Справа № 947/5135/21
Провадження № 1-кс/947/9650/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.09.2022 рокуслідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0000182 від 05.02.2021 року, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді 01.07.2022 року в рамках кримінального провадження № 0000182 від 05.02.2021 року на належні їй грошові кошти у розмірі 9500 доларів США та 2000 Євро.

1. Заявлені вимоги клопотання та їх обґрунтування.
В обґрунтування вимог клопотання особа, що з ним звернулась, вказує на те, що слідчим управлінням ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000182 від 05.02.2021 року. В рамках вказаного кримінального провадження 28.06.2022 року її чоловіка з яким вона зареєструвала шлюб у 14.07.2007 році - ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 263 КК України.

01.06.2022 року за місцем її проживання, де вона проживає з неповнолітнім сином ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та чоловіком ОСОБА_4 ( місце знаходження якого на даний час їй не відомо), було проведено обшук. Під час якого були вилучені документи, телефони та інше. Також під час обшуку було вилучено в її сумці, що зафіксовано на відеозапис, її грошові кошти, які вона збирала для погашення боргу. Під час їх вилучення вказаних коштів вона заявляла про те, що гроші належать їй, а не її чоловіку. Між тим, вказані грошові кошти були вилучені та 01.07.2022 року ухвалою слідчого судді на них було накладено арешт, при цьому вона в судовому засіданні не була присутня.

Вона вважає, що при вирішенні питання про накладення арешту слідчий суддя не врахував наслідки арешту для неї, як власниці грошових коштів, яка проживає у квартирі, де було проведено обшук.

Заявниця посилається на те, що у кримінальному провадженні вона не має ніякого процесуального статусу, в тому числі, не є підозрюваною. Вилучені грошові кошти не містять на собі слідів вчинення кримінального правопорушення, є її власністю.

2. Позиції сторін у судовому засіданні з приводу розгляду клопотання.
ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, проте подала до суду заяву, в якій вказала, що вимоги клопотання підтримує в повному обсязі та просить розглянути клопотання у її відсутність.

Прокурор та слідчий у судове засідання не з`явилися, проте слідчий подав до суду заяву, в якій заперечував проти задоволення клопотання про скасування арешту майна, оскільки арешт на майно про скасування якого просить заявниця був накладений з метою забезпечення цивільного позову.

3. Обставини встановлені слідчим суддею.
На підставі матеріалів клопотання, слідчий суддя встановив, що ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 01.07.2022 року було накладено арешт на:

- грошові кошти у сумі 9500 доларів США банкнотами номіналом 100 доларів США в кількості 95 шт з наступними серійними номерами: AB66968917C; HD22015221A; KB67500607J; KB48954174B; HB56952639Q; KF36172720D; CF75835363A; HK90073610B; HB40272195H; CF75835363A; HK90073610B; HB40272195H; KB79060497N; PL18472060C; LL76795288E; PF86368259E; KB52420490B; LB40848585C; LF41177274F; PE39964662C; FL31308666B; KA52893293A; HB36677258K; HL70945464D; FK00809317B; PB98778904J; BK12624358A; KB28799936K; HB08081820L; FL03546077B; KE92128805A; KB79958376I; HB09752844L; KE73960003A; HL54198998G; KB80387134L; PB73703856A; PD36901714A; PB28806820A; PB28806305H; LG22695405E; MB47766657M; HB20836981B; KF71258223C; FF25729988B; AB58409738V; KB01930819R; HB48107923B; FB48272488C; HB03663009B; PK16446497C; MB89914729G; MB82914728G; LE80021828D; MF42197623D; HK28290753D; MB40007426R; MB72268766M; HB55457659Q; LF02394741*; MN28241096A; FJ27538005A; MF21974411G; KB00382250H; KB96067343J; HB09206133C; AK11374147B; KB36861589J; LB29145575N; PB61934235B; PG22183773A; HB04535935L; FJ30960559A; HB33439275K; HB20539532I; KD74330951A; KB64027832K; KB03661016H; AL15199935C; HB05853189J; HB63151885P; KB24544661H; CE59261189A; KB34951482C; KC22035178A; HB58338193P; NK09543788C; HL95598008F; KF09509292C; HB20539540I; HB85443910D; MB82914732G; MB82914730G; LE62547112B; LL45640191E; LB57071600G; MA05167913A; LJ84939264B.

- грошові кошти в сумі 2000 євро з наступними банкнотами:

1.) банкноти номіналом 200 євро в кількості 1 шт з серійним номером NZ;

2.) банкноти номіналом 100 євро в кількості 3 шт. з серійними номерами: N3; V4; V4; банкноти номіналом 50 євро в кількості 30 шт з серійними номерами: WB; SA; RA; MB; SD; EB; SC; SD; SD; EB; VC; SC; V2; SA; SE; S2; SE; WA; SA; SA; VB; RA; VC; WA; SC; EB; SB; WA; SA; WA, які запаковані до полімерного пакету INZ2064043 з метою забезпечення можливої конфіскації майна, як виду покарання та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

4. Щодо наявності потреби у подальшому застосуванні арешту.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Критерії розумності та співрозмірності обмеження права власності є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчої судді. Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. При цьому, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (Рішення ЄСПЛ від 05.01.2000 у справі «Беєлер проти Італії», заява № 33202/96, параграф 107). При цьому, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (Рішення ЄСПЛ у справі Джеймс та інші проти Сполученого Королівства від 21.02.1986, заява № 8793/79, параграф 50).

Стаття 41 Конституції України закріплює положення про те, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 КПК України закріплено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004р.).
У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).
Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Як вбачається з ухвали слідчого судді про накладення арешту на майно, ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження № 0000182 від 05.02.2021 року підозрюється у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, який згідно ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином та санкція статті якого передбачає конфіскацію майна.

Слідчий суддя при накладенні арешту враховував те, що санкція ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України передбачає, як додаткове покарання конфіскацію майна, при цьому за місцем мешкання ОСОБА_4 було вилучено грошові кошти.
Тобто, арешт було накладено на грошові кошти вилучені під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_3 та підозрюваного ОСОБА_4 з метою забезпечення можливої конфіскації майна підозрюваного ОСОБА_4 , як виду покарання та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Заявниця ОСОБА_6 зазначає, що грошові кошти було вилучено у її жіночій сумці під час проведення обшуку, що зафіксовано на відеозапис. Вказані кошти вона мала передати своїй матері ОСОБА_7 , так як 10.12.2018 року вона позичила у неї кошти у сумі 40 000 Доларів США для покупки автомобіля та повинна була повернути їх у строк до 01.01.2023 року.

Після покупки автомобіля вона працювала кожен день та відкладала грошові кошти в сумку для повернення боргу.

З долученої до матеріалів клопотання розписки вбачається, що заявниця ОСОБА_6 дійсно отримала у борг від своєї матері ОСОБА_7 грошові кошти у розмірі 40 000 доларів США, що підтверджує законне походження виучених під час обшуку за місцем її проживання грошових коштів.

Окрім того, слідчий суддя звертає увагу на те, що ОСОБА_6 не є підозрюваною в рамках вказаного кримінального провадження, а стороною обвинувачення не зазначено належних доводів,які б обґрунтовували те, що вилучені під час обшуку грошові кошти належать підозрюваному ОСОБА_4 і те, що існує необхідність в дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

З огляду на арешт, на даний час власниця майна не має можливості у повній мірі використовувати та розпоряджатися належним їй майном, адже наразі діють обмеження встановлені ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси.
За таких обставин, слідчий суддя приходить до переконання, що на теперішній час накладений арешт майна не відповідає засадам розумності та співмірності, а відповідно такий захід забезпечення кримінального провадження необґрунтовано продовжує обмежувати право власності заявниці.
З урахуванням викладеного, в цілях не порушення гарантованого права власності особи, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання про скасування арешту майна підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 173, 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0000182 від 05.02.2021 року задовольнити.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 01.07.2022 року в рамках кримінального провадження № 0000182 від 05.02.2021 року на:

- грошові кошти у сумі 9500 доларів США банкнотами номіналом 100 доларів США в кількості 95 шт. з наступними серійними номерами:

AB66968917C; HD22015221A; KB67500607J; KB48954174B; HB56952639Q; KF36172720D; CF75835363A; HK90073610B; HB40272195H; CF75835363A; HK90073610B; HB40272195H; KB79060497N; PL18472060C; LL76795288E; PF86368259E; KB52420490B; LB40848585C; LF41177274F; PE39964662C; FL31308666B; KA52893293A; HB36677258K; HL70945464D; FK00809317B; PB98778904J; BK12624358A; KB28799936K; HB08081820L; FL03546077B; KE92128805A; KB79958376I; HB09752844L; KE73960003A; HL54198998G; KB80387134L; PB73703856A; PD36901714A; PB28806820A; PB28806305H; LG22695405E; MB47766657M; HB20836981B; KF71258223C; FF25729988B; AB58409738V; KB01930819R; HB48107923B; FB48272488C; HB03663009B; PK16446497C; MB89914729G; MB82914728G; LE80021828D; MF42197623D; HK28290753D; MB40007426R; MB72268766M; HB55457659Q; LF02394741*; MN28241096A; FJ27538005A; MF21974411G; KB00382250H; KB96067343J; HB09206133C; AK11374147B; KB36861589J; LB29145575N; PB61934235B; PG22183773A; HB04535935L; FJ30960559A; HB33439275K; HB20539532I; KD74330951A; KB64027832K; KB03661016H; AL15199935C; HB05853189J; HB63151885P; KB24544661H; CE59261189A; KB34951482C; KC22035178A; HB58338193P; NK09543788C; HL95598008F; KF09509292C; HB20539540I; HB85443910D; MB82914732G; MB82914730G; LE62547112B; LL45640191E; LB57071600G; MA05167913A; LJ84939264B.

-грошові кошти в сумі 2000 євро з наступними банкнотами:

1.)банкноти номіналом 200 євро в кількості 1 шт. з серійним номером NZ;банкноти номіналом 100 євро в кількості 3 шт. з серійними номерами: N3; V4; V4;

2.)банкноти номіналом 50 євро в кількості 30 шт. з серійними номерами: WB; SA; RA; MB; SD; EB; SC; SD; SD; EB; VC; SC; V2; SA; SE; S2; SE; WA; SA; SA; VB; RA; VC; WA; SC; EB; SB; WA; SA; WA, які запаковані до полімерного пакету INZ2064043 та повернути їх власниці - ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1