У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 жовтня 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні відомості про яке внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000198 від 18.08.2015, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадженні відомості про яке внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000198 від 18.08.2015, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання мотивовано тим, що як встановлено у ході досудового розслідування у ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 був призваний на військову службу за мобілізацією 15.02.2015 Личаківсько-Шевченківсько-Залізничним ОРВК Львівської області, де подальшу службу проходив у військовій частині ПП НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ).

Згідно з ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудований період після закінчення воєнних дій.

Отже, з моменту оголошення рішення про мобілізацію в Україні настає особливий період.

У відповідності до Указу Президента України від 17.03.2014 року «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» № 303/2014 від 17.03.2014 року в Україні оголошено часткову мобілізацію, з огляду на що з 17.03.2014 року по теперішній час в Україні діють умови особливого періоду.

Вимоги ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують кожного військовослужбовця захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.

Як вказано у клопотанні, під час проходження військової служби, у відповідності до ст.ст. 6, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України солдат ОСОБА_4 зобов`язаний був свято і непорушно додержуватися вимог Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати свій військовий обов`язок, не допускати негідних вчинків, точно й вчасно виконувати покладені на нього обов`язки.

Прокурор зазначає, що натомість, солдат ОСОБА_4 , діючи всупереч інтересам служби та наведеним вимогам Статутів Збройних Сил України, став на шлях вчинення кримінального правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

У клопотанні вказано на те, що солдат ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ), у порушення вимог ст.ст. 9, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, через особисту недисциплінованість, з метою ухилитися від проходження військової служби, 16.04.2015 до місця служби без поважних причин не прибув, та відсутній на військовій службі по теперішній час, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України, тобто самовільне залишення військової частини або місця служби з метою ухилитися від військової служби.

Прокурор зазначає, що 19.08.2015 слідчим військової прокуратури Ужгородського гарнізону ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та цього ж дня останнього оголошено в розшук.

При цьому у клопотанні вказано на те, що органи досудового розслідування неодноразово надсилали за зареєстрованим місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 листи з повідомленнями щодо необхідності його прибуття до Закарпатської спеціалізованої прокуратури, а також повідомлення про підозру, повістку про виклик та інші документи, але останній ігнорує ці повідомлення й переховується від органів досудового розслідування.

Як вказує прокурор, у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Голешів, Жидачівського району, Львівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою освітою, одружений, на військовій службі за контрактом з 2015 року, військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) підсобний робітник, солдат.

Прокурор обґрунтовує необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме переховування підозрюваного від органів досудового розслідування; перешкоджання підозрюваним кримінальному провадженню іншим чином; продовження підозрюваним вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється.

Як вказано у клопотанні, на даний час, підозрюваний ОСОБА_4 переховується від органів досудового розслідування, оскільки останній усвідомлює, що обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за який передбачено суворе покарання у виді позбавлення волі.

Як зазначає прокурор, підозрюваний ОСОБА_4 має можливість перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки може й надалі не прибувати на виклики органів досудового розслідування та прокуратури без поважних причин або не повідомляти про причини свого неприбуття, тим самим затягуючи хід досудового розслідування у кримінальному провадженні, в якому ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється.

Прокурор звертає увагу на те, що підозрюваний ОСОБА_4 й по теперішній час продовжує вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, у якому підозрюється, так як останній ще з 16.04.2015, не прибув на військову службу до місця несення військової служби без поважних причин, та відсутній на військовій службі по теперішній час, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи своє життя із проходження військової служби.

Таким чином, як вказує прокурор, до підозрюваного ОСОБА_4 , з огляду на його довготривале ухилення від явки до органу досудового розслідування, продовження вчинення по теперішній час кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, доцільно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден інший запобіжний захід не може забезпечити вирішення завдань кримінального провадження, зокрема належну його процесуальну поведінку.

Прокурор зазначає,що беручи до уваги те, що, підозрюваний ОСОБА_4 , з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності переховується від органу досудового розслідування, продовжує вчинення кримінального правопорушення, належним чином повідомлений про підозру у вчинення кримінального правопорушення, та те, що у матеріалах наявні достатні підстави вважати, що одержавши відомості про звернення прокурора до суду із клопотанням про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не прибуде до суду за судовим викликом, до нього необхідно застосувати затримання з метою приводу для обрання йому вказаного запобіжного заходу.

У зв`язку із вищенаведеним, керуючись вимогами ст.ст. 36, 131, 132, 176-178, 183, ч. 2 ст. 187, 188-189 КПК України, прокурор просить слідчого суддю: надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Голешів, Жидачівського району, Львівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою освітою, одружений, на військовій службі за контрактом з 2015 року, військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) підсобний робітник, солдат, для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши доводи прокурора, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного висновку:

Статтею 131 КПК України визначені види заходів забезпечення кримінального провадження, серед яких затримання особи. Статтею 132 КПК України передбачені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Згідно ч.3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Отже, метою застосування заходів забезпечення кримінального провадження є досягнення дієвості цього провадження, тобто забезпечення ефективності реалізації завдань кримінального провадження, закріплених ст. 2 КПК України та завдань окремих стадій кримінального провадження.

Згідно ч.2 ст. 187 КПК України якщо слідчий, прокурор подав разом із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, слідчий суддя, суд приймає рішення згідно зі статтею 189 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися з клопотанням про надання дозволу на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому, згідно з ч. 2 ст. 188 КПК України, клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу може бути подане: одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою.

Як зазначено у ст. 189 КПК України слідчий суддя, суд не має права відмовити в розгляді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного, обвинуваченого, навіть якщо існують підстави для затримання без ухвали суду про затримання з метою приводу. Клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою приводу розглядається слідчим суддею, судом негайно після одержання цього клопотання. Розгляд клопотання здійснюється в закритому судовому засіданні за участю прокурора. Слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: 1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; 2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_4 був призваний на військову службу за мобілізацією 15.02.2015 Личаківсько-Шевченківсько-Залізничним ОРВК Львівської області, де подальшу службу проходив у військовій частині ПП НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ).

Згідно з ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудований період після закінчення воєнних дій.

Отже, з моменту оголошення рішення про мобілізацію в Україні настає особливий період.

У відповідності до Указу Президента України від 17.03.2014 року «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» № 303/2014 від 17.03.2014 року в Україні оголошено часткову мобілізацію, з огляду на що з 17.03.2014 року по теперішній час в Україні діють умови особливого періоду.

Вимоги ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують кожного військовослужбовця захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.

Під час проходження військової служби, у відповідності до ст.ст. 6, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України солдат ОСОБА_4 зобов`язаний був свято і непорушно додержуватися вимог Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати свій військовий обов`язок, не допускати негідних вчинків, точно й вчасно виконувати покладені на нього обов`язки.

Натомість, солдат ОСОБА_4 , діючи всупереч інтересам служби та наведеним вимогам Статутів Збройних Сил України, став на шлях вчинення кримінального правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

Так, солдат ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ), у порушення вимог ст.ст. 9, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, через особисту недисциплінованість, з метою ухилитися від проходження військової служби, 16.04.2015 до місця служби без поважних причин не прибув, та відсутній на військовій службі по теперішній час, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України, тобто самовільне залишення військової частини або місця служби з метою ухилитися від військової служби.

Згідно матеріалів клопотання, 19.08.2015 слідчим військової прокуратури Ужгородського гарнізону ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та цього ж дня останнього оголошено в розшук.

Як встановлено з матеріалів клопотання, органи досудового розслідування неодноразово надсилалися ОСОБА_4 , за адресою його відомою адресою проживання (адреса його народження) с. Голешів Жидачівського р-ну, Львівської обл., листи з повідомленнями щодо необхідності його прибуття до Закарпатської спеціалізованої прокуратури, а також повідомлення про підозру, повістку про виклик та інші документи, але останній ігнорує ці повідомлення й переховується від органів досудового розслідування.

В подальшому згідно відповіді з ГУ ДМС України у Львівській області листом від 02.06.2021 року отримано відомості про місце реєстрації ОСОБА_4 ..

На підтвердження зареєстрованого місця проживання підозрюваного надано інформаційну довідку ГУДМС України в Львівській області №695/52ВИХ-21 від 02.06.2021, згідно якої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знятий з реєстраційного обліку 07.02.2020 року з адреси: АДРЕСА_3 , вибув на адресу АДРЕСА_2 .

02.06.2021 року за місцем проживання підозрюваного було направлено повідомлення про підозру, пам`ятка про процесуальні права та обов`язки підозрюваного, повістка про виклик. Вказане підтверджується реєстром та квитанцією про направлення поштового відправлення.

Окрім того, 04.06.2021 ОСОБА_4 , було направлено повістку про виклик його до прокурора, на підтвердження чому надано реєстр та квитанцію про направлення поштового відправлення.

Окрім того, повістку про виклик підозрюваного за відомим його зареєстрованим місцем проживання АДРЕСА_2 до прокуратури надіслано 02.02.2022 року, що підтверджується реєстром та квитанцією про направлення поштового відправлення, яку згідно поштового трекінгу ним отримано особисто 23.02.2022.

06.06.2022 року, на поштову адресу підозрюваного було направлено повідомлення про підозру, пам`ятка про процесуальні права та обов`язки підозрюваного, повістка про виклик. вказане підтверджується реєстром та квитанцією про направлення поштового відправлення. Вказане підтверджується реєстром та квитанцією про направлення поштового відправлення.

Слідчий суддя вважає за необхідне вказати на те, що згідно наявного в матеріалах справи рапорту о/уСП ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області, в ході виконання доручення від 14.06.2022 року, у рамках вказаного кримінального провадження, з метою встановлення місце знаходження гр. ОСОБА_4 було допитано сусідку із квартири АДРЕСА_4 , гр. ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , остання зазначила про те, що гр. ОСОБА_4 особисто не знає та раніше не бачила, однак їй відомо що в квартирі АДРЕСА_5 проживає жінка похилого віку, більше надати жодної інформації не може.

Проведеними ініціативно-пошуковими заходами було встановлено, що гр. ОСОБА_4 , перебуває за адресою АДРЕСА_6 , при спілкуванні із вище вказаним громадянином, останній зобов`язався прибути в Закарпатську спеціалізовану прокуратуру у військовій та оборонній сфері західного регіону за адресою м. Ужгород, вул. Бращайків 2.

Таким чином, вказане свідчить про те, що підозрюваному достеменно відомо про кримінальне провадження, та відомо про необхідність його явки до прокуратури. Проте, останній на виклик до прокурора так і не з`явився.

При розгляді клопотання слідчим суддею встановлено, що у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Голешів, Жидачівського району, Львівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою освітою, одружений, на військовій службі за контрактом з 2015 року, військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) підсобний робітник, солдат.

Слідчий суддя при розгляді вказаного клопотання бере до уваги також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме переховування підозрюваного від органів досудового розслідування; продовження підозрюваним вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється.

Так, слідчий суддя вважає доведеним, що на даний час, підозрюваний ОСОБА_4 ,. переховується від органів досудового розслідування. Отримавши повістку про його виклик до прокуратури, не з`явився. Таким чином, останній усвідомлюючи суворість покарання яке загрожую йому у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення в якому він підозрюється, а саме у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

При розгляді клопотання встановлено також наявність і ризику передбаченого п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме щодо продовження підозрюваним, кримінального правопорушення, у якому підозрюється.

Одночасно з поданням клопотання про надання дозволу на затримання підозрюваного з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прокурор звернувся до слідчого судді також і з клопотанням про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

У відповідності до ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно вимог ч. 3 ст. 111 КПК України, повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Главою 11 КПК України встановлюється порядок здійснення виклику слідчим, прокурором, здійснення судового виклику і приводу.

Згідно з ч. 1 ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Відповідно до ч.1 ст. 136 КПК України належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

З огляду на вказане, слідчий суддя дослідивши, матеріали клопотання, долучені до нього документи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про те, що у органу досудового слідства є достатньо підстав вважати, що, у даному кримінальному провадженні, наявні обставини зазначені у пунктах 1, 2 частини четвертої статті 189 КПК України, особа об`єктивно підозрюється у вчиненні пред`явленого кримінального правопорушення, а ризики регламентовані ч. 1 ст. 177 КПК України є реальними і такими, що підтверджуються наявними матеріалами, а тому клопотання про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Прокурор Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_3 , вул. Бращайків, 2, м. Ужгород, 88000, тел. факс (0312) 61-76-64,

Керуючись ст. ст. 188, 189, 190, 309, 392, 395 КПК України слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні відомості про яке внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000198 від 18.08.2015, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, задовольнити.

Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Голешів, Жидачівського району, Львівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою освітою, одружений, на військовій службі за контрактом з 2015 року, військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) підсобний робітник, солдат, для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту: 1) приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду; 2) закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії; 2-1) добровільного з`явлення підозрюваного до слідчого судді, а обвинуваченого до суду, про що слідчий суддя, суд повідомляє прокурора; 3) відкликання ухвали прокурором.

Затримана на підставі ухвали слідчого судді особа не пізніше тридцяти шести годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу.

Службова особа, яка на підставі ухвали слідчого судді про дозвіл на затримання затримала особу, зобов`язана негайно вручити їй копію зазначеної ухвали.

Уповноважена службова особа (особа, якій законом надане право здійснювати затримання), яка затримала особу на підставі ухвали слідчого судді про дозвіл на затримання або у якої під вартою тримається особа, щодо якої діє ухвала про дозвіл на затримання, негайно повідомляє про це прокурора, слідчого зазначеного в ухвалі.

Якщо після затримання підозрюваного з`ясується, що він був затриманий на підставі ухвали про дозвіл на затримання, яка відкликана прокурором, підозрюваний має бути негайно звільнений уповноваженою службовою особою, під вартою якої він тримається, якщо немає інших законних підстав для його подальшого затримання.

Ухвала оскарження не підлягає та є обов`язковою до виконання на всій території України.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1