Справа № 462/2129/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/487/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2022 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря ОСОБА_5 ,
представника власника майна - адвоката ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 18 травня 2022 року про накладення арешту на майно,
в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 18 травня 2022 року клопотання старшого дізнавача відділу поліції №1 Львівського РУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_8 задоволено.
Накладено арешт на автомобіль марки "Audi Q7" чорного кольору із номерний знаком НОМЕР_1 (польської реєстрації) та VIN - кодом НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію вищевказаного транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 12.05.2022 та один ключ з пультом, який належить на праві власності ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою : АДРЕСА_1 , без права відчуження, розпорядження та користування.
На ухвалу слідчого судді адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволені клопотання дізнавача.
Зазначає, що клопотання було розглянуто без виклику власника майна ОСОБА_9 , копія ухвали їй не скеровувалась, про її наявність ОСОБА_9 дізналась лише 08.06.2022 від свого представника ОСОБА_10 , який отримав копію ухвали від старшого дізнавача ОСОБА_8 , що підтверджується розпискою, тому строк апеляційного оскарження пропущено з поважних причин.
В обгрунтування апеляційних вимог покликається на те, що у поданому клопотанні дізнавач просив накласти арешт на майно, виключно обмеживши права власника на відчуження та розпорядження вказаним майном, залишивши власнику майна право користуватись таким.

Проте, слідчий суддя вийшов межі клопотання, вжив більш обтяжливий для власника майна спосіб арешту вказаного майна, ніж просив дізнавач, чим погіршив становище власника майна.

Наголошує, що постановляючи ухвалу, слідчий суддя не врахував правову підставу для накладення арешту на майно, не врахував, що ОСОБА_9 не оголошено підозру у кримінальному провадженні, та негативних наслідків для ОСОБА_9 , як власника майна.

Вважає, що слідчий суддя безпідставно обмежив права ОСОБА_9 мирно володіти своїм майном, чим порушив ст. 41 Конституції України та ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У суді апеляційної інстанції адвокат ОСОБА_6 апеляційну скаргу підтримав, просив її задоволити.

Прокурор ОСОБА_7 апеляційну скаргу заперечила, просила ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, виступ адвоката ОСОБА_6 на підтримку апеляційної скарги, прокурора, яка заперечила проти апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що строк апеляційного оскарження слід поновити, а апеляційну скаргу задоволити частково з таких підстав.

Наведені апелянтом доводи поважності пропуску строку апеляційного оскарження підтверджуються матеріалами провадження. Колегія суддів вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений з поважних причин, а тому його слід поновити.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Проте, слідчий суддя місцевого суду зазначених вимог кримінального процесуального закону дотримався не в повній мірі.

При постановленні ухвали про арешт майна слідчий суддя допустив неповноту судового розгляду, а викладені в ухвалі висновки не відповідають фактичним обставинам провадження, що відповідно до п.1, п.2 ч.1ст. 409 КПК України є підставою для скасування судового рішення.

14 травня 2022 року до ЄРДР за № 0000187 внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, із зазначенням короткого викладу обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення: 4 травня 2022 року близько 16:30 год. надійшло повідомлення експерта ТСЦ №4641 ОСОБА_11 про те, що в ході проведення експертизи транспортного засобу, ним було виявлено ознаки перебиття номера кузова автомобіля марки "Audi Q7", номерний знак НОМЕР_1 (польської реєстрації), номер кузова НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
14 травня 2022 року постановою старшого дізнавача СД відділу поліції №1 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_12 автомобіль марки "Audi Q7" чорного кольору, номерний знак НОМЕР_1 (польської реєстрації), VIN - код НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію вищевказаного транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 12.05.2022 та один ключ з пультом сигналізації визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000187.
16 травня 2022 року старший дізнавач відділу поліції №1 Львівського РУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_8 звернувся з клопотанням про арешт майна, в якому просив накласти арешт на автомобіль марки "Audi Q7" чорного кольору, номерний знак НОМЕР_1 (польської реєстрації), VIN - код НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію вищевказаного транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 12.05.2022 та один ключ з пультом сигналізації, які були вилучені під час огляду місця події відповідно до ст. 237 КПК України, шляхом надання заборони відчуження даного майна з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, а також шляхом надання заборони проводити обліково-реєстраційні операції.
Постановляючи оскаржену ухвалу слідчий суддя зазначив, що автомобіль марки "Audi Q7" чорного кольору із номерний знаком НОМЕР_1 (польської реєстрації) та VIN - кодом НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію вищевказаного транспортного засобу серії НОМЕР_3 та один ключ з пультом сигналізації, мають статус тимчасово вилученого майна та відповідають критеріям, визначеним ч.2 ст.167 КПК України, а слідчим доведено, що у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що дане майно є речовим доказом, та може бути приховуваним, пошкодженим, зіпсованим, втраченим, знищеним, а тому слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про арешт є обґрунтованим і підлягає задоволенню, оскільки встановлено наявність для цього правових підстав, тому наклав арешт на вказане майно шляхом позбавлення права відчуження, користування, розпорядження таким майном.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність накладення арешту на майно, та на виконання вимог ч. 2 ст. 173 КПК України врахував можливість використання майна, як доказу у кримінальному провадженні, а також запобігання ризиків, передбачених абзацом другим частини першої ст. 170 КПК України.

Однак на переконання колегії суддів, слідчий суддя, накладаючи арешт на автомобіль шляхом заборони користування таким, не врахував, що таке обтяження, порушує права та інтереси власника, оскільки дізнавач у поданому клопотанні, не зазначав про такий вид обтяження.
Відповідно до абз.2 ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

При цьому, відповідно до п. 5, п.6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слід враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Колегія суддів звертає увагу на те, що слідчий суддя накладаючи арешт на майно не врахував, що у поданому клопотанні дізнавач, не просив накласти арешт на транспортний засіб та застосувати такий вид обтяження, як заборону користування автомобілем, а тому застосувавши такий, слідчий суддя вжив більш обтяжливий спосіб арешту, ніж зазначено у клопотанні дізнавача не навівши при цьому відповідних обґрунтувань для такого обтяження.

З огляду на викладене апеляційну скаргу слід задовольнити частково, ухвалу слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 18 травня 2022 року скасувати, а клопотання старшого дізнавача відділу поліції №1 Львівського РУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_8 задоволити.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Поновити адвокату ОСОБА_6 строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 18 травня 2022 року про накладення арешту на майно скасувати.
Клопотання старшого дізнавача відділу поліції №1 Львівського РУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_8 про арешт майна задоволити.
Накласти арешт на автомобіль марки "Audi Q7" чорного кольору, номерний знак НОМЕР_1 (польської реєстрації), VIN - код НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію вищевказаного транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 12.05.2022 та один ключ з пультом сигналізації, що належить на праві власності ОСОБА_9 , шляхом заборони відчуження та розпорядження майном.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4