У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 184/1355/22
Номер провадження 1-кп/184/137/22
30 вересня 2022 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні дистанційно кримінальне провадження, внесене в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за №0000199 від 01.07.2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Макартетино Новопсковського району Луганської області, громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 4 ст. 186 КК України, -

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , захисника потерпілого ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ :
В провадженні Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження, внесене в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за №№0000199 від 01.07.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 4 ст. 186 КК України.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні звернувся до суду з клопотанням про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, посилаючись на те, що ОСОБА_3 вчинив тяжкі злочини, тому він в повній мірі усвідомлює невідворотність покарання у виді позбавлення волі за вчинення тяжких злочинів.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому було продовжено в межах строку досудового розслідування до 01.10.2022.
Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від суду, незаконно впливати на свідка, потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення. ОСОБА_3 не одружений, за місцем своєї реєстрації не проживає, неповнолітніх дітей на утриманні не має та інших будь-яких соціальних чинників, які б стримували його у місті Покров Дніпропетровської області не має. Тому є підстави вважати, що ОСОБА_3 буде переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Крім того, ОСОБА_3 вчинив дані злочини у присутності своїх знайомих та свого рідного брата ОСОБА_8 , що свідчить про те, що він може незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні. Вивченням особистості обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що останній постійних засобів для існування не має, не працює, ніяких дій спрямованих на працевлаштування не вживав та не вживає, на життя заробляє випадковими заробітками, в тому числі і шляхом вчинення корисливих злочинів. Раніше був засуджений за вчинення корисливих злочинів, після відбуття покарання на шлях виправлення не став і вчинив ще більш тяжкі злочини. Отже є достатні підстави вважати, що ОСОБА_3 перебуваючи на свободі буде продовжувати вчиняти злочини.
Зазначені обставини вказують на існування обґрунтованих ризиків, передбаченого п. 1,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. З метою запобігання спробам ОСОБА_3 переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні та вчиняти інші кримінальні правопорушення, під час досудового розслідування обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого спливає. Встановлені ризики на цей час не змінилися, не зникли і виправдовують тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 .. Тому, є необхідність клопотати перед судом про продовження цього запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції) та захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні, при вирішенні клопотання прокурора щодо продовження строку запобіжного заходу заперечували та просили застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки обвинувачений має міцні соціальні зв`язки та має постійне місце проживання.

Потерпілий та його захисник у судовому засіданні підтримали клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою посилаючись на те, що обвинувачений дзвонив неповнолітньому свідкові та виказував погрози у разі надання свідком показів проти нього.

Розглянувши вказане клопотання, заслухавши учасників процесу та дослідивши матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області обвинуваченому ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який в подальшому було продовжено в межах строку досудового розслідування до 01.10.2022 року включно.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Приписами ч. 5 ст.132 КПК України, унормовано, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

При вирішенні питання доцільності продовження запобіжного заходу, суд бере до уваги те, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 4 ст. 186 КК України. Крім того, відповідно до Рішень ЄСПЛ «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.07.2011, «Осаковський проти України» від 17.07.2014, продовження тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, не зважаючи на існування презумпції не винуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу.

Оцінюючи наявність ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, суд виходить з наступного.

Так, заслухавши учасників процесу, суд вважає доведеним наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від суду, оскільки як вбачається із матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 постійних засобів для існування не має, не працює, ніяких дій спрямованих на працевлаштування не вживав та не вживає, на життя заробляє випадковими заробітками, в тому числі і шляхом вчинення корисливих злочинів, будь яких соціальних чинників, які б стримували останнього залишитись за місцем свого мешкання. Крім того, при оцінці ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, суд приймає до уваги тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі за ч. 1 ст. 121 КК України строком від п`яти до восьми років позбавлення волі та за ч. 4 ст. 186 КК України строком від семи до десяти років позбавлення волі, яке може бути призначене обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих йому злочинів, що згідно рішення ЄСПЛ «Москаленко проти України» є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду. Разом з тим, слідчий суддя вважає доведеними ризики, передбачені п. 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, свідками та потерпілим у даному кримінальному правопорушенні є мешканці м. Покров Дніпропетровської області. Об`єктивні покази цих свідків в судовому засіданні мають суттєве значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні. ОСОБА_3 перебуваючи на свободі може незаконно впливати на свідків та потерпілого з метою уникнення кримінальної відповідальності. Крім того, ОСОБА_3 раніше судимий за вчинення корисливого злочину, судимість за який погашена після відбування покарання на шлях виправлення не став і вчинив ще більш тяжкі злочини.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

При вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого, суд, згідно ст.178 КПК України враховує, наявність вищевказаних ризиків.

З огляду на наведене та встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку про неможливість застосування відносно обвинуваченого більш м`якого аніж тримання під вартою запобіжного заходу, оскільки останні не зможуть запобігти встановленим у судовому засіданні ризикам та не забезпечить виконання обвинуваченим, покладених на нього обов`язків.

Зокрема, особисте зобов`язання та домашній арешт не зможуть запобігти ризикам, передбачених п.1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України.

Отже, прокурором у судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а також неможливість застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів.

Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 з метою забезпечення реалізації положень ст.177 КПК України та про відмову у задоволенні клопотання обвинуваченого та його захисника щодо зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, оскільки обвинувачем та його захисником у судовому засіданні не надано доказів щодо соціальних чинників на які вони посилалися у судовому засіданні.

Згідно ст.183 КПК України, суд вважає за необхідне визначити обвинуваченому заставу в розмірі, встановленому п.2 ч.5 ст. 182 КПК України, що буде достатнім для виконання ОСОБА_3 покладених на нього процесуальних обов`язків, із покладанням на останнього, у разі внесення застави, процесуальних обов`язків, передбачених п.1,2,3 ч. 5 ст.194 КПК України, строком до 28.11.2022 року включно.

Застава може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на відповідний депозитний рахунок суду.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розміру, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення коштів на депозитний рахунок Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення, під вартою в якому знаходиться підозрюваний.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, вище вказана уповноважена службова особа негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_3 з-під варти та повідомити усно і письмово Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений ОСОБА_3 зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 177, 183, 314-316, 369-372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів з 30 вересня 2022 року до 28 листопада 2022 року включно.

У задоволенні клопотання обвинуваченого та його захисника щодо зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Виконання даної ухвали покласти на Нікопольський РУП ГУНП в Дніпропетровській області та установу місця ув`язнення, під вартою в якому знаходиться обвинувачений.

Одночасно визначити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання останнім обов`язків, визначених КПК України. Розмір застави визначити у розмірі 130 000 (сто тридцять тисяч) гривень 00 копійок, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на відповідний депозитний рахунок суду. Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали. Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 у разі внесення застави, наступні обов`язки: прибувати за викликом до суду; не відлучатися із м. Покров без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Копію ухвали вручити обвинуваченому негайно після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1