ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/851/22 Справа № 182/2108/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 (приймає участь в режимі відеоконференції),

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали кримінального провадження 0000563 за апеляційною скаргою прокурора Нікопольської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 травня 2022 року щодо
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати як незаконну та необґрунтовану, постановити нову ухвалу, якою застосувати запобіжний захід щодо підозрюваного ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів та визначити заставу в розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам справи.
Зазначає, що слідчий суддя необґрунтовано відмовив в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу, так як підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, санкція якого передбачає покарання до 7 років позбавлення волі, а також наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 травня 2022 року задоволено частково клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком не більше ніж два місяці, а також не більше строку досудового розслідування, тобто до 28.07.2022 року, з покладанням на нього обов`язків: - прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження; - цілодобово не відлучатися з місця фактичного мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження; - повідомляти слідчого, прокурора чи суд , в провадженні якого перебуває кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання.

Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що матеріали клопотання свідчать про те, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 263 КК України, наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також, оцінивши особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність достатніх підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який на думку слідчого судді зможе запобігти заявленому ризику та забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, підозрюваного та його захисників, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили ухвалу слідчого суді залишити без змін, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі у рішенні від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України", рішенні від 29 вересня 2011 року у справі "Третьяков проти України", рішенні від 06 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України" зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинно мати безсумнівне обґрунтування, а також, що за будь-яких обставин, суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

На думку колегії суддів, при обранні ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту ці вимоги закону були дотримані.
Так, з наданих матеріалів вбачається, що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, при цьому обставини, що дають підстави підозрювати його у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання та не оскаржуються прокурором в апеляційній скарзі.
Посилання в апеляційній скарзі прокурора про те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду мають місце, оскільки ОСОБА_9 підозрюється у зберіганні, придбанні вогнепальної зброї, без передбачегого законом дозволу, санкція якого передбачає покарання до 7 років позбавлення волі, однак суду не надано доказів того, що за час проведення досудового розслідування підозрюваний порушив покладені на нього обов`язки під час перебування на запобіжному заході у вигляді цілодобового домашнього арешту, тому слідчий суддя дійшов правильно висновку про те, що відсутні підстави для обрання більш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Доводи прокурора щодо наявності ризику вчинення іншого кримінального правопорушення є необґрунтованими, з огляду на те, що підозрюваний ОСОБА_9 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався.
Посилання в апеляційній скарзі прокурора щодо тяжкості вчиненого кримінального правопорушення ОСОБА_9 , є безпідставними, оскільки сам по собі факт вчинення інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення та ймовірність призначення йому суворого покарання, за відсутності конкретних фактів ухилення його від слідства та суду, переховування, перешкоджання досудовому розслідуванню у будь-який спосіб, не свідчить про недостатність запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя врахував вагомість наявних доказів вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а також особу підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місця проживання, а також те, що прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти встановленим ризикам.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді суду першої інстанції про те, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту є достатнім для забезпечення належної поведінки підозрюваного та дієвості кримінального провадження щодо нього.

Отже, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді не встановлено, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 183 КПК України, тому колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, тому в задоволенні вимог апеляційної скарги прокурора слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Нікопольської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 травня 2022 року залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 травня 2022 року щодо ОСОБА_9 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4