Справа № 167/202/22
Номер провадження 1-кп/167/57/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2022 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі Рожищенського районного суду Волинської області клопотання прокурора Ківерцівського відділу Луцької окружної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Береськ Луцького (Рожищенського) району Волинської області, проживає в АДРЕСА_1 , громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не працюючого, не судимого, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі - КК України)
в с т а н о в и в :
18 квітня 2022 року до Рожищенського районного суду Волинської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000095 від 23 березня 2022 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Ухвалою слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 06 квітня 2022 року до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 строком на 2 (два) місяці, тобто до 06 червня 2022 року включно із покладенням низки процесуальних обов`язків.
25 травня 2022 року прокурором ОСОБА_3 до суду подано клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати місце свого проживання, строком на два місяці, оскільки ризики, визначені ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) не змінилися, а продовжують існувати. Зокрема, обвинувачений може мати намір переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, потерпілу у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 подане клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати місце свого проживання підтримав з підстав, викладених у ньому, просив задовольнити. Надав пояснення аналогічні тим, які зазначені в клопотанні.
Потерпіла в підготовче судове засідання будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце судового засідання не з`явилась, подала суду заяву про проведення підготовчого судового засідання та судового розгляду даного кримінального провадження у її відсутності. Зазначила, що претензій матеріального і морального характеру до обвинуваченого не має, майнова шкода відшкодована, на суворій мірі покарання не наполягає.
Обвинувачений заперечував проти задоволення клопотання про продовження запобіжного заходу та покладених обов`язків. Просив відмовити, послався на необхідність ходити на роботу.
Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши подані матеріали, суд доходить такого висновку.
Ухвалою слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 06 квітня 2022 року до обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 строком на 2 (два) місяці, тобто до 06 червня 2022 року включно. Покладено на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме, на першу вимогу прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого у провадженні якого перебуває вказане кримінальне провадження, прокурора, суд про зміну постійного місця проживання та/місця роботи; здати на відповідальне зберігання до уповноважених органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон (у разі наявності), або інший документ, який надає право виїзду за кордон.
Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Згідно з ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: 1) переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно з ст. 178 КПК України при обранні запобіжного заходу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого та інші обставини що не перешкоджають застосуванню запобіжного заходу.
ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він 23 березня 2022 року близько 01 год 00 хв, перебуваючи в АДРЕСА_1 , не дивлячись на те, що на даний час, на підставі Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» діють умови воєнного стану, переслідуючи корисливу зацікавленість, проник до підсобного та іншого господарського приміщення ОСОБА_5 , звідки таємно викрав речі.

Діянням ОСОБА_4 надана правова кваліфікація за ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у приміщення, в умовах воєнного стану.

Із клопотання прокурора вбачається, що у кримінальному провадженні встановлені ризики, передбачені п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, такі як, можливість обвинуваченим переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інші кримінальні правопорушення та які на даний час не змінилися.
Розглядаючи питання наявності ризиків на які посилався прокурор у клопотанні про продовження строку запобіжного заходу, суд доходить такого.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що обвинувачений однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, необхідно вважати наявними за умови достатньої вірогідності їх здійснення.
Так, суд погоджується з доводами прокурора про продовження існування ризику переховування обвинуваченого від суду. Ризик переховування обумовлюється можливістю притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для обвинуваченого наслідками, а також суворістю передбаченого покарання.
Кримінальне правопорушення в якому обвинувачується ОСОБА_4 , відноситься за ст. 12 КК України до тяжких злочинів. Санкція ч. 4 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.
Зазначена вище обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику переховування.
При встановленні продовження існування наявності ризику впливу на потерпілого та свідків суд враховує встановлену кримінальним процесуальним законом процедуру отримання показань від осіб, які є свідками чи потерпілим у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України). При цьому, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України).
Наведене свідчить, що ризик впливу на потерпілого та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом від них показань та дослідження їх судом.
Тому, зважаючи, що на момент вирішення питання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , судом не заслухано показань потерпілої та свідків, відтак є необхідність врахування й ризику незаконного впливу з боку обвинуваченого на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, показання яких є необхідними для його розгляду в суді.
Суд також визнає доведеним прокурором продовження існування ризику вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень, оскільки обвинувачений не має джерела доходів, так як ніде офіційно не працює, а тому розраховуючи на безкарність та уникнення кримінальної відповідальності, може вчиняти інші кримінальні правопорушення проти власності.
Під час розгляду клопотання прокурор довів, що застосування інших більш м`яких запобіжних заходів не буде дієвим для запобігання вищезазначених ризиків та не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
Разом з цим, при продовженні строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту суд визнає необґрунтованими доводи сторони обвинувачення щодо існування ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. Будь-яких конкретних обставин на підтвердження існування вказаного ризику сторона обвинувачення не зазначає та не надає, а тому доводи щодо існування ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином не знайшли свого підтвердження під час розгляду клопотання та не враховуються під час продовження строку запобіжного заходу.
Проте суд зазначає, що відсутність цього ризику не впливає на пом`якшення вже обраного запобіжного заходу та покладених обов`язків.
На думку суду, обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення на даний час не виходить за межі розумного строку. Застосування будь-якого іншого більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить можливості здійснення дієвого контролю за поведінкою обвинуваченого та виконання ним процесуальних обов`язків та не зможе запобігти існуючим ризикам, а тому, є достатні підстави для задоволення клопотання прокурора та продовження обвинуваченому строку домашнього арешту із забороною цілодобово залишати місце свого проживання строком на два місяці.
Також, суд вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора про продовження покладених ухвалою слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області обов`язків, закріплених в п. 1, 2, 3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризуючих даних про особу.
На підставі наведеного, керуючись ст. 177, 178, 183, 184, 194, 196, 376 КПК України, суд
п о с т а н о в и в :
Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_4 строком на 2 (два) місяці - задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 строком на 2 (два) місяці, тобто до 27 липня 2022 року включно.

Продовжити покладені на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, а саме: АДРЕСА_1 без дозволу прокурора, суду;

- повідомляти прокурора, суд про зміну постійного місця проживання;

- здати на відповідальне зберігання до уповноважених органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон (у разі наявності), або інший документ, який надає право виїзду за кордон;

Строк дії обов`язків, покладених судом, визначити до 27 липня 2022 року включно.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_4 передати для виконання до відділення поліції № 1 (м. Ківерці) Луцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області.

Контроль за виконанням обвинуваченим обов`язків покласти на процесуального прокурора ОСОБА_3 .
Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1