Провадження № 1-кс/761/8985/2022
У Х В А Л А
Іменем України

18 серпня 2022 року
Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю скаржника ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «КАРПАТНАФТОХІМ» (), про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28.07.2022 року, по справі № 761/14196/22, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000634 від 26.05.2022 року,-

ВСТАНОВИВ:
В провадженні слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вищевказане клопотання.

Заявник обґрунтовує клопотання тим, що Офісом Генерального прокурора забезпечується нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва у кримінальному провадженні № 0000634 від 26.05.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 209 КК України, досудове розслідування у якому здійснюється другим відділом детективів захисту економіки у сфері обігу підакцизних товарів Бюро економічної безпеки України.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 28.07.2022 року, по справі № 761/14196/22, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000634 від 26.05.2022 року, було накладено арешт на об`єкти нерухомого майна, що належать ТОВ «КАРПАТНАФТОХІМ», на праві власності, а саме:

-виробничі будівлі та споруди, загальною площею 2596 кв. м., розташовані за адресою: Івано-Франківська обл., м. Калуш, вулиця Промислова, будинок 24;
-адміністративно-побутовий корпус 533, загальною площею 1809.1 кв. м., розташовані за адресою: Івано-Франківська обл., м. Калуш, вулиця Промислова, будинок 8 (реєстрацційний номер 104);
-цех магістральних продуктопроводів, загальною площею 981.3 кв. м., розташований за адресою: Івано-Франківська обл., м. Калуш, вулиця Промислова, будинок 9, корп. 922;
-цехи піролізу, компримування і поділу пірогазу; з виробництва вуглеводнів; розливу вуглеводнів; з виробництва галоїдопохідних етилену, їх полімерів і співполімерів, загальною площею 38057.7 кв. м, розташовані за адресою: Івано-Франківська обл., м. Калуш, вулиця Промислова, будинок 9;
-виробнича будівля, загальною площею 1023 кв. м., розташована за адресою: Івано-Франківська обл., м. Калуш, вулиця Промислова8б;
-база матеріально-технічного забезпечення, загальною площею 5442.3 кв.м., розташована за адресою: Івано-Франківська обл., м. Калуш, вулиця Промислова, будинок 4а;
-залізничний цех, загальною площею 5523.6 кв. м., розташований за адресою: Івано-Франківська обл., м. Калуш, вулиця Промислова, будинок 24;
-цех з виробництва хлорвінілу, цех розділення повітря "Виробництва поліхлорвінілової смоли суспензійної і каустичної соди" та господарський відділ, загальною площею 14 212 кв. м., розташовані за адресою: Івано-Франківська обл., м. Калуш, вулиця Промислова, будинок 7;
-виробничі будівлі та споруди, загальною площею 45 095.3 кв. м., розташовані за адресою: Івано-Франківська обл., м. Калуш, вулиця Промислова, будинок 4б;
-виробничі будівлі та споруди, загальною площею 40 250.8 кв. м., розташовані за адресою: Івано-Франківська обл., м. Калуш, вулиця Промислова, будинок 8а;
-земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:0101, загальною площею 2.3256 га, розташована за адресою: Івано-Франківська обл., м. Калуш, вулиця Промислова, земельна ділянка 4б;
-земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:0105, загальною площею 23.0036 га, розташована за адресою: Івано-Франківська обл., м. Калуш, вулиця Промислова, земельна ділянка 8,8а,8б;
-земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:0099, загальною площею 3.0842 га, розташована за адресою: Івано-Франківська обл., м. Калуш, вулиця Промислова, земельна ділянка 7;
-земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:0102, загальною площею 9.9531 га, розташована за адресою: Івано-Франківська обл., м. Калуш, вулиця Промислова;
-земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:0104, загальною площею 12.4888 га, розташована за адресою: Івано-Франківська обл., м. Калуш, вулиця Промислова, земельна ділянка 7;
-земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:0100, загальною площею 1.9396 га, розташована за адресою: Івано-Франківська обл., м. Калуш, вулиця Промислова, земельна ділянка 4а;
-нежитлова будівля заводоуправління, загальною площею 7016.6 кв. м., розташована за адресою: Івано-Франківська обл., м. Калуш, вулиця Промислова, будинок 4;
-нежитлова будівля прохідний пункт з контрольно-пропускним постом, загальною площею 633.7 кв. м., розташована за адресою: Івано-Франківська обл., м. Калуш, вулиця Промислова, будинок 4в;
-виробничі будівлі та споруди, загальною площею 8298.1 кв. м., розташовані за адресою: Івано-Франківська обл., м. Калуш, вулиця Промислова, будинок 7а;
-виробничі будівлі та споруди, загальною площею 1353.7 кв. м., розташовані за адресою: Івано-Франківська обл., Рожнятівський р., с. Сваричів, вулиця Лесі Українки, будинок 1ф;
-виробничі будівлі та споруди, загальною площею 4260.9 кв. м., розташовані за адресою: Івано-Франківська обл., м. Калуш, вулиця Промислова, будинок 3е;
-виробнича будівля, загальною площею 22.4 кв. м., розташована за адресою: Івано-Франківська обл., м. Калуш, вулиця Промислова, будинок 3г;
-виробнича будівля насосна госпфекальних стоків хімзаводу, загальною площею 240.7 кв. м., розташована за адресою: Івано-Франківська обл., м. Калуш, вулиця Промислова, будинок 3в;
-виробничі будівлі та споруди, загальною площею 546.1 кв. м., розташовані за адресою: Івано-Франківська обл., м. Калуш, вулиця Промислова, будинок 2а;
-нежитлове приміщення будинок обхідника, загальною площею 56.8, розташоване за адресою: Івано-Франківська обл., Калуський р., с. Томашівці, вулиця Довпотівська, будинок 30;
-виробничі будівлі та споруди, загальною площею 3648.3 кв. м., розташовані за адресою: Івано-Франківська обл., м. Калуш, вулиця Промислова, будинок 34;
-виробничі будівлі та споруди, загальною площею 6586.8 кв. м., розташовані за адресою: Івано-Франківська обл., м. Калуш, вулиця Заводська, будинок 21;
-земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0012, загальною площею 51.473 га, розташована за адресою: Івано-Франківська обл., м. Калуш, вулиця Промислова, земельна ділянка 2;
-земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0013, загальною площею 0.3239 га, розташована за адресою: Івано-Франківська обл., м. Калуш, вулиця Промислова, земельна ділянка 2а;
-будівля гаражів, загальною площею 265.8 кв. м., розташована за адресою: Закарпатська обл., Іршавський р., м. Іршава, вулиця Першотравнева, будинок 86/1;
-виробничі будівлі, розташовані за адресою: Івано-Франківська обл., м. Калуш, вулиця Промислова, будинок 19 (реєстраційний номер 8944176);
-база матеріально-технічного забезпечення, розташована за адресою: Івано-Франківська обл., м. Калуш, вулиця Промислова, будинок 4а (реєстраційний номер 20769267);
-цех підготовки хімпродуктів виробництва «Хлорвініл», цех з виробництва хлорвінілу виробництва "Хлорвініл", цех розділення повітря виробництва "Хлорвініл" (реєстраційний номер 20803478), частка власності 836/1000, розташовані за адресою: Івано-Франківська обл., м. Калуш, вулиця Промислова, будинок 7;
-цехи з виробництва кауст. соди виробництва ХІКС, з виробництва ел. літ. лугів і хлору виробництва ХІКС, з виробництва рідкого хлору виробництва ХІКС, з виробництва СКДМ виробництва ХІКС, очистки цистерн і ємкостей, миття і обробки тари, яка повертається з-під шкідливих хімпрод, ПХП в-ва ХІКС (реєстраційний номер 20803626), частка власності - 223/1000, розташовані за адресою: Івано-Франківська обл., м. Калуш, вулиця Промислова, будинок 8;
-нежитлова будівля (реєстраційний номер 11796744), розташована за адресою: м. Львівська обл., м. Дрогобич, вулиця Горішня Брама, будинок 183 "а".
Заявник вважає, що арешт на грошові кошти накладено необґрунтовано, а тому просить слідчого суддю його скасувати.
В судовому засіданні заявник, просив задовольнити клопотання з підстав наведених у ньому на скасувати арешт, який накладено на нерухоме майно, належне ТОВ «КАРПАТНАФТОХІМ».

Прокурор проти задоволення клопотання заперечив, зазначав про обґрунтованість ухвали слідчого судді, якою накладено арешт на майно ТОВ «КАРПАТНАФТОХІМ».

Заслухавши пояснення учасників розгляду клопотання, проаналізувавши доводи клопотання, вивчивши додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.
Як встановлено в судовому засіданні, 28.07.2022 року слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва по справі № 761/14196/22, в межах кримінального провадження № 0000634 від 26.05.2022 року., накладено арешт на об`єкти нерухомого майна, що належать ТОВ «КАРПАТНАФТОХІМ», на праві власності.

Зі змісту ухвали вбачається, що арешт на майно було накладено з метою збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно до ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Накладення арешту на майно можливе лише за умови наявності підстав вважати, що воно є доказом злочину, що повинно бути встановлено в судовому порядку на підставі достатніх й допустимих доказів, наданих слідчим.
Як вбачається з ухвали слідчого судді від 28.07.2022 матеріали кримінального провадження не містять жодного доказу того, що арештоване майно набуто ТОВ «КАРПАТНАФТОХІМ» у власність будь-яким протиправним шляхом або внаслідок вчинення кримінального чи правопорушення.

В судовому засіданні встановлено, що у ТОВ «КАРПАТНАФТОХІМ» відсутня заборгованість перед бюджетом чи державними цільовими фондами, що виключає існування наслідку фактичного ненадходження до бюджетів чи державних цільових фондів коштів.

В Постанові про визнання об`єктів нерухомого майна речовими доказами у кримінальному провадженні від 25 липня 2022 року, детектив БЕБ України ОСОБА_5 , вказав відомості, викладені у Висновках аналітичного дослідження, визначив критерії згідно статті 98 КПК України, яким, на його думку, відповідають належні на праві власності ТОВ «КАРПАТНАФТОХІМ» об`єкти нерухомого майна: набуті кримінально-протиправним шляхом; використовуються для вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя не погоджується з такою позицією слідчого, враховуючи, що статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять відомості, які можуть використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, поняття речового доказу напряму пов`язане з кримінальним правопорушенням, щодо якого здійснюється досудове розслідування, оскільки за допомогою у тому числі і такого доказу мають бути встановлені обставини, передбачені ст. 91 КПК України.

Як слідує з Витягу з ЄРДР, клопотання про арешт та доданих до нього матеріалів, предметом досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні є період 2017- 2022 роки.

Отже, майно може бути набуте кримінально-протиправним шляхом виключно в цей же період, - 2017 - 2022 роки.

Заявник зазначає, що в матеріалах клопотання про арешт наявна надана прокурором Інформаційна довідка з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, у якій прямо вказано, в розрізі кожного окремого майна, що воно набуте ТОВ «КАРПАТНАФТОХІМ» до періоду 2017-2022 років.

Таким чином, об`єкти нерухомого майна, не набуті кримінально-протиправпим шляхом, що вказує на невідповідність таких об`єктів критеріям речового доказу згідно статті 98 КПК України.

Єдиним об`єктом нерухомого майна, що набутий ТОВ «КАРПАТНАФТОХІМ» в період 2017-2022 роки, є виробничі будівлі та споруди, загальною площею 2596 кв. м., розташовані за адресою: Івано-Франківська обл., м. Калуш, вулиця Промислова, будинок 24, - набутий у власність 24 грудня 2019 року.

Однак, зважаючи на відсутність фактичних даних про можливе вчинення кримінального правопорушення, відсутні розумні підстави й розумні підозри вважати, що таке майно може бути речовим доказом в цьому кримінальному провадженні.

Стосовно висновку детектива, закріпленого в Постанові про визнання об`єктів майна речовим доказом як того, що таке майно використовується ТОВ «КАРПАТНАФТОХІМ» для вчинення кримінального правопорушення, то слід вказати, що діяння які, за позицією сторони обвинувачення, утворюють склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, не пов`язані з певними об`єктами нерухомого майна, а їх вчинення не потребує його використання, оскільки пов`язане виключно з відображенням певних операцій в податковому та бухгалтерському обліку, а певні господарські операції з юридичними особами - резидентами, за позицією сторони обвинувачення, є безтоварними.

Також, всупереч ст.92 КПК України, стороною обвинувачення не надано жодного доказу в підтвердження того, що ТОВ «КАРПАТНАФТОХІМ» в можливій незаконній діяльності використовує в конкретно встановлений спосіб конкретні об`єкти нерухомого майна.

Враховуючи викладене, матеріалами клопотання про арешт не підтверджуються висновки детектива про відповідність об`єктів нерухомого майна щодо яких вирішено питання про арешт критеріям речових доказів згідно статті 98 КПК України.

Відповідно до Постанови Європейського Суду з прав людини від 09 червня 2005 року по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Європейським Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності та не було свавільним.

Окрім того, Європейський суд через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (рішення «Іатрідіс проти Греції»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу Конвенції. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

З наявних у слідчого судді матеріалів клопотання не вбачається, що арештоване майно, яке належить ТОВ «КАРТАТНАФТОХІМ», набуті кримінально протиправним шляхом, або отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, згідно вимог ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах передбачених законом і загальними принципами міжнародного права

Положеннями ч. 5 ст. 9 КПК України передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики європейського суду з прав людини.

Разом з цим, ЄСПЛ у рішеннях у справах «Амюр проти Франції» «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Украша-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» вказав, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються та метою, якої прагнуть досягти через вжиття таких заходів.

Так, у відповідності до усталеної практики ЄСПЛ в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення ЄСПЛ у справі «Іатрідіс проти Греції» від 25.03.1999). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення ЄСПЛ у справі «Антіш проти Франції» від 22.09.1994, «Кушоглу проти Болгарії» від 10.05.2007).

Крім того, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі ст. 1 Протоколу № 1 Конвенції. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення ЄСПЛ у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» від 23.09.1982) Таким чином, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21.02.1986).

Водночас, у п. 38 рішення по справі «Ісмайлов проти Росії» від 16.10.2008 ЄСПЛ встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи».

Аналогічна правова позиція відображена ЄСПЛ, як у справі «Бакланов проти Росії», так і в справі «Фрізен проти Росії», в яких суд зазначив що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар» для особи.

Разом з цим, як вбачається з вищевикладеного, накладений у даному кримінальному провадженні такий захід забезпечення як арешт майна ТОВ «КАРПАТНАФТОХІМ» жодним чином не сприяє швидкому, повному та неупередженому розслідуванню у кримінальному провадженні та будь-яким чином не пов`язаний з розслідуванням конкретного злочину, оскільки посадовим особам ТОВ «КАРПАТНАФТОХІМ» не було повідомлено про підозру, не здобуто жодних доказів незаконності набуття ТОВ «КАРПАТНАФТОХІМ» арештованого майна.

Також, слідчий суддя вважає що накладення арешту на зазначене майно порушує принцип розумності і співрозмірності обмеження права власності з завданням кримінального провадження.

Пунктом 2 ч. 2.6 Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справи від 07.02.2014 р. зазначено:

«Арешт може бути накладено на майно підозрюваного, обвинуваченого, осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

При цьому таке майно може перебувати, як у згаданих осіб так і в інших фізичних або юридичних осіб.

Щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст. ст. 276-279 КПК, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна».

Згідно з абз. 2 ч. 4 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України (підстави застосування спеціальної конфіскації майна).
Таким чином, окрім факту належності майна до предмету злочину, використання його як засобу чи знаряддя вчинення злочину чи одержання внаслідок вчинення злочину та/або встановлення, що воно є доходами від такого майна, для застосування арешту майна орган досудового розслідування повинен був довести, що ТОВ «КАРПАТНАФТОХІМ» здобуло майно незаконно.
Натомість, жодних відомостей щодо дослідження цих фактів та доказів, які підтверджують наявності у арештованого майна таких ознак, на даний час не встановлено.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що арешт на майно накладено необґрунтовано, а тому клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «КАРПАТНАФТОХІМ» (), про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28.07.2022 року, по справі № 761/14196/22, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000634 від 26.05.2022 року, підлягає задоволенню.
Керуючись ст.174 КПК України, слідчий суддя -
У Х В А Л И В :
Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «КАРПАТНАФТОХІМ» (), про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28.07.2022 року, по справі № 761/14196/22, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000634 від 26.05.2022 року задовольнити.
Скасувати арешт накладений у кримінальному провадженні № 0000634 від 26.05.2022 року ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 28 липня 2022 року у справі № 761/14196/22, провадження № 1-кс/761/7958/2022.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1