Справа № 452/230/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/628/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 серпня 2022 року м. Львів
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 на ухвалу Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 06.07.2022 року про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

встановила:
цією ухвалою обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою на строк 60 днів до 04.09.2022 року без визначення розміру застави.
В мотивах свого рішення суд першої інстанції зазначив, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, продовжують існувати, а тому до обвинуваченого неможливо застосувати більш м`які запобіжні заходи. Крім того, враховуючи положення п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд вважав за недоцільне визначати обвинуваченому розмір застави як альтернативу до запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
На ухвалу суду обвинувачений подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги обвинувачений покликається на те, що відсутні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та/ або суду, незаконного впливу на свідків. Звертає увагу на тому, що він є інвалідом другої групи, хворіє.

Захисник в апеляційній скарзі просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у виді домашнього арешту.

В мотивах апеляційної скарги зазначає, що відсутні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме переховування від органу досудового розслідування та суду, а також вчиненні інших злочинів. Вказує, що обвинувачений раніше не судимий, є інвалідом другої групи, хворіє.

Відповідно до ч. 4 ст. 422-1 КПК України, розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

До суду апеляційної інстанції надійшло клопотання прокурора ОСОБА_8 про розгляд апеляційних скарг без його участі.

Захисник ОСОБА_7 на розгляд апеляційних скарг не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Обвинувачений не заперечив проти розгляду апеляційних скарг у відсутності захисника.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, а також те, що учасники процесу не заявляли клопотань про розгляд апеляційних скарг за їхньою участю, відповідно до ч. 4 ст. 422-1 КПК України, їх розгляд слід проводити у відсутності прокурора та захисника ОСОБА_7 .

Заслухавши доповідача, думку обвинуваченого, який підтримав апеляційні скарги, дослідивши матеріали клопотання та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.
Як вбачається із матеріалів контрольного провадження, на розгляді у Самбірському міськрайонному суді Львівської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою на 60 днів, до 04.09.2022 року включно без визначення розміру застави.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Враховуючи положення ч. 3 ст. 199 КПК України, колегія суддів вважає, доведеним прокурором, що ризики переховування від суду, незаконного впливу на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення, не зменшились, а відтак, обґрунтованими є висновки суду, що застосування більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання є недостатнім.
Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.
Обвинувачений ОСОБА_6 , згідно зі ст. 89 КК України, раніше не судимий, має інвалідність другої групи, неодружений, дітей на утриманні не має, що свідчить про відсутність соціально-стримуючих факторів та його можливість переховуватися від суду.
З врахуванням вищевказаних обставин, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про наявність достатніх підстав вважати, що для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, обвинуваченому слід продовжити строк тримання під вартою, що є достатнім та необхідним для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків.
Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.
З огляду на те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину із застосуванням фізичного насильства, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для визначення йому розміру застави, як альтернативи до запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 06.07.2022 року відносно ОСОБА_6 колегією суддів не встановлено, а тому її слід залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
постановила:
ухвалу Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 06.07.2022 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 без визначення розміру застави - залишити без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 - без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4