Справа № 159/1298/21
Номер провадження 1-кп/167/18/22
У Х В А Л А

10 травня 2022 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
обвинуваченого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_5 ,
захисника (в режимі відеоконференції) ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
прокурора ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Рожищенського районного суду Волинської області клопотання прокурора ОСОБА_8 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000713, щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п.п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115 Кримінального кодексу України (далі КК),

в с т а н о в и в :

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у виді тримання під вартою був застосований на підставі ухвали Рожищенського районного суду Волинської області від 29 вересня 2021 року у зв`язку із наявністю ризиків переховування обвинуваченого від суду, незаконного впливу на потерпілих, вчинення кримінальних правопорушень.
Ухвалами суду від 24 листопада 2021 року, 18 січня 2022 року і 16 березня
2022 року продовжувалася дія запобіжного заходу у виді тримання під вартою
ОСОБА_5 до 14 травня 2022 року.
До суду від прокурора ОСОБА_8 надійшло клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 на 60 днів із підстав існування ризиків переховування обвинуваченого від суду, незаконного впливу на потерпілих, вчинення кримінальних правопорушень. Вказує, що застосування інших більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наведеним ризикам. Так, з огляду на те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину до нього не може бути застосовано домашній арешт та особисте зобов`язання. Також до обвинуваченого не може бути застосовано й особисту поруку через відсутність особи, яка б заслуговувала на довіру та яка змогла б поручитися за виконання останнім обов`язків, передбачених
ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК). Враховуючи, що інкримінований ОСОБА_5 злочин пов`язаний із застосуванням насильства до потерпілих, до нього не може бути застосовано й запобіжний захід у вигляді застави.
Прокурор ОСОБА_8 у судовому засіданні підтримав клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 та зазначив, що це клопотання надіслано в ДУ «Київський слідчий ізолятор» для передачі обвинуваченому ОСОБА_5 , однак останній відмовився його отримувати, про що складено відповідний акт. Водночас вказував на те, що ризики, які стали підставами для застосування до останнього запобіжного заходу, на даний час продовжують існувати.
Захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечили проти цього клопотання. Зазначали, що в іншому кримінальному провадженні застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, а тому недоцільним є продовження строку застосованого до ОСОБА_5 запобіжного заходу в цьому кримінальному провадженні. Ризики, що вказані прокурором у клопотанні, вважають недоведеними.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечив проти продовження строку тримання під вартою.
Відповідно до ч. 2 ст. 184 КПК копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, надається підозрюваному, обвинуваченому не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання.
Водночас, з копії акта ДУ «Київський слідчий ізолятор» від 2 травня 2022 року вбачається, що ОСОБА_5 2 травня 2022 року відмовився отримувати клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Нормою ч. 3 ст. 331 КПК передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до норми ч. 1 ст. 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Рожищенським районним судом Волинської області під час судового розгляду в даному кримінальному провадженні заслухано показання обвинуваченого та потерпілих, досліджено письмові та речові докази, заслухано показання свідків. Водночас, стороною захисту під час судового розгляду зазначалося про підготовку клопотань та документів, які мають значення для кримінального провадження та які вони бажають подати до суду. Вищенаведені обставини свідчать про неможливість завершення судового провадження до спливу продовженого строку тримання обвинуваченого під вартою 14 травня 2022 року.
При вирішенні питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою суд визнає, що прокурором доведено наявність істотного ризику вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень, оскільки такий висновок ґрунтується на наявності у ОСОБА_5 непогашеної судимості за вчинення корисливих злочинів, за які він відбував покарання у виді позбавлення волі, і знову обвинувачується у вчиненні умисних злочинів корисливого характеру. Така обставина, в сукупності із відсутністю в обвинуваченого легальних джерел доходу, свідчить про обґрунтованість ризику можливості вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень. Суд також враховує, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п.п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК, які, відповідно до ч. 6 ст. 12 КК, відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, а тому, в разі визнання його винуватим, може бути призначено покарання зокрема й у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна. Такі обставини можуть спонукати обвинуваченого ОСОБА_5 переховуватися від суду та планувати втечу. Продовжує також існувати ризик незаконного впливу на потерпілих, оскільки останні під час їх допиту повідомляли суду про побоювання за власне життя та здоров`я. Отже, у ході судового розгляду кримінального провадження не встановлено істотного зменшення ризиків, що стали підставою для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою ухвалою суду від 16 березня 2022 року.
Під час розгляду клопотання прокурор довів, що застосування інших більш м`яких запобіжних заходів (домашній арешт, застава, особиста порука та особисте зобов`язання) не буде дієвим для запобігання вищезазначених ризиків та не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
Застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою викликане інтересами дієвості кримінального провадження, з метою забезпечення виконання обвинуваченим процесуального обов`язку явки до суду за судовим викликом та запобігання можливостям обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих і вчиняти кримінальні правопорушення.
Доводи сторони захисту про неможливість продовження обвинуваченому
ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки такий вже застосований, суд не приймає до уваги, так як цей запобіжний захід обраний в іншому кримінальному провадженні і не впливає на вирішення цього питання Рожищенським районним судом Волинської області. Більше того, доказів про такі обставини стороною захисту до суду не подано.
Отже, враховуючи дані щодо особи обвинуваченого, ступінь тяжкості злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , відповідно до норми п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК є підстави для продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою на сорокаденний строк.
При цьому, беручи до уваги пункти 1, 2 ч. 4 ст. 183 КПК, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочинів із застосуванням насильства та які спричинили загибель людини, тому суд, враховуючи встановлені підстави та обставини, передбачені статтями 177, 178 КПК, одночасно із продовженням запобіжного заходу у виді тримання під вартою не визначає розмір застави.
Керуючись статтями 110, 177, 178, ч. 3 ст. 331, ч. 2 ст. 369 КПК, суд, -

у х в а л и в:

Клопотання прокурора ОСОБА_8 задовольнити частково.
Застосований відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою продовжити на строк 40 (сорок) днів до 18 червня 2022 року включно.
Дата проголошення повного тексту ухвали: 11 травня 2022 року о 10 год. 30 хв.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3