ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4192/22
провадження № 1-кс/753/759/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"03" травня 2022 р. Дарницький районний суд міста Києва в складі:

слідчої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 1 травня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001197, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 121 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Стахонова, Луганської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, офіційно непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 121 КК України,
УСТАНОВИВ:
3 травня 2022 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 1 травня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001197, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 121 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 3 травня 2022 року матеріали клопотання передано судді ОСОБА_1 .
В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що У провадженні слідчого відділу Дарницького УП ГУНП у м. Києві, перебувають матеріали кримінального провадження за №0001197 від 01.05.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 121 КК України.
Під час досудового розслідування встановлено, що 1 травня 2022 року, близько 15 год. 30 хв. ОСОБА_5 перебував за адресою: АДРЕСА_1 , де у одній із кімнат проводив дозвілля разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . В цей же час, між останніми виник словесний конфлікт на побутовому ґрунті.
В ході вказаного конфлікту у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 та ОСОБА_7 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , взявши в руку розкладний ніж господарсько-побутового призначення та діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, наніс ним один удар ОСОБА_8 в область грудної клітки зліва, спричинивши останньому тяжкі тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки зліва з пошкодженням лівої легені та гемопневмотораксом.
Після цього, ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні дії направлені на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , тримаючи в руках розкладний ніж та діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, підійшов до ОСОБА_7 та наніс удар ножем в область грудної клітки справа, спричинивши останньому тяжкі тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини з пошкодженням правої легені, правосторонній гемопневмоторакс, а також наніс декілька ударів ножем в бік правого плеча потерпілого, спричинивши останньому легкі тілесні ушкодження, у вигляді множинних колото - різаних поранень правого плеча.
Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, тобто у вчиненні злочину передбаченого частиною першою статті 121 КК України.
У вчиненні зазначеного злочину підозрюється: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Стаханов, Луганської області, громадянин України, українець, не працюючий, із середньою освітою, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 11.12.2006 року Луганським апеляційним судом за пп. 4, 12, ч. 2 ст. 115 КК України до покарання у вигляді 15 років позбавлення волі (зі слів).
Слідчий посилається на те, що підставою звернення з клопотанням про застосування запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 184 КПК України, є встановлення під час досудового розслідування наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, а саме можливість ОСОБА_5 переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, впливати на свідків, потерпілих, вчинити інше кримінальне правопорушення.
У зв`язку з чим у клопотання слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та доводи, що його обґрунтовують, просив суд клопотання задовольнити, посилаючись на доводи вказані у ньому, враховуючи наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених пунктами 1,3,5 частини першої статті 177 КПК України. Проси суд не визначати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину із застосування насильства.
В обґрунтування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, для запобігання яких до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, прокурор посилається на те, що ризиком того, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового слідства та/або суду є те, що він, усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, з огляду на те, що підозрюваний раніше був судимий за злочин проти життя та здоров`я особи та відбув 15 років покарання, він може навмисно ухилятись від явки до органу досудового слідства та суду, тобто переховуватись з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Відповідно до рішення ЄСПЛ «Бекчієв проти Молдови» ризик переховування оцінюється також з урахуванням характеру людини, його моральних принципів, місця проживання, місця роботи, статків, сімейних стосунків, відносин з державою.
Співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у вигляді його ув`язнення у невизначеному майбутньому із засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим.
Ризик впливу підозрюваного на свідків, потерпілих обґрунтовується тим, що оскільки злочин вчинено із застосуванням насильства, підозрюваний, який проживає разом із потерпілими може здійснити на них тиск, з метою зміни показань.
Ризиком вчинення іншого кримінального правопорушення є те, що підозрюваний був судимий за злочин проти життя та здоров`я особи (стаття 115 КК України).
Також, на думку прокурора, необхідно врахувати обставини, передбачені статтею 178 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 121 КК України, соціальні зв`язки підозрюваного, відсутність у нього постійного офіційного місця роботи.
Під час досудового слідства не встановлено будь-яких ґрунтовних даних про те, що підозрюваний не може утримуватись в умовах слідчого ізолятору.
Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні вказав, що 1 травня 2022 року він разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_7 розпивав алкогольні напої вдома. Проживає він разом з матір`ю та вказаними особами в одній квартирі. Під час розпиття алкогольних напоїв між ними виник словесний конфлікт, почалась драка і його першим вдарив ножем ОСОБА_7 . ОСОБА_8 вступився за ОСОБА_7 та почали його вдвох бити. Коли він від них вирвався побіг до своєї кімнати за ножем, а потім вийшовши з кімнати почав відмахуватись ножем від ОСОБА_8 , можливо й зачепив його ножем, потім пішов до кухні, де був ОСОБА_7 , якого теж вдарив ножем, оскільки захищався від нього. Куди саме вдарив не знає. Після чого подзвонив матері та сестрі, щоб вони викликали швидку. Просив у задоволенні клопотання відмовити, оскільки не мав наміру на нанесення тілесних ушкоджень, захищався, просив застосувати нічний домашній арешт, щоб мав можливість працювати.
Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, вказав, що ризики є необґрунтованими, а докази вини підозрюваного неналежні. Так у кримінальному провадженні немає потерпілих, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 допитано як свідків, вони вказали, що не мають претензій до ОСОБА_5 . На його думку, вірною кваліфікацією дій ОСОБА_5 має бути стаття 124 КК України. Просив у задоволенні клопотання відмовити та застосувати до підозрюваного нічний домашній арешт за адресою місця постійного проживання.
Вислухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши надані до клопотання матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.
У судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001197 від 1 травня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 121 КК України
1 травня 2022 року в рамках зазначеного кримінального провадження ОСОБА_5 було затримано в порядку, передбаченому статтею 208 КПК України.
2 травня 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 121 КК України. В якості підтвердження обґрунтованості підозри органом досудового розслідування до матеріалів клопотання надано наступні докази:
протокол огляду місця події від 01.05.2022;
протоколи допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_7 від 02.05.2022;
протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 02.05.2022;
протоколом затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України від 01.05.2022;
медичною документацією ОСОБА_8 та ОСОБА_7 ;
інші матеріали кримінального провадження.
Відповідно до частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.
Слідчий суддя враховує, що поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, але, зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд враховує позиції Європейського суду з прав людини викладені в його рішеннях.
Так, у пункті 32 справи «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, Series А, № 182) від 30 серпня 1990 року зазначено, що обґрунтована підозра це коли існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
На думку суду, обґрунтованість підозри повинна бути визначена враховуючи положення статті 94 КПК України, а саме, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Дослідивши у судовому засіданні надані органом досудового розслідування докази, суд дійшов висновку про те, що вони є такими, що обґрунтовують підозру ОСОБА_5 в інкримінованому злочині, так як надані слідчим докази свідчать про те, що підозрюваний міг вчинити інкриміновані дії при зазначених у клопотанні обставинах.
Отже, суд вважає, що має місце наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчинені злочину, передбаченого частиною першою статті 121 КК України. При цьому, злочин, передбачений частиною першою статті 121 КК України відповідно до статті 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років.
Відповідно до частини першої статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно із пунктом 4 частини другої статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до частини першої статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно із частиною другою статті 177 КПК України окрім обґрунтованої підозри підставою застосування запобіжного заходу є також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Як вбачається з клопотання, відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, які обґрунтовують наявність підстав для застосування ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, вливати на свідків, потерпілих, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Досліджуючи матеріали клопотання, надані докази, пояснення прокурора, беручи до уваги пояснення підозрюваного в судовому засіданні, а також особистість ОСОБА_5 , суд погоджується з тим, що на даний час наявні ризики того, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, оскільки, підозрюваний з його слів раніше був судимий за умисне вбивство, та відбував покарання 15 років позбавлення волі, звільнився з місць позбавлення волі 17 квітня 2021 року, не має офіційного місця роботи, а також з огляду на те, що в Україні запроваджено воєнний стан, може використати вказане для вчинення дій щодо неможливості встановлення органами досудового розслідування місця його знаходження, для уникнення відповідальності за вчинений злочин, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років.
Вливати на свідків, оскільки свідки у цьому кримінальному провадженні проживають в одній квартирі із підозрюваним, вони разом вживають алкогольні напої, а з огляду на обставини вчинення вказаного кримінального правопорушення, підозрюваний може здійснити спробу тиску або домовитись із свідками щодо зміни показань, з метою полегшення свого становища.
Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки як зазначалось ОСОБА_5 раніше судимий за вчинення злочину проти життя та здоров`я особи, як зазначив у судовому засіданні підозрюваний має постійно при собі складний ніж, події, що відбулись 1 травня 2022 року мали місце після розпиття алкогольних напоїв та виникнення словесної сварки.
Відповідно до статті 178 КПК України слідчий суддя, оцінюючи клопотання слідчого, враховує також тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному в разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, оскільки санкція частини першої статті 121 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі строком до 8 років, вагомість наявних у кримінальному провадженні доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 121 КК України. Приймаючи таку позицію, суд враховує показання підозрюваного та захисника, але окрім їх показань у судовому засіданні інших доказів стороною захисту надано не було.
Згідно із частиною першою статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Наведені, на думку слідчого судді, обставини свідчать, що прокурор довів обставини, передбачені пунктом 1 частиною першою статті 194 КПК України, а саме наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого злочину, як і обставини, передбачені пунктами 2, 3 тобто існування ризиків та наявність достатніх підстав для застосування запобіжного заходу як тримання під вартою (пункти 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України), який є винятковим запобіжним заходом, і що інший більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобіганню встановлених у судовому засіданні ризиків.
Встановлені у судовому засіданні обставини свідчать про те, що застосування до підозрюваного лише такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою є, наразі, необхідним для запобігання встановленим у судовому засіданні ризикам, як встановлено і неможливість застосування іншого, більш м`якого, запобіжного заходу. А отже, стосовно підозрюваного підлягає застосуванню запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В той же час, під час судового засідання не встановлено обставин можливості застосування до підозрюваного такого запобіжного заходу як домашній арешт, оскільки підозрюваний проживає разом із свідками у кримінальному провадженні, особами, яким він завдавав удари ножем під час сварки. Крім того, квартиру, в якій проживає підозрюваний та інші особи, винаймає його мати, хто є власником квартири, підозрюваному невідомо, стороною захисту та підозрюваним окрім слів не було надано суду жодного доказу щодо того, кому належить на праві власності квартира, за місцем знаходження якої просила суд застосувати арешт, чи не заперечують власники щодо такого запобіжного заходу саме за місцем знаходження їх власності та чи не буде такий запобіжний захід порушувати їх права на вільне користування та розпорядження своїм майном, а отже враховуючи в сукупності всі вказані обставини, такий запобіжний захід, в умовах воєнного стану, не буде дієвим
Суд не вбачає підстав для застосування до підозрюваного особистого зобов`язання, оскільки з огляду на обставини вчиненого кримінального правопорушення, його тяжкість, а також на особистість підозрюваного, вказаний запобіжний захід також не буде дієвим.
Отже, клопотання слідчого, поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 1 травня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001197, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 121 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 на шістдесят днів підлягає задоволенню.
При цьому суд зазначає, що строк тримання під вартою 60 днів рахується з моменту фактичного затримання підозрюваного, а саме з 1 травня 2022 року з 16:58 год.
Відповідно до вимог частини третьої статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Згідно із частиною четвертою вказаної статті слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який вчинено із застосуванням насильства.
У зв`язку з тим, що ОСОБА_5 підозрюється в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, суд не вбачає підстав для визначення підозрюваному альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.
При цьому, судом також перевірено, що підозрюваному ОСОБА_5 2 травня 2022 року було відповідно до вимог статей 276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 121 КК України, що свідчить про відсутність порушень прав підозрюваного. Судом також перевірено, що підозрюваного затримали в порядку статей 206-209 КПК України, а під час розгляду клопотання не було встановлено можливих застосувань незаконних засобів чи впливу при затриманні, або в процесі доставки до слідчого судді.
Керуючись ст. 7, 110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193-197, 369-372, 376 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
клопотання слідчого - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 29 червня 2022 року до 16:58 год.

Альтернативний запобіжний захід у вигляді застави стосовно підозрюваного ОСОБА_5 не визначати.

Строк дії ухвали до 16:58 год. 29 червня 2022 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали суду складено 10 травня 2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1