Провадження № 1-кс/344/3980/22
У Х В А Л А
07 вересня 2022 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_3 про часткове скасування арешту майна,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про часткове скасування арешту майна. В клопотанні вказано, що ухвалою Івано-Франківського міського суду від 29.06.2022 накладено арешт на майно, а саме: автомобіль марки «BMW 525D», чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_4 . Фактичним володільцем та користувачем даного майна на момент вилучення був ОСОБА_3 . Вказаний автомобіль 05.06.2022 року поміщено на зберігання на територію спеціального майданчика ГУНП в Івано-Франківській області. ОСОБА_3 , який на підставі довіреності від 23.06.2022 має право на вчинення правочинів щодо експлуатації та розпорядження (у тому числі продати, обміняти, передати в оренду, заставити) вказаним транспортним засобом. Потреба в застосуванні вказаного заходу забезпечення відпала. Арешт на вказаний автомобіль було накладено з метою збереження майна, як речового доказу та проведення відповідних експертиз з метою встановлення факту підробки або заміни ідентифікаційного номеру кузова у вказаному автомобілі. Усі слідчі дії передбачені чинним законодавством було проведено, а також проведено експертизу, метою якої було встановити чи мало місце будь-яке втручання з метою підробки або заміни ідентифікаційного номеру кузова чи двигуна. Враховуючи те, що у даному кримінальному провадженні здійснено огляд транспортного засобу, проведено всі необхідні експертизи та слідчі (розшукові) дії, то потреба в подальшому застосуванні арешту в частині користування відпала. Висновком експерта було встановлено що факту втручання в ідентифікаційний номер кузова (VIN-код) не було, а отже вказаний транспортний засіб законно перебуває на митній території України та за нього сплачено всі передбачені чинним законодавством платежі до державного бюджету. Скасування арешту на вказане майно та його повернення на відповідальне зберігання не суперечитиме меті накладення арешту - збереження речових доказів, не перешкоджатиме подальшому проведенню досудового розслідування з метою виконання завдань кримінальною провадження та буде співмірним обмеженню прав заявника. Автомобіль зберігається під відкритим небом, а тому такі умови зберігання автомобіля суттєво впливають на стан автомобіля, що призводить до його пошкодження та знищення. В клопотанні заявник просить скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, вжитих у вигляді накладення арешту на майно, а саме на транспортний засіб - автомобіль марки BMW моделі 525D, реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 в частині користування транспортним засобом та зобов`язати орган досудового розслідування повернути вказаний автомобіль на відповідальне зберігання.

Заявник просив про розгляд клопотання без його участі, підтримуючи вимоги клопотання.

Дізнавач ОСОБА_5 подала заяву, в якій просила розгляд клопотання проводити за її відсутності. В заяві вказала, що із транспортним засобом марки BMW 525D, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , проведено всі необхідні слідчі дії. Щодо клопотання про часткове скасування арешту поклалась на розсуд суду.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.ч.10-11 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно наданої заявником копії витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні №0000420 від 26.06.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України станом на 01.07.2022, зазначено, що 25.06.2022 до Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області надійшли матеріали від ТСЦ МВС №2641 про те, що 25.06.2022 під час реєстрації ОСОБА_3 легкового автомобіля марки BMW 525D, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_4 , при проведенні експертного огляду було виявлено, що окремі символи номеру двигуна знищено механічним шляхом.

Статтею 290 КК України передбачено відповідальність за знищення, підробку або заміну ідентифікаційного номера, номерів двигуна, шасі або кузова, або заміна без дозволу відповідних органів номерної панелі з ідентифікаційним номером транспортного засобу.

Згідно копії ухвали слідчого судді від 29.06.2022 №344/7529/22, наданої заявником, накладено арешт на вказаний в клопотанні автомобіль, який був вилучений у ОСОБА_3 під час огляду місця події 25.06.2022, до проведення всіх необхідних слідчих дій та експертиз, або його скасування у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку.

В ст.174 КПК України визначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

При розгляді клопотання, поданого в порядку ст.174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Однією із засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а, згідно з ч.3 ст.26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно ухвали слідчого судді про накладення арешту, метою накладення арешту на автомобіль було забезпечення збереження речових доказів та проведення всіх необхідних слідчих дій та експертиз.

Так, відповідно до ст.7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Заявником в клопотанні зазначено, що арешт на вказаний автомобіль було накладено з метою збереження майна, як речового доказу та проведення відповідних експертиз з метою встановлення факту підробки або заміни ідентифікаційного номеру кузова у вказаному автомобілі. Усі слідчі дії передбачені чинним законодавством було проведено, а також проведено експертизу, метою якої було встановити чи мало місце будь-яке втручання з метою підробки або заміни ідентифікаційного номеру кузова чи двигуна. Враховуючи те, що у даному кримінальному провадженні здійснено огляд транспортного засобу, проведено всі необхідні експертизи та слідчі (розшукові) дії, то потреба в подальшому застосуванні арешту в частині користування відпала. Висновком експерта було встановлено що факту втручання в ідентифікаційний номер кузова (VIN-код) не було.

Однак заявником не надано доказів того, що в подальшому застосуванні арешту відпала потреба.

Сторони не надали суду актуального витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, не надано відомостей щодо стадії кримінального провадження в рамках якого накладено арешт, не надано висновку експерта, про який зазначено в клопотанні.

Доказів, які б підтвердили відсутність подальшої потреби у накладенні арешту на зазначений автомобіль не надано.

Заявником не доведено відсутність потреби в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження.

В свою чергу, відповідно до ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів в кримінальному провадженні, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті його розгляду. До вказаного часу докази повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

Відповідно до ст. ст. 7, 22 КПК України обвинувачення підтримується прокурором, а відповідно до ст. 23, 95 КПК України суд безпосередньо досліджує докази, під час судового розгляду кримінального провадження.

Отже питання підтримання державного обвинувачення у відповідному кримінальному провадженні вирішується прокурором. Тому питання використання доказу в процесуальній діяльності підлягає вирішенню прокурором.

Крім цього до завершення кримінального провадження все ще зберігається потреба у дослідження речового доказу судом.

Згідно з ч.3 ст.26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Заявником не доведено відсутність потреби в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Крім цього, заявником не доведено, на підставі визначених законом офіційних документів, що він є законним користувачем та законним володільцем майна.

Таким чином, перед судом не доведено наявності правових підстав для задоволення клопотання.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не наддала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд, -

П О С Т А Н О В И В :
в задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1