Єдиний унікальний номер: 343/857/22
Номер провадження: 1-кс/0343/192/22
У Х В А Л А
про арешт майна

13 червня 2022 року м. Долина

Слідчий суддя Долинського районного суду Івано - Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , власника майна ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчої СВ відділення поліції №1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано Франківській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Долинського відділу Калуської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна, у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000103 від 03.06.2022, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України,
ВСТАНОВИВ:
11 червня 2022 року слідча СВ відділення поліції №1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано Франківській області ОСОБА_4 звернулась до суду з клопотанням, в якому просить:
- накласти арешт на вилучені 10.06.2022 під час огляду місця події речі, а саме: одні камуфляжні штани; 9 (дев`ять) камуфляжних футболок (вісім штук розміром L, одна штука розміру XXL); грошові кошти у сумі 2 800 (дві тисячі вісімсот) гривень (1 купюра номіналом 100 грн МР0393178, 3 купюри номіналом 500 грн ЄГ4483910, ЄВ4021893, ФБ7343615, 6 купюр номіналом 200 грн ГЖ3315052, ЦБ0683669, УЗ9586001, ТЄ7331675, УЖ5325956, ТВ1321196);
- накласти арешт на добровільно видані ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 2 (дві) плитоноски та 16 (шістнадцять) балаклав;
- накласти арешт на вилучений під час проведення обшуку мобільний телефон марки «РОСО Х3 Pro», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 з номером мобільного телефону НОМЕР_3 .

Також просить визначити місце зберігання арештованого майна камеру зберігання речових доказів відділення поліції №1 (м. Долина) Калуського районного відділу поліції ГУНП в Івано - Франківській області, що знаходиться за адресою м. Долина, вул. Яворницького, 8 Калуського району Івано Франківської області.
Клопотання про арешт майна обґрунтоване тим, що слідчим відділенням відділення поліції №1 (м. Долина) Калуського ВРП ГУНП в Івано - Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000103 від 03.06.2022, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та житель АДРЕСА_1 , на території району здійснює продаж товарів гуманітарної допомоги призначеної для військовослужбовців та внутрішньо переміщених осіб. 10.06.2022 у торговому кіоску № НОМЕР_4 , розташованому на території КП «Долинські ринки», що знаходиться за адресою м. Долина, вул. Шевченка Калуського району Івано Франківської області, на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України було проведено невідкладний огляд (обшук), під час якого було виявлено та вилучено: одні камуфляжні штани; 9 (дев`ять) камуфляжних футболок ( вісім штук розміром L, одна штука розміру XXL); грошові кошти у сумі 2 800 (дві тисячі вісімсот) гривень (1 купюра номіналом 100 грн МР0393178, 3 купюри номіналом 500 грн ЄГ4483910, ЄВ4021893, ФБ7343615, 6 купюр номіналом 200 грн ГЖ3315052, ЦБ0683669, УЗ9586001, ТЄ7331675, УЖ5325956, ТВ1321196), які поміщено в паперовий конверт та опечатано.
Крім цього, 10.06.2022 з 15.50 год по 16.21 год на підставі ухвали слідчого судді Долинського районного суду Івано Франківської області було проведено обшук, під час якого виявлено та вилучено мобільний телефон марки «РОСО Х3 Pro», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 з номером мобільного телефону НОМЕР_3 , який поміщено в поліетиленовий пакет.

Також 10.06.2022 ОСОБА_3 було добровільно видано працівникам поліції 2 (дві) плитоноски та 16 (шістнадцять) балаклав.
Зазначені вище речі визнані речовими доказами в даному кримінальному провадженні.
З метою повного та об`єктивного встановлення всіх фактичних обставин злочину, збереження речових доказів, проведення експертиз у ході досудового слідства виникла необхідність в накладені арешту на майно.
В судовому засіданні слідча СВ відділення поліції №1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано Франківській областіОСОБА_4 подане клопотання підтримала, просила його задовольнити.

Власник майна ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечив проти накладення арешту на майно, оскільки пошиттям даних речей займається його сестра, а він тільки здійснює їх реалізацію.

Заслухавши поясненняслідчої, власника майна, вивчивши матеріали кримінального провадження, приходжу переконання про часткове задоволення клопотання, виходячи з такого.
Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно із вимогами п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь - якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої ст. 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Як встановлено з матеріалів клопотання, обшук на підставі ухвали слідчого судді Долинського районного суду Івано Франківської області від 10.06.2022 було проведено 10.06.2022 з 15.50 год по 16.21 год. Таким чином слідчею дотримано вимоги абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України.
Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що в разі, коли держави вважають за потрібне вдаватися до таких заходів, як обшуки з метою отримання доказів вчинення протиправних діянь, вилучення майна або арешт майна, Суд оцінюватиме, чи були підстави, наведені для виправдання таких заходів, відповідними та достатніми, і чи було дотримано принцип пропорційності, а також, зокрема, чи були у справі також інші докази на той час вчинення протиправних діянь.
Так, зокрема, в рішенні у справі «Новоселецький проти України», (остаточне рішення від 22.05.2005) Європейський суд з прав людини вказує, що у кожній справі, в якій йде мова про порушення вищезгаданого права (володіння своїм майном), суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар (п. 101).
Формальне посилання на положення ст. 98 КПК України не може розцінюватися як відповідне обґрунтування того, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи внаслідок накладення арешту на належне такій особі майно.
Слідчею ОСОБА_4 доведено, що вищевказане майно являється речовими доказами в кримінальному провадженні №0000103 від 03.06.2022, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, про що свідчить постанова про визнання майна речовим доказом від 10.06.2022. Майно, на яке слід накласти арешт, має значення для забезпечення доказів даного кримінального провадження та відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою накладення арешту на майно, є забезпечення збереження речових доказів.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, ОСОБА_3 не надано та слідчим суддею не встановлено, крім того, арешт майна носить тимчасовий характер.

Таким чином, враховуючи положення ч. 2 ст. 167 та ч. 2 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на вказане вище майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Окрім цього, слідчею доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.
Виходячи з викладеного, приходжу висновку про необхідність часткового задоволення клопотання, оскільки арешт майна в даному випадку є необхідний для встановлення обставин у кримінальному провадженні, збереження речових доказів та проведення експертиз, що достатньою мірою відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України.
Також беручи до уваги те, що арешт не повинен створювати наслідки, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб (ч. 4 ст. 173 КПК України), слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає до часткового задоволення.
Слід заборонити відчужувати та розпоряджатися арештованим майном, а саме мобільним телефоном марки «РОСО Х3 Pro», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 з номером мобільного телефону НОМЕР_3 .

Зважаючи на те, що власником даного мобільного телефону марки є ОСОБА_3 тому вищевказаний мобільний телефон слід передати йому на відповідальне зберігання.

Стосовно визначення місця зберігання арештованого майна слідчий суддя вважає за потрібне зазначити таке.
За змістом ст. 26 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 №1104 затверджено Порядок зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження.

Відповідно до абз. 1 п. 7 вказаного Порядку, вилучені (отримані) стороною обвинувачення речові докази зберігаються разом з матеріалами кримінального провадження в індивідуальному сейфі (металевій шафі) слідчого, дізнавача, який здійснює таке провадження.

Речові докази, в тому числі документи, які за своїми властивостями (габаритами, кількістю, вагою, об`ємом) не можуть зберігатися разом з матеріалами кримінального провадження, зберігаються у спеціальних приміщеннях органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ або підрозділ дізнання, що обладнані сейфами (металевими шафами), стелажами, оббитими металом дверима, ґратами на вікнах, охоронною та протипожежною сигналізацією (далі - обладнані приміщення), крім матеріальних носіїв секретної інформації, які передаються в установленому законом порядку на зберігання до режимно-секретного підрозділу органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ або підрозділ дізнання. У разі відсутності обладнаного приміщення виділяються спеціальні сейфи (металеві шафи) достатнього розміру (абз. 3 п. 7 даного Порядку).

Частиною 5 статті 173 Кримінально процесуального кодексу України встановлено вимоги до ухвали слідчого судді про арешт майна, серед яких немає вирішення питання про визначення місця зберігання речових доказів.

А тому, вимога щодо визначення місця зберігання арештованого майна задоволенню не підлягає, оскільки нормами чинного КПК України не передбачено можливості розгляду такого питання слідчим суддею.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 132, 167, 170-173, 309, 372, 392, 395 КПК України, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И В:
клопотання слідчої СВ відділення поліції №1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано Франківській області ОСОБА_4 задовольнити частково.
Накласти арешт на вилучені 10.06.2022 під час огляду місця події речі, а саме: одні камуфляжні штани; 9 (дев`ять) камуфляжних футболок (вісім штук розміром L, одна штука розміру XXL); грошові кошти у сумі 2 800 (дві тисячі вісімсот) гривень (1 купюра номіналом 100 грн МР0393178, 3 купюри номіналом 500 грн ЄГ4483910, ЄВ4021893, ФБ7343615, 6 купюр номіналом 200 грн ГЖ3315052, ЦБ0683669, УЗ9586001, ТЄ7331675, УЖ5325956, ТВ1321196).
Накласти арешт на добровільно видані ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 2 (дві) плитоноски та 16 (шістнадцять) балаклав.
Накласти арешт із забороною відчуження і розпорядження на мобільний телефон марки «РОСО Х3 Pro», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 з номером мобільного телефону НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_3 та передати йому на відповідальне збергінання.

Позбавити права на відчуження, розпорядження та/або користування арештованим майном, особам, які наділені правами на вищевказані дії.
В решті вимог відмовити.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчу СВ відділення поліції №1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано Франківській області ОСОБА_4 .
Копію ухвали негайно вручити слідчій та влснику майна ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена до Івано - Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Долинського районного суду ОСОБА_1