Справа № 461/2560/22
Провадження № 1-кс/461/1896/22
30.05.2022 року м.Львів
Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Львівської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей та документів, -
Слідчий покликається на те, що вищевказані мобільний телефон та відео реєстратор відповідають вимогам ч.1 та ч.2 ст.98 КПК України, та можуть бути використані як доказ факту і обставин вчинення кримінальних правопорушень, їх визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.
Крім цього, в ході проведення досудового розслідування, є підстава вважати, що інформація, яка зберігається на вказаних електронних пристроях (мобільний телефон, відеореєстратор), може мати важливе значення для досудового розслідування та може бути використана як докази у кримінальному провадженні, а тому виникла необхідність до отримання тимчасового доступу до вказаної інформації (фото, відео, переписка в соціальних мережах, додатках,тощо), яка зберігається на вилучених під час обшуку електронних пристроях.
Розгляд клопотання просить здійснювати за відсутності сторони обвинувачення, а також без застосування технічних засобів фіксації.
На підставі ч.4 ст.107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось.
Перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, дослідивши та оцінивши докази, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Верховний Суд у постанові від 09.04 2020 року у справі № 727/6578/17 зазначив, що якщо інформація, яка була наявна в мобільному телефоні, була досліджена органом досудового розслідування шляхом включення телефону та огляду текстових повідомлень, які в ньому знаходились та доступ до яких не був пов`язаний із наданням володільцем відповідного серверу (оператором мобільного зв`язку) доступу до електронних інформаційних систем, то це може бути оформлено як огляд предмета - телефону.
Відповідно до ч.1 ст.237 КПК України, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей, документів та комп`ютерних даних.
Таким чином, клопотання слідчого про тимчасовий доступ до речей та документів не відповідає фактичній меті такого доступу, оскільки техніка є вилучена та перебуває у сторони обвинувачення, а для отримання доступу до інформації, яка міститься у вказаній техніці, стороні обвинувачення слід провести огляд такої та скласти відповідний протокол слідчої дії.
Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання слідчого про надання тимчасового доступу до речей та документів слід відмовити.
Керуючись ст.ст.159, 237 КПК України, -
п о с т а н о в и в:
у задоволенні клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей та документів - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1