_6 , а потім ОСОБА_10 , (який був залучений у цю справу свідком на стороні обвинувачення і показав, що йому нічого невідомо про обставини побиття потерпілого), а згодом й ще інший чоловік, завдавали потерпілому удари ногами по голові біля бару «Водолій».

З приводу цього, суд зазначає, що особа може бути визнана винуватою на підставі єдиного доказу лише у тому разі, якщо достовірність такого доказу встановлена поза розумним сумнівом.

Проте зважаючи на процесуальний статус потерпілого у справі та наявності певної зацікавленості у результаті справи, суд не може надати вирішального значення показам потерпілого.

Крім того, суд також звертає увагу й на деякі суперечності у показаннях потерпілого з іншими матеріалами справи, що поряд із процесуальною зацікавленістю, впливає на надійність таких показань. Зокрема потерпілий вказав, що вийшов із бару та одразу став ховатися за автомобілем від хлопця, який вдарив його в обличчя в середині бару і вже потім вибіг ОСОБА_6 і він став тікати. Однак, як видно із відеозапису потерпілий покинув приміщення бару і через вісім хвилин після цього знову прийшов до входу в бар та зайшов за припаркований там чорний автомобіль і при цьому потерпілого ніхто не переслідував. Також, з роздруківки телефонних дзвінків видно, що у цей же проміжок часу потерпілий телефонував своєму племіннику, а не тоді коли його побили, як він про це стверджував.

Не пояснюють покази потерпілого й можливого мотиву злочину. Зокрема, якщо це був конфлікт, що стався перед тим як потерпілий прийшов у бар, на ґрунті боргу його працівника, як про це наголошував потерпілий та сторона обвинувачення, то цей конфлікт вичерпувався коли потерпілий покинув бар. Якщо ж мотивом було те, що потерпілий зробив щось із колесами автомобіля обвинуваченого, то сам же потерпілий вказав, що він нічого такого не робив.

Водночас, навіть якщо і надати показам потерпілого вирішального значення, то враховуючи його показання, що тілесні ушкодження йому завдавали декілька осіб, стороною обвинувачення не було доведено жодним чином тієї обставини, що саме ОСОБА_6 , а не хтось інший, завдав йому того удару, який спричинив тяжке тілесне ушкодження.

Іншими словами, надані стороною обвинувачення докази беззаперечно підтверджують лише факт заподіяння потерпілому ОСОБА_4 тяжких тілесних ушкоджень, проте не підтверджують поза розумним сумнівом заподіяння потерпілому цих ушкоджень саме обвинуваченим ОСОБА_6 .

Як зазначав суд вище, за у відповідності до ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

На підставі оцінки й аналізу усіх представлених по справі доказів, суд доходить до єдиного висновку у цій справі, що сторона обвинувачення не довела винуватість ОСОБА_6 поза розумним сумнівом у вчиненні інкримінованого йому злочину і усі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_6 повинні тлумачитися на його користь.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

За таких обставин обвинуваченого слід виправдати за недоведеністю того, що кримінальні правопорушення ним вчинені.

Цивільний позов потерпілого на підставі ч. 3 ст. 129 КПК України слід залишити без розгляду. Питання про речові докази суд вважає необхідним вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_6 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 121 КК України та виправдати його в зв`язку з недоведеністю вчинення ним цього кримінального правопорушення.

Цивільний позов ОСОБА_4 залишити без розгляду.

Речові докази: оптичний диск з відеозаписами - зберігати в матеріалах кримінального провадження; кросівки повернути ОСОБА_6 .

Вирок суду може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду через Глухівський міськрайонний суд і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1