Провадження № 1-в/522/158/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2022 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про розстрочку виплати моральної шкоди за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 11.04.2022 року ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про надання розстрочки по виплаті моральної шкоди за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 11.04.2022 року на 12 місяців у зв`язку із скрутним матеріальним становищем.

В судове засідання прокурор та засуджений ОСОБА_3 не з`явились, причину неявки суду не сповістили.

Розглянувши заяву ОСОБА_3 суд приходить до наступного.

Так, вироком Приморського районного суду м. Одеси від 11.04.2022 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КК України, та призначено покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки. На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнено від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст.76 КК України, на ОСОБА_3 покладено наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов ОСОБА_4 в інтересах неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а саме матеріальної шкоди у розмірі 2949 гривень, моральної шкоди, у розмірі 15000 та витрат на правову допомогу у розмірі 14000 гривень, задоволено та присуджено стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_4 , в рахунок відшкодування матеріальної шкоди грошові кошти у розмірі 2949 (дві тисячі дев`ятсот сорок дев`ять) гривень та в рахунок відшкодування моральної шкоди грошові кошти у розмірі 15000 (п`ятнадцять тисяч гривень) гривень.

Згідно ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання, між іншим, про відстрочку виконання вироку.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до суду, який ухвалив вирок.

Згідно статті 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

У ст. 128 КПК України зазначено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Згідно ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

При вирішенні заяви сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що її задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

У частині 1 статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

При вирішенні заяви сторони про розстрочку виконання рішення суду потрібно мати на увазі, що її задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Тобто, можливість розстрочення виконання судового рішення у судовому порядку у будь-якому випадку пов`язується з об`єктивними, непереборними, винятковими обставинами, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення. При цьому рішення про розстрочку виконання рішення суду має ґрунтуватись на додержанні балансу інтересів стягувача та боржника, позаяк остання не може надаватися виключно в інтересах боржника, із посиланням на необхідність поліпшення його фінансового стану. Розстрочка, надана за відсутності виняткових обставин, негативно впливає на охоронюваний законом інтерес стягувача.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» № 14 від 26.12.2003 р. зазначено, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення,суду потрібно мати на увазі, що, їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

У відповідності до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

До заяви про розстрочку виплати моральної шкоди за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 11.04.2022 року, ОСОБА_3 не надані жодні документи, які б самі по собі та в сукупності підтверджували наявність підстав, передбачених ст. 345 ЦПК України, для розстрочки судового рішення.

Також, слід враховувати, що довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого невиконання.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Стосовно системності виконання Європейський суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а отже сама можливість надання відстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер. Обставини, які зумовлюють надання розстрочки виконання рішення суду повинні бути об`єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

На підставі вищевикладеного, проходжу до висновку, що у задоволенні заяви ОСОБА_3 про розстрочку виплати моральної шкоди за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 11.04.2022 року, слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст. 345 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяву ОСОБА_3 про розстрочку виплати моральної шкоди за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 11.04.2022 року відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом семи діб.

Суддя: ОСОБА_1

23.05.2022