У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2022 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Березанського районного суду Миколаївської області від 17 травня 2022 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Березанка, Миколаївської області, раніше судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 128, ч. 1 ст. 152, ч. 2 ст. 185 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000104.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6 ,
захисник ОСОБА_7 ,

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Березанського районного суду Миколаївської області від 17 травня 2022 року відносно ОСОБА_5 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 16.07.2022 р.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Обвинувачений ОСОБА_5 просить змінити оскаржувану ухвалу та обрати йому будь-який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Узагальнені доводи апелянта.

В апеляційній скарзі обвинувачений зазначає, що ухвала суду є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.
Обвинувачений вважає, що суд не прийняв до уваги того, що його цивільна дружина народила дитину, і, наразі потребує його матеріальної допомоги. Крім того, станом на день розгляду клопотання прокурора, судом допитані потерпіла та всі свідки, а тому у нього не має можливості впливати на них.
За наведених обставин, обвинувачений вважає, що підстав тримати його під вартою не має.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

У провадженні Березанського районного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 152, ст. 128, ч. 2 ст. 185 КК України.
Під час судового засідання прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження відносно ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Клопотання мотивоване тим, що строк тримання обвинуваченого під вартою закінчується, а ризики можливого переховування, впливу на свідків та потерпілу, вчинення інших кримінальних правопорушень не зменшились та продовжують існувати.
Врахувавши, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні 2 нетяжких злочинів та кримінального проступку, раніше неодноразово судимий, притягався до адміністративної відповідальності після звільнення з місць позбавлення волі, не працює, не має міцних соціальних зв`язків, вдається до заходів, направлених на ухилення від розгляду справи, обставини справи та хід судового розгляду свідчать про існування можливості додаткового допиту вже допитаних свідків та потерпілої, суд дійшов висновку, що зазначені у клопотанні ризики є дійсними та дають підстави вважати, що обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення, тому застосування іншого, менш суворого запобіжного заходу, не забезпечить належної поведінки обвинуваченого та виконання ним процесуальних обов`язків.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали, надані судом, та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вказаних вимог закону судом дотримано в повному обсязі.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні 2 нетяжких злочинів та кримінального проступку, за які передбачено покарання до 5 років позбавлення волі, але раніше неодноразово судимий, з місця вчинення кримінальних правопорушень зник, обізнаний про місця мешкання потерпілої та свідків, яких є ймовірність повторного допиту, до затримання не працював, тобто не мав стабільних джерел прибутку, як встановлено судом безпідставно затягує судовий розгляд, що призводить до перенесення судових засідань. Судове провадження на даний час триває.
Наведені обставини дають підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, впливати на потерпілу або свідків, вчиняти нові кримінальні правопорушення, тобто наявні ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
За наведеного, доводи обвинуваченого про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України є безпідставними.

З урахуванням наявних ризиків, тяжкості кримінального правопорушення та покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для забезпечення виконання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків.
Апеляційним судом враховується й характер кримінального правопорушення, який має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому, та практику Європейського суду з прав людини, зокрема у п. 35 рішення Європейського суду з прав людини «Летельє проти Франції», зазначено про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Твердження обвинуваченого про те, що він має доглядати цивільну дружину, яка народила дитину, не спростовують висновків суду про можливість вчинення ним дій, передбачених ст. 177 КПК України.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, тому ухвалу суду слід залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 7, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

ухвалу Березанського районного суду Миколаївської області від 17 травня 2022 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3