Справа № 461/9273/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/496/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 09 червня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а :

цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів вчинених у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 у кримінальному провадженні №0000188 від 22 вересня 2021 року про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На дану ухвалу слідчого судді прокурор ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати Галицького районного суду м. Львова від 09 червня 2022 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною і такою, що підлягає скасуванню у зв`язку невідповідністю висновків суду першої інстанції обставинам справи.

Зазначає, що стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки долучені до клопотання докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_7 із вчиненням інкримінованих їй злочинів у складі організованої групи, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Вказує, що аналізом матеріалів досудового розслідування та НСРД встановлено, що ОСОБА_7 входив до складу організованої групи та за вказівкою керівника виконував всі дії необхідні для досягнення злочинного плану.

Вказує, що підставами для застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, окрім підозри у чиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст. 28 ч.4 ст. 246 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 3 до 7 років, є також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що ОСОБА_7 , може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків, вчиненого кримінального правопорушення, інших учасників кримінального провадження, а також наявність вагомих доказів про вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Прокурор вважає, що при вирішенні питання про відмову у застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу, слідчий суддя не врахував, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, який вчинив у складі організованої групи. Також, вважає, що слідчим суддею не враховано те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні не завершено, а з врахуванням особи підозрюваного, його ролі у вчиненні кримінальних правопорушень, тяжкості покарання, що йому загрожує, в сукупності з іншими обставинами кримінального провадження, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування та суду чи продовження інкримінованої діяльності, ризики, передбачені ст. 177 КПК України є актуальними та об`єктивно існують.

Наголошує, що кримінальні правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , відносяться до злочинові у сфері охорони довкілля, вчинені ним умисно, з корисливих мотивів з метою особистого збагачення, що має надзвичайно високий рівень суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками для суспільства, відтак порушує основоположні цінності суспільства, а тому є необхідність у застосуванні щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки заявлені ризики знаходять свою актуальність, більш м`які запобіжні заходи не в силі запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

16 червня 2022 року на адресу апеляційного суду надійшло заперечення захисника - адвоката ОСОБА_8 на апеляційну скаргу прокурора, в яких він зазначає, що вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу прокурора слід залишити без змін.

Зазначає, що у ОСОБА_7 на утриманні перебуває двоє малолітніх дітей, дружина, мати та бабуся, за якими він піклується, відтак, на думку адвоката, у ОСОБА_7 не має мети переховуватися від органу досудового розслідування та суду. Звертає увагу, що матеріальний стан підозрюваного не дозволяє йому переховуватись від органу досудового розслідування та суду, в тому числі закордоном, оскільки ОСОБА_7 не має коштів на банківських рахунках в Україні, він є безробітним, має мінливий дохід, а на сьогоднішній день законом встановлені обмеження для виїзду з а кордон у зв`язку з воєнним станом в Україні.

Стверджує, що ОСОБА_7 не може знищити, сховати або підробити документи, які мають істотне значення для справи, оскільки не знає про існування таких доказів у справі, які можна знищити, сховати або підробити.

Наголошує, що згідно з матеріалами кримінального провадження ОСОБА_7 безпідставно звинувачують у незаконній порубці 10 дерев як пособника, досудове розслідування у кримінальному провадженні вже триває 9 місяців з приводу встановлення осіб, причетних до вирубки 10 дерев. Вважає, що є незрозумілим, які ще документи слідство має намір знайти, та які саме документи може підробити ОСОБА_7 , що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Захисник вказує, що як вбачається з клопотання про обрання запобіжного заходу в ньому належним чином не обґрунтовано жодного ризику та не надано будь-яких доказів необхідності застосування такого запобіжного заходу, як цілодобовий домашній арешт, натомість перелічено лише можливі та гіпотетичні ризики без їх обґрунтування, а також ніяким чином не вказано, що підзахисний вчинив чи намагався вчинити будь-які дії на порушення вказаних ризиків.

Крім цього, захисник просить звернути увагу, що ОСОБА_7 характеризується позитивно, веде себе скромно, взаємоввічливий, працьовитий, приймає участь у суспільному житті села, скарг на його поведінку не поступали, громадський порядок не порушує. Також просить врахувати, що ОСОБА_7 є безробітним, проживає у сільській місцевості, основним його доходом є вирощування сільськогосподарської продукції для власного споживання з городництва та садівництва, є єдиним чоловіком у сім`ї, який фізично працює та застосування до нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту під час воєнного стану призведе до катастрофічних наслідків через несвоєчасне оброблення посадженого врожаю.

Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора ОСОБА_6 , який підтримав подану апеляційну скаргу, підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які заперечили апеляційну скаргу і просили ухвалу слідчого судді залишити без зміни, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Частиною 1 ст. 177 КПК України констатовано, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слідчим суддею оцінюється наявність вагомих доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
На переконання колегії суддів, оскаржувана ухвала слідчого судді постановлена з дотриманням вимог ст.ст. 177, 178, 181, 194 КПК України. Приймаючи дане рішення, слідчий суддя дійшов правильного висновку про те, що надані сторонами кримінального провадження докази не доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор.
З матеріалів провадження вбачається, що при розгляді клопотання слідчий суддя врахував передбачені КПК України обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Наявність «обґрунтованої підозри» передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин. В той же час, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Як вбачається з матеріалів справи, до клопотання про обрання запобіжного заходу слідчим додані копії повідомлення ОСОБА_7 про підозру від 27.05.2022 року; протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 02 січня 2022 року; протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 03.01.2022 року; протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 02.01.2022 року; протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 30.12.2021 року; висновок судових експертів за результатами проведення комісійної криміналістичної експертизи відеозвукозапису у кримінальному провадженні №0000188 №767-Е від 04.05.2022; протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 03.01.2022 року; висновок експерта №СЕ-19/120-22/2349-ЕЛ від 17.03.2022; постанови про визнання речовими доказами у кримінальному провадженні від 17.12.2021 року; протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 11.04.2022 року; протоколи за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 08.04.2022 року.
Слідчим суддею вірно встановлено та взято до уваги те, що 02.06.2022 року слідчим суддею Галицького районного суду м.Львова вже було розглянуто аналогічне клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів вчинених у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 у кримінальному провадженні №0000188 від 22 вересня 2021 року про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 - ч. 4 ст. 246 КК України та ч. 3 ст. 28 - ч. 2 ст. 246 КК України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В задоволенні такого було відмовлено. Зазначена ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.
На переконання колегії суддів, слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі підставно вказав, що ч.2 ст.19 Конституції України та КПК України не передбачає можливості повторного звернення до слідчого судді з аналогічним клопотанням з запобіжним заходом відносно тієї ж самої особи і з тих самих підстав. Всі докази на обґрунтування клопотання сторона обвинувачення повинна була подати відповідно до ч.2 ст.184 КПК України. Копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовувалось необхідність застосування запобіжного заходу, мало надаватися підозрюваному не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання, яке розглядалось 02.06.2022 року. Однак, сторона обвинувачення не виконала цей обов`язок та не надала відповідних доказів, через що у задоволенні клопотання слідчим суддею було відмовлено 02.06.2022 року.
Відтак колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді про те, що намагаючись виправити вищезазначену помилку сторона обвинувачення вирішила діяти позапроцесуальним способом, а саме подала нове аналогічне клопотання подавши до нього докази, проте такі дії суперечать Конституції України.
Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя обґрунтовано відмовив у обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а тому законних підстав для скасування ухвали слідчого судді і постановлення нової ухвали по викладених в апеляційній скарзі доводах прокурора, апеляційний суд не вбачає.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 09 червня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: