Справа № 524/9060/14-к
Провадження № 1-кп/524/172/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2022 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області у складі : головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11
за участю прокурора: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16
захисника ОСОБА_17
особи , яка вчинила суспільно небезпечне діяння ОСОБА_18
законного представника особи , яка вчинила суспільно небезпечне діяння ОСОБА_18 - ОСОБА_19
потерпілого ОСОБА_20
представника потерпілого ОСОБА_20 адвоката ОСОБА_21
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Кременчука Полтавської області клопотання старшого прокурора прокуратури м.Кременчука ОСОБА_12 про застосування примусових заходів виховного характеру в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001899 від 30.06.2014 року відносно ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука Полтавської області, громадянина України, українця, із середньо-спеціальною освітою, одруженого , маючого на утриманні малолітню дитину , раніше не судимого, який проживав в повній сім,ї з матір`ю та відчимом, працюючого ТОВ " Мало-Кохнівський кар,єр" зварювальником , зареєстрованого та проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , у вчиненні суспільно - небезпечного діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до клопотання старшого прокурора прокуратури м.Кременчука ОСОБА_12 про застосування примусових заходів виховного характеру від 30.09.2014 року ОСОБА_18 вчинив суспільно - небезпечне діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України при наступних обставинах :
29.06.2014 року приблизно о 15 год. 30 хв. ОСОБА_18 , 2001 року народження, разом із неповнолітнім ОСОБА_22 , 1998 р.н., ОСОБА_23 , 1980 р.н., неповнолітнім ОСОБА_24 , 1998 р.н. та неповнолітнім ОСОБА_25 , 1999 р.н., прийшли до неогородженого подвір`я ОСОБА_20 за адресою: АДРЕСА_2 , де викрали металевий сейф вагою 500 кг, вартістю 1050 гривень з обладнанням до мотолодки «Крим», а саме: алюмінієвий черпак від човна «Крим», вартістю 10 гривень; два весла від човна «Крим», вартістю 150 гривень; бензобак доводочний двигуна «Віхрь», вартістю 90 гривень; тент з дугами від човна «Крим», вартістю 8 гривень, чим завдали потерпілому ОСОБА_20 матеріального збитку на суму 1227 гривень. В подальшому з місця вчинення злочину разом з викраденим зникли.

Особа, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння ОСОБА_18 в судовому засіданні вину у вчиненому суспільно небезпечному діянні , яке містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 185 ч.1 КК України не визнав і пояснив, що приблизно 29.06.2014 року він зустрівся з ОСОБА_25 та вони вдвох пішли на пляж . Приблизно о 11 годині ОСОБА_25 зателефонували, та після розмови він повідомив, що йому телефонував ОСОБА_26 із пропозицією допомогти вивезти металобрухт до пункту прийому, на що він погодився. Коли вони прийшли до домоволодіння, де вже були ОСОБА_22 та ОСОБА_24 , які їм повідомили, що ця земельна ділянка належить дідусю ОСОБА_22 , який дозволив їм зібрати та вивезти металобрухт, а гроші, які вони отримають від здачі металобрухту, поділять між собою. Вони спробували завантажити металобрухт, який був на ділянці, але через його значну вагу їм це не вдалося, вони вирішили що у них не вийде завантажити металобрухт та пішли з ОСОБА_25 знову на пляж . Приблизно о 15 годині ОСОБА_25 знову зателефонував ОСОБА_24 , із проханням прийти та допомогти завантажити металевий ящик на автомобіль. Коли вони підійшли до місця події, на території вже був ОСОБА_23 та під`їжджав вантажний автомобіль, на який вони завантажили металевий ящик та металеву бочку об`ємом приблизно 150 літрів. В другий раз їм вдалося завантажити металевий ящик, так як їм в цей час допомагав ОСОБА_23 , якого під час першої спроби не було. Вперше він побачив ОСОБА_23 , коли він з ОСОБА_25 вдруге прийшли на територію домоволодіння із пляжу . На завантаження ящику та бочки вони витратили приблизно 30 хвилин, ящик вони завантажували уп,ятеро на автомобіль, шляхом його перекидування . Металевий ящик був високий, пошкоджений корозією, всередині ящику було чутно, що є якийсь вміст, ймовірно скло, але що саме було всередині ящику йому невідомо. Дехто з хлопців сів до вантажного автомобіля, а він разом з ОСОБА_25 пішли пішки до пункту прийому металобрухту, де чекали біля хвіртки . Він весь час був за огорожею пункту прийому металу, в його присутності ящик не розпилювали. На подвір`ї пункту прийому металобрухту були ОСОБА_22 , ОСОБА_24 , щодо ОСОБА_23 він не пам`ятає. Згодом інші учасники події вийшли з подвір`я прийому металобрухту та надали їм кошти за допомогу у завантаженні , особисто він отримав приблизно 150 гривень . Отримані кошти він частково витратив на власні потреби, а коли він дізнався, що його підозрюють у крадіжці, то йому мама надала частину коштів, якої не вистачало , та він всю суму приблизно 150 гривень повернув або ОСОБА_24 , або ОСОБА_22 , точно він не пам`ятає. Він вважав, що вони повернуть кошти приймальнику металу, заберуть металобрухт та повернуть його власнику. Йому невідомо, де учасники події брали тачку для вивозу металобрухту, особисто він не пам`ятає, чи була вона на місці події. Чи були цілими вікна у будинку, він не звернув уваги, вглиб двору вони не заходили. На території домоволодіння він не бачив ванни та духовки, а металевий ящик був розташований з краю домоволодіння. Згодом до нього додому приїхали працівники міліції та повідомили, що майно було викрадено з території домоволодіння. Під час цих подій він будь-якого лому взагалі не бачив. Територія домоволодіння не огороджена, перебуває у недбалому стані, заросла бур,яном . Під час подій він не вважав, що вчинює крадіжку, а вважав, що допомагає знайомому у вивозі металобрухту його дідуся, який надав на це дозвіл . Усі дії того дня він вчиняв відкрито, жодні особи їм зауваження не робили, хоча повз них проходили перехожі . Алюмінієвий черпак від човна «Крим», два весла від човна «Крим», бензобак, тент з дугами від човна «Крим», духовку сталеву, чавунну плиту, дверцята топочні, дві чавунні засувки, дверцята піддувальні, бензобак від автомобіля «ЗІЛ», два радіатори опалення він не допомагав перевозити та їх на території домоволодіння не бачив.

Законний представник особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння ОСОБА_18 - ОСОБА_19 у судовому засіданні пояснила, що точну дату не пам`ятає,в 2014 році , у вівторок чи середу вона перебувала на робочому місці та їй зателефонували з міліції та повідомили, що її син підозрюється у вчиненні крадіжки, а саме що він проник у чужий будинок. Вона приїхала з роботи додому та запитала у сина щодо подій, які сталися. Син їй повідомив, що він гуляв з ОСОБА_27 , та в цей час йому зателефонував ОСОБА_28 та попрохав допомогти вивезти металобрухт з території, яка належить дідусю його друга, на що її син та ОСОБА_25 погодилися та допомогли вивезти металобрухт. Син саме допомагав друзям у вивозі металобрухту. Металобрухт вивозився у світлу пору доби, вдень, з домоволодіння, яке не повністю огороджене парканом. Також син повідомив ій , що за допомогу у вивозі металобрухту він отримав грошові кошти, та згодом, після того як сину повідомили, що він вчинив крадіжку, він зібрав грошові кошти, приблизно 60 чи 80 гривень та відніс їх, як їй здається , приймальнику металу ОСОБА_29 .. Він повідомляв, що він того дня допомагав вантажити металобрухт на машину, та що на територію він приходив двічі. На момент події син не вийшов із під її контролю , допомагав їй по господарству, з 8 класу працював, хоча іноді у них траплялися непорозуміння. Син навчався не на високому рівні на першому курсі, але згодом він змінив своє відношення до навчання. Син на обліку у службі у справах дітей не перебував. На теперішній час син працює зварювальником та піскоструйником, самостійно себе забезпечує. Вона виховує сина не одна, є також відчим, братів та сестер у сина немає, конфліктів у сім`ї немає. Син спілкувався з іншими учасниками події, обвинувачений ОСОБА_24 є їх сусідом, вони знайомі з дитинства. ОСОБА_25 також є їх сусідом, з яким вони знайомі з дитинства. Безпосередньо вона не була учасником події, все що їй відомо відомо зі слів сина. Її син не схильний до вчинення протиправних дій. Син став вважати подію крадіжкою внаслідок того, що слідчий повідомив, що майно є викраденим. Вона є мешканкою району, на якому розташоване домоволодіння,де відбувались події , але власників цього домоволодіння вона не знає, на території розташований будинок, в якому застеклені вікна, але сам будинок перебуває у занедбаному та зруйнованому стані. Коли вона дізналася, що сталася крадіжка, то разом з потерпілим заходила всередину будинку та бачила, що стіни будинку тримаються лише за рахунок дерев`яних підпорок, в стінах великі дірки, глина зі стін частково обвалилався, в будинку миші та пацюки, подвір`я занедбане, на подвір`ї бур`яни вищі за зріст людини. Вважає, що якщо б її сина попрохали не допомогти, а вчинити крадіжку, він би не став брати участі у вчиненні протиправних діянь. Вона заходила до будинку потерпілого разом з ОСОБА_30 , батьком ОСОБА_24 та батьком ОСОБА_22 . Особисто вона у проведенні відновлювальних робіт участі не брала, у тому числі коштів не надавала. Вважає, що на момент обговорення щодо ремонтних робіт з потерпілим неможливо було нормально спілкуватися.
На підтвердження того , що ОСОБА_18 вчинене суспільно - небезпечне діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України стороною обвинувачення, а саме прокурором, надано наступні докази:
-показання потерпілого ОСОБА_20 , який в судовому засіданні пояснив, що раніше знав обвинуваченого ОСОБА_22 , який є онуком його брата, ОСОБА_31 . 29 червня 2014 року він приїхав приблизно о 11 год. 00 хв. по власних справах на подвір`я, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , частину якого він отримав у спадщину від батька за рішенням суду, та через деякий час він поїхав із зазначеного подвір`я. Наступного дня він приїхав о 6 годині ранку на подвір`я та побачив шматки скла, вибите та пошкоджене вікно, побачив, що з подвір`я викрадено металевий ящик, в якому знаходилося навісне обладнання до мотолодки «Крим», яка була придбана ним у 1978 році, а саме м`яке сидіння, весла, скло, дистанційне керування човном, блоки плавучості, рульове колесо, корпус двигуна, бензобак, тент з дугами. В будинку було повністю зруйноване плиту. Також він мав намір зробити ремонт в будинку та зберігав у ньому будівельні матеріали: плитку, двері, радіатори опалення, ванну, металеву бочку, бак під рідке паливо. Зазначені радіатори опалення, ванна, бочка та бак були викрадені. Також з пічки були викрадені всі металеві вироби: дверцята, духовка, колосники, та інше. Після чого він звернувся до сусідів, та його сусідка ОСОБА_32 , яка проживає в будинку АДРЕСА_3 повідомила йому, що 29.06.2014 року після 11 години 00 хвилин вона перебувала на своєму подвір`ї та почула звуки биття. Вона вийшла зі свого подвір`я та побачила групу хлопців, яким вона повідомила, що зараз викликає міліцію, після чого хлопці пішли. Згодом ці хлопці повернулися, та вона зі своєю сестрою ОСОБА_33 виходила та спілкувалася з цими хлопцями. Після спілкування із сусідами він зрозумів, що викрадені речі були здані до пункту прийому металобрухту. Він самостійно поїхав до пунктів прийому металобрухту та в одному із таких пунктів, який розташований за адресою: АДРЕСА_4 у особи на прізвище ОСОБА_34 знайшов свої речі. На той час сидіння від човна, дистанційне керування човном вже були зруйновані, кольорові метали вже були відділені від чорних. На місце виявлення речей він викликав слідчо-оперативну групу, яка складала документи та проводила фотографування, після чого у нього оперативним співробітником було витребувано розписку про те, що він отримав викрадені речі. Він написав розписку, в якій зазначив, що викрадені речі в пошкодженому стані, але речі не забрав, так як металевий ящик був дуже великий та пошкоджений внаслідок зрізання дверей, інші речі також були пошкоджені. Крім майна, яке зазначено в обвинувальному акті, з подвір`я були викрадені блоки плавучості, містки та лобове скло від мотолодки «Крим» 1978 року випуску. Він спочатку працівникам міліції не назвав це майно, так як забув про те, що воно зберігалося в ящику. Пульт керування човном, м`які сидіння, рульове колесо та корпус двигуна слідчим було включено в перелік речей для оцінки, але експертом фірми «Шар» ці речі не були оцінені. Він не погоджується з оцінкою викраденого майна, так як йому фірма «Шар» невідома, вважає, що вона не мала права проводити експертизу з визначення вартості оцінки майна, так як не є експертною установою . Дуже великих збитків йому було завдано руйнуванням плити, що не включено в обвинувальний акт, хоча слідчо-оперативна група, яка виїжджала на місце пригоди, фіксувала пошкодження плити. Також пошкодження плити зафіксовані в протоколі допиту підозрюваного ОСОБА_23 на досудовому розслідуванні, але це не знайшло відображення в обвинувальному акті. Через декілька днів після події йому зателефонували батьки ОСОБА_24 та запропонували відшкодувати завдані кримінальним правопорушенням збитки. Вони повідомили, що кримінальне правопорушення було вчинене за ініціативою ОСОБА_22 , який повідомив, що домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 належить його дідусю.. Він запропонував батькам ОСОБА_24 відремонтувати плиту та вікна, на що вони погодилися. Через два дні прийшли всі учасники події із батьками, але з усіх ремонтувати були налаштовані лише батьки ОСОБА_22 та ОСОБА_24 . Він дав згоду на те, щоб приймальник металобрухту повернув батькам металеві частини плити для її відновлення, ці дії зі слідчим не погоджував, та надав їм ключі від будинку. Через декілька днів він прийшов перевірити хід відновлювальних робіт та побачив, що вікна відремонтували склом неналежної якості, непрозорим склом, шматочками. Плиту відремонтували також неналежним чином. Через деякий час від ОСОБА_22 надійшов лист з проханням визначити суму заподіяних матеріальних збитків. Вважає, що в діях обвинувачених відсутня пом`якшуюча обставина «щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину», так як вони відмовилися від власних показань, наданих ними на досудовому розслідуванні. Викрадені ванна, металева бочка та батареї знаходилися в самому будинку. Загалом він використовував човен «Крим» приблизно три роки, навісне обладнання від нього було фактично нове. Навісне обладнання від човна «Крим» знаходилося в металевому сейфі-ящику , а сам човен було викрадено приблизно у 2006 році. Човен було викрадено без його обладнання. Остаточно елементи навісного обладнання човна він склав у сейф після того, як перестав використовувати човен. На пункті прийому металобрухту сидіння від човна «Крим» були розірвані з метою відділити кольоровий метал від обшивки сидіння човна. При допиті його як потерпілого на досудовому розслідуванні він не назвав повний перелік елементів навісного обладнання ,так як зазначене обладнання було зачинено в сейфі з 1980-х років та він не пам`ятав повний перелік обладнання мотолодки «Крим». Але ,коли він прийшов до пункту прийому металобрухту він однозначно ідентифікував саме своє обладнання. Будинок на території домоволодіння знаходився в нормальному стані, він регулярно його опалював. При призначенні покарання не наполягає на призначенні обвинуваченим суворого покарання, але наполягає на задоволенні заявленого ним цивільного позову про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Моральна шкода полягає в тому, що внаслідок численних судових засідань з розгляду кримінального провадження та необхідності підготовки до них у нього погіршився стан здоров`я, він страждає через погіршення сну, внаслідок вчиненого злочину він позбавлений можливості користуватися приміщенням, так як відсутнє опалення, внаслідок відсутності опалення також приміщення почало руйнуватися.На час вчинення кримінального правопорушення зазначене домоволодіння належить йому та третій особі ОСОБА_35 . Частки домоволодіння в натурі не виділені, будинок належить на праві спільної власності двом особам . До прийняття спадщини, тобто до 2006 року, на території зазначеного домоволодіння проживала лише ОСОБА_36 , і був зареєстрований за цією адресою її син. Раніше також на території зазначеного домоволодіння проживав його брат, ОСОБА_37 . Особисто він на території зазначеного домоволодіння не проживає дуже давно, він там проживав з 1956 року по 1966 рік. Металевий гараж, який знаходиться на території домоволодіння, було подаровано його батьком його брату ОСОБА_31 , після чого брат забрав цей гараж до власного домоволодіння у селищі Нова Кахновка. На місці гаражу, який забрав його брат , він встановив інший гараж, який придбав за власні кошти . Металевих ящиків на території домоволодіння було три, вони належали його батьку, у нього були ключі від зазначених ящиків. Частину зазначеного домоволодіння він отримав у спадщину за рішенням суду, іншу частину зазначеного домоволодіння у спадщину отримав його брат, ОСОБА_37 . В його позовній заяві зазначено більшу кількість майна, ніж в обвинувальному акті, так як при проведенні експертизи експертом не було здійснено оцінку вартості частини майна. Він не погоджується з оцінкою майна, так як оцінка була проведена з урахуванням вартості не виробів, а металобрухту. Під час досудового розслідування слідчий не запитував у нього перелік викраденого майна. Він дії слідчого щодо не зазначення переліку викраденого у нього майна не оскаржував до суду . У майна, яке зберігалося в будинку, є співвласник. Речі, які знаходилися в будинку, знаходилися в придатному для використання стані, документів, які підтверджують право власності на ці речі у нього немає. Частина подвір`я, якою він користувався, була у охайному стані, а частина подвір`я ОСОБА_35 у занедбаному стані. Частина домоволодіння була огороджена парканом, суцільного паркану у домоволодіння не було. Викрадений у нього металевий ящик був червоного або бурого кольору. Речові докази на даний час знаходяться у приймальника металобрухту ОСОБА_29 , так як він не мав можливості забрати їх. Слідча дія , а саме пред`явлення речей для впізнання слідчим з ним не проводилася. Диск із відеозаписом крадіжки він отримав від сусіда, який проживає за адресою: АДРЕСА_5 , який надав диск добровільно на його прохання. Він повідомляв слідчого про наявність відеоспостереження, однак чи вилучався зазначений відеозапис слідчим йому невідомо. Слідчому відеозапис події передала його донька, яка не є свідком у зазначеному кримінальному провадженні. 29 червня 2014 року у нього було викрадено металевий ящик-сейф, вагою 500 кілограм, в якому знаходилося два м`яких сидіння від мотолодки «Крим», весла, дистанційне керування мотолодкою, тент на човен, блоки плавучості, комплект стекол, рульове колесо, містки, черпак з алюмінію, бензобак доводочний від двигуна «Вихрь». З будинку було викрадено металеву ванну, металеву бочку об`ємом 200 літрів, бензобак автомобільний об`ємом 250 літрів, було пошкоджено плиту та викрадено металеву духовку, колосники, топочні дверцята, дверцята продувальні, чавунну плиту з конфорками, засуви чавунні, також були пошкоджені вікна та підвіконня, радіатори опалення. Із вартістю викраденого майна, яка зазначена в обвинувальному акті він не погоджується, так як зазначене майно оцінено як металобрухт, а не вироби. Також , крім переліченого в обвинувальному акті майна були викрадені м`які сидіння від човна «Крим», дистанційне керування мотолодкою, тент, блоки плавучості, лобове скло, містки від човна та рульове колесо. Дуг для тенту човна було три та застібка передня. Також він вважає , що в обвинувальному акті не зазначена сума збитків, які йому завдані пошкодженням плити. Господарськими будівлями, які розташовані на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 він розпоряджається на підставі рішення суду та витягу про державну реєстрацію права власності. Пузак Геннадій продав власну частину домоволодіння ОСОБА_38 , але не реєстрував цю угоду. Як йому відомо, крадіжка з його домоволодіння була вчинена ОСОБА_24 , про що йому повідомили батьки ОСОБА_24 ,а також ОСОБА_23 , якого він зустрів в пункті прийому металобрухту, де він виявив викрадені у нього речі. Викрадене майно на даний час знаходиться на зберіганні у приймальника металу Радовільського. Він не забирає це майно, так як на даний час не проведено експертизу із метою визначення вартості цього майна, а експертиза, яка проведена фірмою «Шар» вважає є неналежною, так як фірма «Шар» не має відповідної ліцензії для проведення експертизи . Також в експертизі зазначено вартість викраденого майна виходячи з вартості металобрухту, хоча викрадене майно є виробами, які були придатні до використання.Крім того, фірмою «Шар» під час проведення експертизи не визначена вартість частини викраденого майна. Незважаючи на те, що працівнику міліції ним була надана розписка про те, що він отримав викрадене майно, він не забирав зазначене майно, так як викрадені вироби були пошкоджені внаслідок вилучення металевих частин з метою переробки їх на металолом. Майно, яке зберігається у приймальника металу ОСОБА_29 , знаходиться на зберіганні за усною домовленістю з ОСОБА_29 . Власником частини приватизованої земельної ділянки, а саме 3 соток, на якій розташовано домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 є ОСОБА_39 . Правовстановлюючі документи на підтвердження його права власності на земельну ділянку розташовану по АДРЕСА_2 у нього відсутні. Він не згоден ні із первісним обвинувальним актом , який був затверджений прокурором ОСОБА_12 30.09.2014 року , так як в ньому неправильно зазначена вартість викраденого майна і експертизу не мала права проводити фірма`Шар», яка немає ліцензії, також він не згоден із обвинувальним актом зі зміненим обвинуваченням, затвердженим заступником керівника Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_40 27 серпня 2021 року, так як в ньому прокурором зазначені не всі речі , які у нього були викрадені .

-показання свідка ОСОБА_29 , який в судовому засіданні пояснив, що у 2014 році, точну дату та час він не пам`ятає, влітку, у вихідний день до нього прийшов ОСОБА_24 та ОСОБА_23 та запропонували йому придбати металевий ящик, ванну, батарею, колосники з печі, духовку, бочку, бак від автомобіля марки «Краз». ОСОБА_24 пояснив, що ці речі залишилися йому від його дідуся, а ОСОБА_23 підтвердив цю інформацію. Згодом ОСОБА_24 та ОСОБА_23 почали приносити перелічене майно до його приватного домоволодіння за адресою: АДРЕСА_6 . Зазначене майно приносилося не за один раз, вперше приблизно о 12 год. 00 хв., принесли ванну, бочку, наступного разу приїхали на автомобілі марки «Газель» приблизно о 16 год. 00 хв та привезли металевий ящик, так як він був дуже важкий. Також протягом дня хлопці просили у нього інструмент та тачку для перевезення металобрухту, за інструментом приходив один з учасників події. ОСОБА_24 пояснив, що його дідусь загубив ключі від цього ящика, та попрохав зрізати замок з ящика, що він зробив особисто болгаркою, в сейфі було приладдя для човна, а саме тент, два м`яких сидіння, бак, піддон від човнового мотора, лобове скло, містки, весло, яке мало номерне позначення. Зазначений ящик був в доброму стані, пофарбований, а речі які перебували в ньому були старі. Бак від човна, сидіння були в цілому стані, бочка була в пошкодженому стані, металева ванна була пошкоджена. Це приладдя залишилося у нього. Після цього вони оцінили зазначене майно у суму приблизно 900 гривень, виходячи з ваги металу, він розрахувався, та ОСОБА_23 і ОСОБА_24 пішли. Наступного ранку він зустрів потерпілого, який шукав майно. Він пояснив потерпілому ОСОБА_20 , що зазначене майно знаходиться у нього, було викликано слідчо-оперативну групу, якій він дозволив провести огляд його домоволодіння та яка описала зазначене майно, однак речі не опечатувалися та бирками не позначалися. Усі речі перебували у різних місцях, але потерпілий ОСОБА_20 конкретно вказав на речі, які належали йому серед інших речей. Під час впізнання речей поняті присутні не були. Приблизно через тиждень він зустрів на вулиці ОСОБА_24 , якого передав правоохоронним органам. Йому не було відомо місце проживання ОСОБА_24 . Із ОСОБА_24 приходили також інші особи, але він не пам`ятає, хто саме. Також ,протягом дня ,обвинувачені йому телефонували. У день, в який відбувалися події, він свідка на прізвище ОСОБА_41 не бачив, побачив його приблизно через два-три місяці. Викрадене майно на даний час зберігається у нього. Після зазначених подій йому телефонував потерпілий ОСОБА_20 з проханням передати батьку обвинуваченого ОСОБА_22 металеві частини плити для її відновлення, а саме передати колосник із печі та плиту із кільцями, він це прохання виконав. Згодом зазначені речі були повернуті йому в аналогічному стані батьком ОСОБА_24 .. Сидіння від човна було пошкоджено ним, так як він мав намір вилучити металеві частини. Сейф, весла, бак та сидіння були лише ті, які привезли обвинувачені. Особа ОСОБА_23 до цих подій йому не була відома. Домоволодіння за адресою: АДРЕСА_6 належить його дружині, яка також дозволила працівникам міліції провести огляд домоволодіння. Речі, які були здані обвинуваченими зберігаються на даний час у нього на подвір`ї під відкритим небом, про що відомо потерпілому. Потерпілий не намагався забрати зазначені речі, також він не висловлював прохання більш охайно ставитися до його речей. Він зберігальну розписку щодо речей працівникам міліції не писав, речі не були повернуті власнику, так як потерпілий ОСОБА_20 попрохав, щоб зазначені речі зберігалися у нього. На даний час у нього зберігається дві батареї опалення, бочка, ванна, колосник, пічка, духовка, приладдя від човна, залишки двох сидінь, піддон від човна, весло. Весло від човна було в металевому ящику, який був закритий на навісний замок, який він зрізав та викинув. Двері ящика він зрізав з петель, так як вони були заржавілі. При розпилюванні замку двері ящику було неможливо відкрити, так як ящик дуже давно не відкривався. Вага металевого ящику приблизно складає 500 кілограмм. Особи, які перевозили викрадене майно це ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_22 , ОСОБА_25 , ОСОБА_18 . Особи, які возили майно не переховувалися, усі дії вчиняли відкрито.

-показання свідка ОСОБА_42 , яка в судовому засіданні пояснила, що в червні 2014 року, точну дату та час не пам`ятає, вона знаходилася вдома за адресою: АДРЕСА_5 та в першій половині дня почула як за парканом у сусідів, як їй здалося, ведуться роботи з прибирання. Ввечері цього ж дня до неї прийшов сусід на ім`я ОСОБА_43 та повідомив, що його пограбували, а саме викрали метал. Вона не дивилася, що саме відбувається у сусідів, але чула як особи, які там знаходилися, спілкувалися між собою. Спілкувалися декілька осіб, чоловіків, точну кількість їх не визначала. Вона не бачила автомобілів, які б приїжджали до території сусідів. Вона не звертала увагу, чи відбувалися якісь роботи на території сусідів у другій половині дня. В цей день разом з нею також на території домоволодіння перебувала її сестра ОСОБА_44 . В цей день вона залишала територію власного домоволодіння, а саме виходила в магазин. Також з нею проживає її чоловік, однак під час цих подій її чоловік знаходився на роботі. Особисто вона на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 ніколи не заходила, та яке саме майно перебувало на території зазначеного домоволодіння та кому воно належало їй невідомо. За адресою: АДРЕСА_5 вона постійно проживає приблизно з 2007 року. Будинок за адресою: АДРЕСА_2 був на її думку непридатний для проживання, так як він частково зруйнований, має пошкодження даху.Вона ніколи не бачила, щоб у цьому будинку топили піч або дбали за цим будинком. Подвір`я будинку також перебуває у занедбаному стані, не доглянуте, парканом не огороджене, будь-яка особа має доступ до цього подвір`я. Під час подій ,подвір`я було у занедбаному стані, був бур`ян значного розміру. Власника на ім`я ОСОБА_43 вона періодично бачила на цьому подвір`ї, іноді раз у тиждень, іноді раз в місяць , частіше вона бачила його у другій половині дня, він вітався з нею. Вона не чула, щоб особам, які здійснювали роботи з прибирання, будь-хто робив зауваження.

-показання свідка ОСОБА_45 , яка в судовому засіданні пояснила, що обвинувачений ОСОБА_22 є її правнуком. Вона постійно, приблизно раз на місяць відвідувала ділянку за адресою: АДРЕСА_2 з метою зняття показань та годування тварин. У 2014 році її син ОСОБА_20 повідомив їй, що у зазначеному домоволодінні ОСОБА_22 з друзями розібрали плиту, розбили вікна, викрали ящики металеві, ключі від яких були у ОСОБА_20 . Плиту було розбито раніше, до крадіжки ящика. Вона бачила відеозаписи з камери відеоспостереження, які їй показував її син ОСОБА_20 , на яких було зафіксовано факт вчинення кримінального правопорушення. На відеозапису було зафіксовано ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , також було зафіксовано осіб жіночої статі. Ця камера розташована на сусідському будинку, та відеозаписи було надано сусідом, ім`я якого вона не знає. З її сином ОСОБА_31 у неї погані відносини, вони погіршилися приблизно з 2007 року. Як їй відомо, у ОСОБА_20 викрадено великий металевий ящик, який знаходився на подвір`ї домоволодіння, та в якому знаходилося приладдя до мотолодки «Крим»: тент до човна, весла до човна, лавки, пульт керування. В інший час, а саме в інші дні та місяці також було викрадено інші предмети з території домоволодіння. Ящик та його вміст належали ОСОБА_20 , батько подарував цей ящик йому ще до своєї смерті. Під час викрадення ящик відкрити не змогли, так як ключі були у ОСОБА_20 . Також було розібрано плиту у будинку, викрадено колосники, конфорки від плити, яка була справна. Бензобак від автомобіля «ЗІЛ», сталева бочка об`ємом 200 літрів, радіатори опалення, ванна чавунна належали ОСОБА_20 . ОСОБА_31 не мав відношення до майна, яке ОСОБА_20 зберігав на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_31 ніколи на відвідував зазначене домоволодіння. Човен, який зберігався на подвір`ї, був без приладдя, яке зберігалося окремо в металевому ящику. ОСОБА_31 ніколи не будував будь-що на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 . Вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_46 , шлюб було розірвано приблизно у 1970 році, з 1977 року вона проживала окремо від колишнього чоловіка, але підтримувала з ним стосунки. Із 1980 року її колишній чоловік ОСОБА_47 проживав з іншою жінкою. Після розірвання шлюбу її син ОСОБА_48 Геннадій із батьком не спілкувався, а ОСОБА_49 з ним спілкувався. Її колишній чоловік ОСОБА_47 дозволив їх сину ОСОБА_50 поставити на подвір`ї машину, гараж, човен та металевий ящик. У ОСОБА_31 було наявне підприємство із перевезень вантажними транспортними засобами. Ящик, який знаходився на подвір`ї виготовив ОСОБА_51 самостійно, та самостійно завіз його на територію домоволодіння. Із ОСОБА_52 вона перебуває у поганих відносинах. З ОСОБА_22 вона знаходилася у добрих відносинах до початку судового процесу. Їй відомий зміст показань свідків ОСОБА_53 , ОСОБА_31 , які були надані на попередніх судових засіданнях із записів, які їй показав потерпілий ОСОБА_20 . Вона бачила вміст викраденого металевого ящика приблизно після 2006-2007 року. Територія домоволодіння була охайна та доглянута. ОСОБА_31 на території домоволодіння перебував один раз, під час похорону батька. Подвір`я у 2014 році було з парканом, який було встановлено зі сторони проїзної частини, але не огороджене повністю. У власності членів сім`ї ОСОБА_48 були човни «Крим» та «Неман». ОСОБА_22 та інші обвинувачені не зверталися до її сина ОСОБА_20 та вибачення у нього не просили. У ОСОБА_31 відсутні будь-які документи на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_20 мав у власності вантажний автомобіль марки «ЗІЛ» приблизно у 1995 році. У 2014 році бензобака від автомобіля «ЗІЛ» на території домоволодіння не було, так як автомобіль «ЗІЛ» ОСОБА_20 продав приблизно у 2005 році. Її колишній чоловік ОСОБА_51 був прописаний за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_51 займався пасікою, його частина будинку перебувала у гарному стані.

- висновок експерта з оцінки майна від 25.09.2014 року, із якого вбачається, що на підставі аналізу результатів, проведених техніко економічних розрахунків, середня ринкова вартість майна, з урахуванням зносу, станом на 29.06.2014 року складає:

Сталева ванна, розміром 1500x700x450мм., придбана в 2000 році, бувша у використані - 897 гривень.

Духовка сталева від печі, придбана в 1970 році, бувша у використанні - 8 гривень.

Чавунна плита від печі двоконфорочна, придбана в 1970 році, бувша у використанні - 93 гривні.

Дві чавунні засувки від печі, придбані в 1970 році, бувші у використанні - 30 гривень

Дверцята топочні чавунні до печі, придбані в 1970 році, бувші у використанні - 36 гривень.

Дверцята піддувальні чавунні до печі, придбані в 1970 році, бувші у використанні 24гривні.

Колосник до печі, придбаний в 1970 році, бувший у використанні - 12 гривень.

Алюмінієвий черпак від човна «Крим», придбаний в 1978 році, бувший у використанні -10 гривень.

Два весла від човна «Крим», придбані в 1978 році, бувші у використанні - 150 гривень.

Бензобак доводочний двигуна «Віхрь», ємністю 20 літрів, придбаний в 1978 році, бувший у використанні - 90 гривень.

Тент з дугами від човна «Крим», розміром 1 кв.м., виготовлений з брезенту, придбаний в1978 році, бувший у використанні - 8 гривень.

Бензобак до автомобіля «ЗІЛ», об`ємом 250 літрів, придбаний в 1976 році, бувший увикористанні - 240 гривень.

Сталева бочка на 200 літрів, придбана в 1970 році, бувша у використанні - 50 гривень.

Радіатор опалення сталевий панельний, розміром 900x700мм., придбаний в 1980 році,бувший у використанні - 36 гривень.

Радіатор опалення сталевий панельний, розміром 700x700мм., придбаний у 1980 році,бувший у використанні -27 гривень. (а.с.148-149 т.1)

-протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 30.06.2014 року, із якого вбачається, що ОСОБА_20 повідомив, що 30.06.2014 року невідомі особи шляхом пошкодження вікон його будинку, розташованого по АДРЕСА_7 скоїли крадіжку ящика, в якому знаходилися риболовні вироби. Викрадено майно: сідла від катеру «Крим», тент, весло, набір пенопласту для риболовлі (а.с.150-151 т.1)

-протокол огляду місця події від 30.06.2014 року та фото таблицею до нього , із якого вбачається, що старшим слідчим СВ Кременчуцького МВ УМВС України в Полтавській області майором поліції ОСОБА_54 проведено огляд не огородженого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_7 , в будинку знаходиться піч в розбірливому стані, будинок знаходиться в занедбаному стані , немає вікон , розбите скло , на земельній ділянці зарослі кущів (а.с.152,154-158 т.1)

-заява ОСОБА_20 від 30.06.2014 року, із якої вбачається, що він дозволяє працівникам міліції провести огляд території домоволодіння, а також жилих приміщень за адресою: АДРЕСА_7 (а.с.153 т.1)

-ухвала Автозаводського районного суду м.Кременчука від 21.03.2011 року, із якої вбачається, що спадкове майно ,яке залишилось після смерті ОСОБА_51 , складається з 69/100 ідеальних часток домоволодіння по АДРЕСА_2 і складається з: житлового будинку літ. «Б,Б-1»,»б», що складається з приміщень «2-1», 2- 2„ , 2-3 загальною площею 20,8кв.м. вартістю 5466,03 грн., сарай, літ. „Г (помилково названий, літ. „С на плані земельної ділянки технічного паспорту) вартістю 776 грн., сарай, літ „Я, сарай, літ. „Ч , льох, літ „Я п, льох, літ. „Я, загальною вартістю 4007грн., гараж, літ. „Ш вартістю 8500грн., 1/2 частину вбиральні, літ. „О, вартістю 152 грн., огорожу (ворота ,літ. №2 і № 3) загальною вартістю 2432 грн. підсумковою вартістю 21335,03 грн. Визнати за ОСОБА_36 право власності на іншу частину житлового будинку літ. „Б, Б-1, „б, що складається з приміщень, літ. „1-2, „1- 3, „ 1 ,загальною площею 20,4 кв.м. загальною вартістю 5360,09 грн., омшанніка, літ.Ю, ю вартістю 4152 грн., 1/2 частину вбиральні, літ. „О вартістю 152 грн., підсумковою вартістю 9664,09 грн., що відповідає 31/100 ідеальних часток домоволодіння. Визнати за ОСОБА_20 та ОСОБА_37 право власності на Ѕ частку спадкового майна, за кожним, що залишилось після смерті ОСОБА_51 , яка складається з ј частки житлового будинку АДРЕСА_8 та складається з приміщень „2 1, „2 - 2, „2 -3 загальною площею 20,8 кв.м. вартістю 52773,015 грн., 1/2 частини сараю, літ. „Г вартістю 338 грн., 1/2 частини сараю, літ. „Я, 1/2 частини сараю, літ. „Ч, 1/2 частини льоху, літ. „Яп, 1/2 частини льоху, літ. „Я, загальною вартістю 2003,5 грн., 1/2 частини гаражу, літ. „Ш вартістю 4250 грн., 1/4 частини вбиральні, літ. „О, вартістю 76 грн., 1/2 частини огорожі (ворота, літ. №2 і №3) загальною вартістю 1216 грн. підсумковою вартістю 1/2 частини спадкового майна батька в сумі 10667,51 грн., що відповідає 34/100 ідеальних часток всього домоволодіння. (а.с.159-161 т.1)

-копія технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_2 станом на 15.03.2012 року, із якого вбачається, що власниками зазначеного домоволодіння є ОСОБА_20 , розмір частки власності 69/200, та ОСОБА_37 , розмір частки власності 69/200 (а.с.162 т.1)

-копія витягу про державну реєстрацію прав на домоволодіння від 19.03.2012 року за адресою: АДРЕСА_2 , із якого вбачається що власниками зазначеного домоволодіння є ОСОБА_20 , розмір частки власності 69/200, та ОСОБА_37 , розмір частки власності 69/200 (а.с.163 т.1)

-копія упаковочного листа до мотолодки «Крим» №20084, в якому зазначені найменування упаковочних предметів до мотолодки «Крим», усього 17 найменувань, а саме: блок плавучості, весла розбірні, дуги зйомного тенту,диван з відкидними спинками , кришка моторної ніши, брезент, буксирувальний кінець , дистанційне управління мотором «Вихрь» (а.с.166 т.1)

-копія упаковочного листа до мотолодки «Крим» №18337, в якому зазначені найменування упаковочних предметів до мотолодки «Крим», усього 17 найменувань, а саме: блок плавучості, весла розбірні, дуги зйомного тенту, сидіння з відкидними спинками , кришка кормового відсіку, покривало пожежне , буксирувально- швартовий канат , дистанційне управління мотором «Вихрь» (а.с.166 т.1)

-копія судового білету №005728 від 15.05.1984 року до човна №УПБ-6124 моторного прогулянкового човна «Крим» та комплект поставки 17 найменувань , а саме : покривало пожежне , блок плавучості , сидіння із відкидними спинками та інше (а.с.167 т.1)

-протокол огляду місця події від 30.06.2014 року та фото таблиця до нього , із якого вбачається, що слідчим СВ Кременчуцього МУ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_55 проведено огляд металевого гаражу червоного кольору, розташованого за адресою: АДРЕСА_6 , під час якого ОСОБА_29 видав металевий ящик розміром 2 метри на 1 метр, покритий іржею, дві обігрівальні батареї, ванну, металеву бочку об`ємом 200 літрів, бак з автомобіля «КРАЗ» об`ємом 250 літрів чорного кольору, навісне обладнання з мотолодки «Крим», металеву плиту, бак від мотора човна «Віхорь», задвижки чавунні від печі 2 штуки (а.с.168-174 т.1)

-розписка ОСОБА_20 від 30.06.2014 року, із якої вбачається, що ОСОБА_20 отримав від працівників міліції речі, які були в нього викрадені з 29.06.2014 року з 11 год. 00 хв. до 30.06.2014 року 06 год. 00 хв. з адреси Сумська, буд.4, а саме металевий ящик два метри на метр, дві обігрівальні батареї, ванну, металеву бочку об`ємом 200 літрів, бак автомобіля «КРАЗ» об`ємом 250 літрів в непридатному стані навісне обладнання мотолодки «Крим», металеву плиту, бак від мотора «Вихрь», засувки чавунні від плити. (а.с.175 т.1)

-постанова про визнання речовими доказами від 01.04.2014 року, із якої вбачається, що металеву ванну, 2 радіаторні батареї, бензобак від автомобіля «ЗІЛ», металеву бочку на 200 літрів, металеві вироби від пічки: плиту, двоє дверцят, духовку, колосники, 2 задвижки, металевий сейф з обладнанням до мотолодки «Крим» (два крісла, алюмінієвий черпак, весла, бензобак, корпус до двигуна,тент з дугами, кермове обладнання), визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001899 та передано на зберігання ОСОБА_20 (а.с.176 т.1)

-клопотання ОСОБА_20 про долучення до матеріалів кримінального провадження №0001899 від 30.06.2014 року дівіді диску з серійним номером 611 із записами з камер відеоспостереження від 29.06.2014 року по вул.Сумській в м.Кременчуці. (а.с.177 т.1)

-постанова про визнання речовими доказами від 23.07.2014 року, із якої вбачається, що слідчим СВ Кременчуцького МВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_56 ДВД диск з серійним номером 611, на якому містяться записи відеоспостереження від 29.06.2014 року з камер відеоспостереження по АДРЕСА_2 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0001899 та долучено до матеріалів справи (а.с.178 т.1)

-довідка вартості, із якої вбачається, що станом на 29.06.2014 року вартість одного кілограму чорного металу складає 2,10 грн. (а.с.179 т.1)

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.07.2014 року, із якого вбачається, що свідок ОСОБА_29 на фотознімку №2 впізнав за виразом обличчя, розрізом очей, формою голови особу у якої купував металеві вироби (а.с.180 т.1)

-протокол перегляду відеозапису від 27.09.2014 року, із якого вбачається, що слідчим СВ Кременчуцького МВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_57 оглянуто ДВД диск, серійний номер 611, наданий потерпілим ОСОБА_20 , із якого вбачається, що «На вказаному ДВД диску знаходиться 11 відеозаписів. Відеозаписи виготовлені 29.06.2014 року у проміжок часу з 12:30:10 по 16:10:10 годину. Переглядаючи відеозаписи видно, що камера розташована по АДРЕСА_2 . Камера охоплює частину домогосподарства ОСОБА_20 по АДРЕСА_2 та стінку червоного кольору, церкви що межує з домогосподарством ОСОБА_20 . На відеозаписі зафіксовано, що о 12:33:44 год. до домогосподарства ОСОБА_20 входить група молодих хлопців у кількості чотирьох чоловік, серед яких один з оголеним торсом та має при собі тачанку, зі слів ОСОБА_18 це зображений ОСОБА_24 , другий має на спині рюкзак чорного кольору - це ОСОБА_22 інших точно не може вказати, але серед вказаних осіб є він ( ОСОБА_18 ) та його товариш ОСОБА_25 . Події, які зображені на відеозаписі дійсно відповідають обставинам, що мали місце 29.06.2014 року, а саме часова відповідність та кількість осіб , які зображені на відеозаписі, порядок їх дій.О 12:35:53 годині видно як чотири хлопці заходить на територію домогосподарства ОСОБА_20 , один з них веде металеву тачку зі слів ОСОБА_18 це він. О 12:45:13 годині видно як хлопці виходять з території домогосподарства та відпочивають поблизу стіни церкви. О 12:47:35 годині підходить чоловік схожий на ОСОБА_58 . О 12:52:45 годині видно, що чоловік схожий на ОСОБА_58 іде самостійно на територію ОСОБА_20 , після чого за ним йдуть четверо хлопців. Об 12:57:13 годині видно як вп`ятьох хлопці перший раз перекидають металевий ящик, а після цього о 12:58:00 годині усі відпочивають на ящику перебуваючи на території домогосподарства ОСОБА_20 .О 12:59:17 годині видно як один хлопець схожий на ОСОБА_59 виходить з дільниці та йде до стінки церкви, о 12:59:30 годині він же повертається та о 13:01:10знову вибігає з території домогосподарства та рухається в бік вул. Пролетарської, після цього о 13:03:33 годині видно як троє хлопців схожих на ОСОБА_58 , ОСОБА_60 та ОСОБА_61 йдуть до житлового будинку ОСОБА_20 . О 13:03:59 годині один хлопець, схожий на ОСОБА_62 вибігає з території домогосподарства та йде в бік АДРЕСА_5 . Після цього о 13:05:40 годині обидва хлопці ( ОСОБА_63 та ОСОБА_64 ), що відбігали повертаються до стінки церкви, після чого знову йдуть на територію домогосподарства. О 13:06:13 усі в п`ятьох відпочивають на перекинутому ящику на території домогосподарства ОСОБА_20 . О 13:09:47 один хлопець схожий на ОСОБА_59 відходить до стінки церкви, після цього о 13:11:28 годині відходить хлопець схожий на ОСОБА_25 та о 13:12:25 годині до стінки підходить чоловік схожий на ОСОБА_58 , далі о 13:13:18 годині усі втрьох вони йдуть в бік вулиці Пролетарської. О 13:16:37 годині до домогосподарства ОСОБА_20 повертається чоловік, схожий на ОСОБА_58 . О 13:24:43 годині видно, що один хлопець з тачкою пересувається по території двору ОСОБА_20 , о 13:25:37 годині двоє переносять предмет, схожий на ванну, о 13:25:43 годині один хлопець переносить батарею. О 13:28:32 годині,завантаживши металеві вироби на тачку усі втрьох везуть її в бік вулиці Пролетарської. Потім о 15:38:40 годині видно, як до домогосподарства ОСОБА_20 приїжджає вантажний автомобіль «Газель» та підходять ОСОБА_58 , ОСОБА_65 та ОСОБА_61 та о 15:40:00 годині до домогосподарства підходять ОСОБА_66 , ОСОБА_67 , потім до 15:50:22 усі вп`ятьох хлопці завантажують до вантажного автомобіля металевий ящик, після чого авто їде в бік вулиці Пролетарської. (а.с.185-186 т.1)

-Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №193034720 від 13.12.2019 року, із якої вбачається, що земельна ділянка площею 306 квадратних метрів, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки №19569 від 01.12.2007 року на праві приватної власності належить ОСОБА_39 . Домоволодіння загальною площею 41,2 квадратних метрів належить на праві приватної власності ОСОБА_20 на підставі мирової угоди, затвердженої ухвалою Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 21.03.2011 року, частка власності 69/200 та ОСОБА_68 , частка власності 131/200, на підставі договору дарування від 06.04.2012 року (а.с.81-83 т.6)

На підтвердження вини ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_22 , ОСОБА_25 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.185 ч.2,3 КК України потерпілим ОСОБА_20 , надано наступні докази:

-висновок експертного будівельно-технічного дослідження №10-15 від 17.12.2015 року, із якого вбачається, що вартість ремонтних робіт по відновленню пошкоджених конструкцій вікон, опалювальної плити, коминка та димохідної труби квартири АДРЕСА_9 становить 9131 гривня (а.с.95-107 т.3)

-копія схематичного плану земельної ділянки садибного (індивідуального) житлового будинку по АДРЕСА_2 , із якого вбачається, що загальна площа земельної ділянки складає 1136 квадратних метрів, під господарським будинком усього 119 квадратних метрів, під будинком 54 квадратних метри, під господарською будівлею 65 квадратних метрів. Площа земельної ділянки під двором складає 1017 квадратних метрів (а.с.108 зворот т.3)

-копія плану будинку літ.Б по АДРЕСА_2 (а.с.109 т.3)

-експлікація приміщень до плану житлового будинку садибного типу АДРЕСА_2 (а.с.109 зворот 110 т.3)

-архівний витяг із протоколу №5 засідання виконавчого комітету Автозаводської районної Ради народних депутатів від 10 березня 1988 року, із якого вбачається, що Виконком районної Ради народних депутатів вирішив визнати право власності за ОСОБА_51 на гараж літ. ОСОБА_69 , сарай літ. ОСОБА_70 , погріб літ. «Я» в домоволодінні по АДРЕСА_2 (а.с.70-71 т.5)

-довідка (виписка з домової книги про склад сім`ї та реєстрацію) від 21.09.2006 року, із якої вбачається, що ОСОБА_51 ,1929 року народження до ІНФОРМАЦІЯ_2 до смерті ( виписаний ІНФОРМАЦІЯ_3 ) проживав в м.Кременчуці та був зареєстрований по АДРЕСА_2 , та займає житлову площу 8,5 м2. (а.с.72 т.5)

-копія державного акту про право власності на земельну ділянку від 17.01.2006 року, із якої вбачається, що ОСОБА_71 на підставі договору дарування ВАК №619588 від 10.06.2003 року земельна ділянка площею 306 квадратних метрів, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.142-143 т.6)

-копія технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду за адресою АДРЕСА_10 , із якого вбачається, що власником 1/8 частки будинку є ОСОБА_51 . Технічний паспорт має відмітку «Погашено 05.04.2005 року» (а.с.149-152 т.6)

-архівний витяг із протоколу №5 засідання виконавчого комітету Автозаводської районної Ради депутатів трудящих від 17 вересня 1975 року, із якого вбачається, що домоволодіння по АДРЕСА_7 належить ОСОБА_51 із часткою 1/8, розподіл домоволодіння неможливий у зв`язку з незручністю користування службовими побудовами (а.с.153-154 т.6)

-копія договору купівлі-продажу земельної ділянки від 01.12.2007 року, із якої вбачається, що ОСОБА_72 та ОСОБА_73 , діючи від імені ОСОБА_71 продали, а ОСОБА_38 ( на теперішній час ОСОБА_39 ) придбала земельну ділянку площею 306 квадратних метрів, що знаходиться по АДРЕСА_2 (а.с.155 т.6)

Надані прокурором та потерпілим ОСОБА_20 докази, суд не вважає такими, що доводять те , що ОСОБА_18 було вчинено суспільно небезпечне діяння , яке містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України за обставин викладених у клопотанні прокурора поза розумним сумнівом.
Згідно з ч.1 ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Про це також йдеться у справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» від 06.12.1988 р. (п.146), де Європейський Суд з прав людини встановив, що «принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного, що також передбачено ст. 62 ч.3 Конституції України, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
За змістом ст. ст. 21, 22, 30 КПК України у кримінальному провадженні правосуддя здійснюється судом на основі змагальності, безпосередності дослідження судом показань, речей та документів. Державне обвинувачення в суді підтримує прокурор, захист обвинуваченого здійснює він сам і його захисник, а функція розгляду справи покладається на суд. При цьому суд, зберігаючи незалежність, неупередженість і об`єктивність, створює необхідні умови для виконання учасниками їх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав.
У відповідності до ст.. 501 ч.1 п.1,2,3 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання:
1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння;
2) чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від одинадцяти років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння;
3) чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.
У частині 2 статі 501 КПК України зазначено , що якщо під час судового розгляду не буде доведено однієї з обставин, передбачених у пункті 1 або 2 частини першої цієї статті, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову у застосуванні примусових заходів виховного характеру і закрити кримінальне провадження.
Згідно із положеннями ст.22 КПК України суд зберігає обєктивність та неупередженість, в тому числі не надаючи переваг будь-якій стороні кримінального провадження.
Крім цього, пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди умотивовувати свої рішення, але він не може тлумачитись як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент (довід). Об`єм цього обов`язку може змінюватись залежно від природи рішення.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України №10 від 06.11.2009 року зі змінами «Про судову практику у справах про злочини проти власності», крадіжкою є викрадення, здійснюючи яке, винна особа вважає, що робить це непомітно для потерпілого чи інших осіб.
Об`єктивна сторона крадіжки (ч. 1 ст. 185 КК) передбачає таємне викрадення чужого майна. Обов`язкові ознаки об`єктивної сторони крадіжки: 1) дія (таємне, незаконне, безоплатне, поза волею власника вилучення чужого майна); 2) наслідок, що полягає у заволодінні винним чужим майном; 3) причиновий зв`язок між дією та наслідком; 4) спосіб вчинення злочину, що характеризується таємністю.
Суб`єктивна сторона крадіжки характеризується прямим умислом на заволодіння чужим майном. Змістом умислу винного при крадіжці охоплюється його переконаність у тому, що викрадення ним майна здійснюється таємно від потерпілого, очевидців або осіб, у володінні чи під охороною яких знаходиться майно: за відсутності сторонніх осіб; у їхній присутності, але непомітно для них; у присутності таких осіб і на "їхніх очах", але за умови, що вони не усвідомлюють характеру вчинюваних винним дій; у присутності сторонніх осіб, на потурання (а через це і на втаємничення своїх дій) яких, в силу особливих зв`язків чи стосунків з ними, розраховує винний тощо. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони крадіжки є корисливий мотив.
Згідно доказу , наданого стороною обвинувачення , а саме прокурором, Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №193034720 від 13.12.2019 року,( а.с.81-83 т.6) вбачається, що земельна ділянка площею 306 квадратних метрів, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки №19569 від 01.12.2007 року на праві приватної власності належить ОСОБА_39 . Домоволодіння загальною площею 41,2 квадратних метрів належить на праві приватної власності ОСОБА_20 на підставі мирової угоди, затвердженої ухвалою Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 21.03.2011 року, його частка власності складає 69/200 та ОСОБА_68 , його частка власності складає 131/200, на підставі договору дарування від 06.04.2012 року .

Таким чином , відповідно до вище зазначеного судом доказу сторони обвинувачення , будинок АДРЕСА_2 належить на праві приватної власності двом особам , це потерпілому ОСОБА_20 ( 69/200 його частка ) та ОСОБА_68 ( його частка з 06.04.2012 року згідно договору дарування складає 131/200 і є значно більшою за частку потерпілого ОСОБА_20 ) ,а місцем вчинення суспільно небезпечного діяння , як зазначено старшим прокурором прокуратури м.Кременчука ОСОБА_12 в клопотанні про застосування примусових заходів виховного характеру від 30.09.2014 року, є саме будинок АДРЕСА_2 , який належить двом власникам і який як встановлено в судовому засіданні в натурі не поділений згідно часток, що сам потерпілий ОСОБА_20 підтвердив у судовому засіданні , тобто стороною обвинувачення вважає суд в клопотанні не зазначено , шо саме із частини будинку , яка належить на праві власності потерпілому ОСОБА_20 було викрадено майно, яке зазначено в клопотанні про застосування примусових заходів виховного характеру і що саме в цій частині будинку знаходиться піч .

Відносно належності земельної ділянки , яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , стороною обвинувачення не надано суду доказів , що вона належить саме потерпілому ОСОБА_20 , який в судовому засіданні суду пояснив , що правовстановлюючих документів на земельну ділянку , яка розташована по АДРЕСА_2 він не має , а згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №193034720 від 13.12.2019 року земельна ділянка площею 306 квадратних метрів, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки №19569 від 01.12.2007 року на праві приватної власності належить ОСОБА_39 .

Стороною обвинувачення не надано суду квитанцій , чеків ,інших документів , які б підтверджували факт того , що викрадене майно:металевий сейф вагою 500 кг , в якому знаходилось приладдя до човна «Крим , а саме: алюмінієвий черпак від човна «Крим» , два весла від човна «Крим», бензобак доводочний двигуна`Віхрь», тент з дугами від човна «Крим» ., належить саме потерпілому ОСОБА_20 , оскільки свідки сторони обвинувачення ОСОБА_42 , ОСОБА_29 факт належності майна саме потерпілому ОСОБА_20 не підтвердили , а свідки сторони захисту ОСОБА_31 , ОСОБА_36 , ОСОБА_53 в судовому засіданні пояснили , що один металевий ящик ( сейф) належав спочатку батькові потерпілого ОСОБА_20 та свідка ОСОБА_31 ,, який він потім подарував його сину , ОСОБА_50 , ще два металеві ящики потім привіз і поставив на подвір,ї біля будинку як встановлено в судовому засіданні свідок ОСОБА_31 , на ці ящики повісив замки і зберігав в них приладдя для човну «Крим «, що підтвердили вищевказані свідки , також свідок ОСОБА_36 акцентувала увагу суду на тому , що дійсно у потерпілого був човен «Крим» , який був викрадений у нього в 2005-2006 році , також у ОСОБА_31 теж був човен «Крим» , що підтвердила і свідок сторони обвинувачення ОСОБА_74 , яка є матір,ю потерпілого ОСОБА_20 та свідка ОСОБА_75 . Свідок ОСОБА_36 повідомила суду , що все майно , яке знаходилось в будинку по АДРЕСА_2 належить ОСОБА_50 , оскільки він проживав в будинку багато років , а потерпілий ОСОБА_20 проживав в будинку до 1966 року, коли ще був неповнолітнім і більше він в будинку ніколи не проживав і в його власності був тільки гараж на земельній ділянці та будка для собаки . Також він на її території , коли вона проживала в будинку із сім,єю ставив бензобак і автомобіль з її дозволу .

При оцінці доказів сторони обвинувачення суд приходить до висновку , що речі, які були добровільно видані свідком ОСОБА_29 працівникам міліції згідно протоколу огляду місця події від 30.06.2014 року ( а.с. 168-174 т.1) не мають ідентифікуючих ознак, які б дозволяли встановити, що саме видане свідком майно має відношення до мотолодки «Крим» 1978 року випуску, яка належала потерпілому ОСОБА_20 . Як вбачається з фототаблиці до висновку експерта №П-72 від 29.07.2016 року (а.с. 41 т.4), на веслі наявне номерне позначення «6124м» (фото №9), однак номер «6124м» не збігається із номером «6124», який зазначено в судовому білеті №005728 від 15.05.1984 року до моторного прогулянкового човна «Крим» №УПБ-6124. Також суд звертає увагу на те, що стороною обвинувачення не було надано протоколу пред`явлення речей для впізнання потерпілому ОСОБА_20 відповідно до вимог ст.. 229 КПК України , з якого можна було б суду з`ясувати, за якими ознаками потерпілим було ідентифіковано власне майно і які характерні ознаки має таке майно, тобто суд поза розумним сумнівом позбавлений можливості встановити належність майна, вилученого у свідка ОСОБА_29 саме потерпілому ОСОБА_20 . Крім того, потерпілий ОСОБА_20 повідомив суду , що він забув точний перелік майна, яке знаходилося у нього в металевому ящику, але зміг його безсумнівно ідентифікувати, коли побачив у приймальника металу свідка ОСОБА_29 .

Показання свідка ОСОБА_29 , надані в судовому засіданні не підтверджують факт належності майна , яке йому було здано обвинуваченими ОСОБА_24 та ОСОБА_23 саме потерпілому ОСОБА_20 із підстав , які зазначені судом вище.

Також прокурором суду були надані такі докази в обгрунтування того , що ОСОБА_18 було вчинене суспільно небезпечне діяння:

-копія упаковочного листа до мотолодки «Крим» №20084, в якому зазначені найменування упаковочних предметів до мотолодки «Крим», усього 17 найменувань, а саме: блок плавучості, весла розбірні, дуги зйомного тенту,диван з відкидними спинками , кришка моторної ніши, брезент, буксирувальний кінець , дистанційне управління мотором «Вихрь» (а.с.166 т.1)

-копія упаковочного листа до мотолодки «Крим» №18337, в якому зазначені найменування упаковочних предметів до мотолодки «Крим», усього 17 найменувань, а саме: блок плавучості, весла розбірні, дуги зйомного тенту, сидіння з відкидними спинками , кришка кормового відсіку, покривало пожежне , буксирувально- швартовий канат , дистанційне управління мотором «Вихрь» (а.с.166 т.1)

-копія судового білету №005728 від 15.05.1984 року до човна №УПБ-6124 моторного прогулянкового човна «Крим» та комплект поставки 17 найменувань , а саме : покривало пожежне , блок плавучості , сидіння із відкидними спинками та інше (а.с.167 т.1), але вище надані докази стороною обвинувачення підтверджують право власності потерпілого ОСОБА_20 на моторний прогулянковий човен «Крим» станом на дату набуття такого права, а саме згідно копії судового білету №005728 станом на 15.05.1984 року, а упаковочний лист до мотолодки «Крим» №20084 станом на дату придбання човна-1978 рік , згідно показань потерпілого ОСОБА_20 наданих у судовому засіданні , однак як вважає суд не підтверджують того, що станом на 29.06.2014 року зазначена комплектація човна «Крим» потерпілим ОСОБА_20 була збережена та перебувала у його володінні, а відповідно до показань потерпілого ОСОБА_20 , свідків ОСОБА_36 , ОСОБА_31 зазначений човен у потерпілого ОСОБА_20 було викрадено, приблизно у 2005-2006 роках. Крім того, відповідно до показань свідків ОСОБА_31 та ОСОБА_45 у власності осіб, які в різний час проживали на території зазначеного домоволодіння, перебували човни марок «Крим» та «Неман».

Відносно показань свідка ОСОБА_45 , наданих нею в судовому засіданні про те, що саме потерпілому ОСОБА_20 належало майно , яке було викрадено із будинку та подвір,я будинку , розташованого по АДРЕСА_2 і що свідок ОСОБА_31 не має жодного відношення до цього майна, то суд їх оцінює критично, оскільки остання зацікавлена у розгляді справи на користь потерпілого ОСОБА_20 , так як вона є матір`ю потерпілого ОСОБА_20 , зі свідками ОСОБА_31 , ОСОБА_53 у неї склалися неприязні відносини, та їй відомі показання свідків ОСОБА_53 , ОСОБА_31 , які були надані на попередніх судових засіданнях із записів, які їй показав потерпілий ОСОБА_20 .

Як було зазначено прокурором у клопотанні , що ОСОБА_18 вчинив суспільно небезпечне діяння , яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.1 КК України , а однією із ознак кримінального правопорушення є суб`єктивна сторона , яка для крадіжки характеризується прямим умислом на заволодіння чужим майном. Змістом умислу винного при крадіжці охоплюється його переконаність у тому, що викрадення ним майна здійснюється таємно від потерпілого, очевидців або осіб, у володінні чи під охороною яких знаходиться майно: за відсутності сторонніх осіб; у їхній присутності, але непомітно для них; у присутності таких осіб і на "їхніх очах", але за умови, що вони не усвідомлюють характеру вчинюваних винним дій; у присутності сторонніх осіб, на потурання (а через це і на втаємничення своїх дій) яких, в силу особливих зв`язків чи стосунків з ними, розраховує винний тощо. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони крадіжки є корисливий мотив, але суд вважає , що у особі , яка вчинила суспільно небезпечне діяння ОСОБА_18 не було прямого умислу на заволодіння чужим майном , оскільки у судовому засіданні встановлено , що ОСОБА_18 допомагав обвинуваченому ОСОБА_22 вантажити металобрухт на тачку і в автомобіль , робили це відкрито , не від кого не приховувались , так як обвинувачений ОСОБА_22 повідомив їм , що дозвіл на вивезення металобрухту з території будинку , розташованого по АДРЕСА_2 надав його дідусь ОСОБА_31 , якому належало це майно , оскільки останній раніше проживав у будинку АДРЕСА_2 , так як обвинувачений ОСОБА_22 ще в дитинстві разом з батьком приїжджав в гості до дідуся в цей будинок , що у судовому засіданні підтвердили обвинувачені ОСОБА_25 , ОСОБА_76 , ОСОБА_23 , також допитаний в якості свідка ОСОБА_31 , що він надав дозвіл на вивезення металобрухту і іншого майна з території будинку та будинку по АДРЕСА_2 своєму зятю ОСОБА_22 та онуку ОСОБА_22 , оскільки він після смерті батька разом з братом , потерпілим ОСОБА_20 успадкували будинок АДРЕСА_2 ,що також підтвердив у судовому засіданні законний представник обвинуваченого ОСОБА_22 ОСОБА_22 , що дійсно батько його дружини ОСОБА_31 надав спочатку йому , а потім онуку ОСОБА_22 дозвіл на вивезення металобрухту з території будинку , що також підтверджується письмовими доказами , ухвалою Автозаводського районного суду м.Кременчука від 21.03.2011 року ( а.с. 159-161 т.1) що свідку ОСОБА_31 та потерпілому ОСОБА_20 належить по ј частки вище зазначеного будинку.
Таким чином суд приходить до висновку , що особа , яка вчинила суспільно небезпечне діяння ОСОБА_18 вважав , що він разом із обвинуваченим ОСОБА_25 та іншими допомагає обвинуваченому ОСОБА_22 вантажити в автомобіль металобрухт ,який належить діду обвинуваченого ОСОБА_22 , що також у судовому засіданні підтвердили обвинувачений ОСОБА_25 , що йому зателефонував обвинувачений ОСОБА_24 та запропонував допомогти в завантаженні металобрухту , дозвіл на збирання якого отримав обвинувачений ОСОБА_22 від дідуся , вони з ОСОБА_18 погодились і прийшли допомогти хлопцям , але в перший раз не вдалось завантажити великий металевий ящик , тому вони після 15 години за телефонним дзвінком ОСОБА_24 знову прийшли до територія подвір,я будинку , де вже побачили обвинуваченого ОСОБА_23 , який допоміг їм завантажити металевий ящик до автомобіля , на якому вони його привезли до пункту прийому металобрухту . Обвинувачений ОСОБА_24 у судовому засіданні пояснив , що при ньому обвинувачений ОСОБА_22 телефонував своєму дідусю і що той дав дозвіл на збирання металобрухту і інших речей , тому він також вважав , що допомагає ОСОБА_22 збирати металобрухт і інші непотрібні речі , а не вчинює крадіжку , що також підтвердив свідок ОСОБА_29 , що коли обвинувачені ОСОБА_24 та ОСОБА_23 здавали йому металобрухт , то обвинувачений ОСОБА_24 йому повідомив, що майно не викрадене , воно належить дідусю і що він надав дозвіл на його збирання та здачу, тому не вірити показанням обвинувачених та особи , яка вчинила суспільне небезпечне діяння ОСОБА_18 у суду немає підстав .
З урахуванням викладеного суд приходить до висновку , що особа , яка вчинила суспільно небезпечне діяння ОСОБА_18 , які і обвинувачені ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_22 , ОСОБА_25 не мали прямого умислу на вчинення крадіжки , а вважали , що допомагають у збиранні та завантажені майна обвинуваченому ОСОБА_22 , якій отримав на це дозвіл від свого дідуся , свідка ОСОБА_31 . Стороною обвинувачення суду наданий доказ , а саме протокол перегляду відеозапису від 27.09.2014 року, який судом був визнаний недопустимим доказом по справі у вироці суду від 03.08.2022 року , так як був отриманий у порушення вимог КПК України

Також зі змісту протоколу перегляду відеозапису від 27.09.2014 року( а.с. 185-186 т.1) вбачається , що в ньому в порушення вимог ст. 104 ч.3 КПК України відсутні відомості про осіб, які присутні під час проведення процесуальної дії, а саме не зазначено імена, по батькові, дати народження, місця проживання законного представника ОСОБА_77 та захисника ОСОБА_17 , які відповідно до протоколу були присутні під час слідчої дії, не зазначено відомості, важливі для цього кримінального провадження, а саме за якими ознаками ОСОБА_18 ідентифікував осіб, силуети яких наявні на відеозаписах на ДВД-диску з серійним номером 611.

Відповідно до ст.44 ч.2,3 КПК України як законні представники можуть бути залучені батьки (усиновлювачі), а в разі їх відсутності - опікуни чи піклувальники особи, інші повнолітні близькі родичі чи члени сім`ї, а також представники органів опіки і піклування, установ і організацій, під опікою чи піклуванням яких перебуває неповнолітній, недієздатний чи обмежено дієздатний. Про залучення законного представника слідчий, прокурор виносить постанову, а слідчий суддя, суд - постановляє ухвалу, копія якої вручається законному представнику.

Згідно з ст.227 ч.1 КПК України, при проведенні слідчих (розшукових) дій за участю малолітньої або неповнолітньої особи забезпечується участь законного представника, педагога або психолога, а за необхідності - лікаря.

Як вбачається зі змісту протоколу перегляду відеозапису від 27.09.2014 року, в ньому зазначено, що слідчу дію проведено в присутності законного представника ОСОБА_77 , однак в судовому засіданні встановлено, що законним представником особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння є ОСОБА_19 , мати ОСОБА_18 , також із реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001899( а.с. 10-13 т.1) вбачається , що постанова про залучення законного представника слідчим ОСОБА_57 була винесена 29.09.2014 року ( а.с. 12 №20) , а слідча дія із неповнолітнім ОСОБА_18 , а саме перегляд відеозапису була проведена слідчим ОСОБА_57 27.09.2014 року , тобто коли слідчим ще не було прийнято процесуальне рішення у формі постанови про залучення законного представника .

Як вбачається зі змісту п.25 Постанови Пленуму Верховного суду України №10 від 06.11.2009 року зі змінами «Про судову практику у справах про злочини проти власності», розмір майна, яким заволоділа винна особа в результаті вчинення відповідного злочину, визначається лише вартістю цього
майна, яка виражається у грошовій оцінці. Вартість викраденого
майна визначається за роздрібними (закупівельними) цінами, що
існували на момент вчинення злочину, а розмір відшкодування
завданих злочином збитків - за відповідними цінами на час
вирішення справи в суді. За відсутності зазначених цін на майно
його вартість може бути визначено шляхом проведення відповідної
експертизи.
Згідно ст.. 242 ч.1 КПК України експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.
Відповідно до ст.. 7 Закону України «Про судову експертизу» судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, їх територіальні філії, експертні установи комунальної форми власності, а також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом.
У статті 10 ч.1 та ч.2 Закону України «Про судову експертизу « зазначено , що судовими експертами можуть бути особи, які мають необхідні знання для надання висновку з досліджуваних питань.
Судовими експертами державних спеціалізованих установ можуть бути фахівці, які мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності.
Статтею 9 Закону України «Про судову експертизу» передбачено , що атестовані відповідно до цього Закону судові експерти включаються до державного Реєстру атестованих судових експертів, ведення якого покладається на Міністерство юстиції України.
Із письмового доказу , наданого стороною обвинувачення , а саме висновку експерта з оцінки майна від 25.09.2014 року ( а.с. 148-149 т.1) вбачається , що виконавцем постанови про призначення судово- товарознавчої експертизи від 15.09.2014 року слідчого СВ Кременчуцького МВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_56 по матеріалам досудового розслідування № 0001899 є суб,єкт оціночної діяльності приватне мале підприємство «Шар» , оцінювач ОСОБА_78 , свідоцтво про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів №752 від 04.11.2003 року Фонду Держмайна України , який надав висновок середньої ринкової вартості викраденого майна , з урахуванням зносу , станом на 29.06.2014 року , а саме :
-Сталева ванна, розміром 1500x700x450мм., придбана в 2000 році, бувша у використані - 897 гривень.

-Духовка сталева від печі, придбана в 1970 році, бувша у використанні - 8 гривень.

-Чавунна плита від печі двоконфорочна, придбана в 1970 році, бувша у використанні - 93 гривні.

-Дві чавунні засувки від печі, придбані в 1970 році, бувші у використанні - 30 гривень

-Дверцята топочні чавунні до печі, придбані в 1970 році, бувші у використанні - 36 гривень.

-Дверцята піддувальні чавунні до печі, придбані в 1970 році, бувші у використанні 24гривні.

-Колосник до печі, придбаний в 1970 році, бувший у використанні - 12 гривень.

-Алюмінієвий черпак від човна «Крим», придбаний в 1978 році, бувший у використанні -10 гривень.

-Два весла від човна «Крим», придбані в 1978 році, бувші у використанні - 150 гривень.

-Бензобак доводочний двигуна «Віхрь», ємністю 20 літрів, придбаний в 1978 році, бувший у використанні - 90 гривень.

-Тент з дугами від човна «Крим», розміром 1 кв.м., виготовлений з брезенту, придбаний в1978 році, бувший у використанні - 8 гривень.

-Бензобак до автомобіля «ЗІЛ», об`ємом 250 літрів, придбаний в 1976 році, бувший увикористанні - 240 гривень.

-Сталева бочка на 200 літрів, придбана в 1970 році, бувша у використанні - 50 гривень.

-Радіатор опалення сталевий панельний, розміром 900x700мм., придбаний в 1980 році,бувший у використанні - 36 гривень.

-Радіатор опалення сталевий панельний, розміром 700x700мм., придбаний у 1980 році,бувший у використанні -27 гривень.

Вищевказаний доказ сторони обвинувачення суд вважає відповідно до вимог ст.. 87 ч.1 КПК України є недопустимим доказом по справі, оскільки отриманий органами досудового розслідування в порушення вимог ст. 242 ч.1 КПК України та ст.. 7,9,10 Закону України «Про судову експертизу «, оскільки висновок наданий не судовим експертом , як це передбачено Законом «Про судову експертизу», а оцінювачем приватного малого підприємства «ШАР» яке згідно вимог ст..7 Закону України «Про судову експертизу» не відноситься до експертної установи та до судових експертів .

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 242 КПК України, слідчий або прокурор зобов`язані забезпечити проведення експертизи щодо визначення розміру матеріальних збитків, якщо потерпілий не може їх визначити та не надав документ, що підтверджує розмір такої шкоди, розміру шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяного кримінальним правопорушенням.

Тобто , суд приходить до висновку , що в клопотанні в порушення вимог КПК України , Постанови Пленуму Верховного суду України №10 від 06.11.2009 року зі змінами «Про судову практику у справах про злочини проти власності`не визначена вартість, як зазначено в клопотанні прокурора викраденого у потерпілого ОСОБА_20 майна , оскільки висновок експерта з оцінки майна від 25.09.2014 року судом визнаний недопустимим доказом по справі . Аналогічна правова позиція викладена в постанові від 25.11.2019 року Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду ( справа № 420/1667/18,провадження № 51-10433 кмо 18)
Стороною обвинувачення, на підтвердження , що ОСОБА_18 вчинено суспільно небезпечне діяння надані також ще такі докази: постанова про визнання речовими доказами від 01.04.2014 року, довідка вартості, копія схематичного плану земельної ділянки садибного (індивідуального) житлового будинку по АДРЕСА_2 , ухвала Автозаводського районного суду м. Кременчука від 21.03.2011 року , які як вважає суд носять загальний характер та не містять інформації про вчинення ОСОБА_18 суспільно- небезпечного діяння , яке містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 185 ч.1 КК України .
Відносно наданого стороною обвинувачення доказу , що ОСОБА_18 вчинено суспільно небезпечне діяння , яке імстить ознаки кримінального правопорушення , передбаченого ст. 185 ч.1 КК України є протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.07.2014 року на аркуші справи 180 т.1 та з якого вбачається , що свідок ОСОБА_29 впізнав особу на фото №2 , але хто зображений на фото №1,2 , так і на фото №3,4 до матеріалів кримінального провадження такої інформації не долучено ,що унеможливлює ідентифікувати особу , яку впізнав свідок ОСОБА_29 , також суд вважає вище зазначений протокол пред,явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.07.2014 року,який містяться на аркуші справи 180 т.1 визнати недопустимим доказом по справі, оскільки він отриманий з порушенням порядку, встановленого КПК України, а саме ст.. 228 ч.6 КПК України , оскільки КПК України допускає впізнання за фотознімками лише за реальної неможливості забезпечення присутності цієї особи,але матеріали кримінального провадження не містять доказів того, що станом на 29.07.2014 року неможливо було забезпечити присутність осіб фотознімки , яких були пред`явленні для впізнання свідку ОСОБА_29 , аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного суду від 03.08.2021 року у справі № 761/6970/14-к .

Судом в нарадчій кімнаті були оцінені докази , які надані потерпілим ОСОБА_20 на підтвердження того , що ОСОБА_18 було вчинено суспільно небезпечне діяння , яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України, а саме : висновок експертного будівельно-технічного дослідження №10-15 від 17.12.2015 року, копія схематичного плану земельної ділянки садибного (індивідуального) житлового будинку по АДРЕСА_2 , копія плану будинку літ.Б по АДРЕСА_2 , експлікація приміщень до плану житлового будинку садибного типу АДРЕСА_2 , архівний витяг із протоколу №5 засідання виконавчого комітету Автозаводської районної Ради народних депутатів від 10 березня 1988 року, довідка (виписка з домової книги про склад сім`ї та реєстрацію) від 21.09.2006 року, копія державного акту про право власності на земельну ділянку від 17.01.2006 року, копія технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду за адресою АДРЕСА_10 , архівний витяг із протоколу №5 засідання виконавчого комітету Автозаводської районної Ради депутатів трудящих від 17 вересня 1975 року, копія договору купівлі-продажу земельної ділянки від 01.12.2007 року, які як вважає суд носять загальний характер та не доводять те , що ОСОБА_18 вчинив суспільно небезпечне діяння .
Суд не приймає до уваги показання потерпілого ОСОБА_20 в тій частині, що його сусідки ОСОБА_32 ( правильно прізвище ОСОБА_79 ) та ОСОБА_42 , почувши шум з території його домоволодіння, спілкувалися з особами, які знаходилися на подвір`ї, та погрожували їм викликати міліцію, після чого ті з території домоволодіння пішли, однак у судовому засіданні була допитана в якості свідка ОСОБА_42 яка пояснила ,що ні вона , ні її сестра ОСОБА_32 з особами, які перебували на території сусіднього домоволодіння, не спілкувалися та до них не виходили.

Відносно показань потерпілого ОСОБА_20 ,що крім майна, яке зазначено в клопотанні старшого прокурора прокуратури м. кременчука ОСОБА_12 про застосування примусових заходів виховного характеру відносно ОСОБА_18 , з подвір`я будинку АДРЕСА_2 були викрадені блоки плавучості, містки та лобове скло від мотолодки «Крим» 1978 року випуску, то оцінка була надана судом у вироку від 03.08.2022 року .

Оцінюючи зібрані органом досудового розслідування та представлені суду стороною обвинувачення докази, які перевірені в даному судовому провадженні та безпосередньо досліджені судом , суд вважає, що вони у своїй сукупності без усяких сумнівів, не дають можливості дійти обґрунтованого висновку щодо вчинення ОСОБА_18 суспільно небезпечного діяння , яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення , передбаченого ст.185 ч.1 КК України, тому згідно ст. 501 ч.2 КПК України кримінальне провадження №0001899 від 30.06.2014 року відносно ОСОБА_59 у вчиненні суспільно - небезпечного діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України закрити.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_20 до обвинувачених ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , , ОСОБА_22 , ОСОБА_25 , законних представників обвинувачених ОСОБА_80 , ОСОБА_22 , ОСОБА_81 , особи , яка вчинила суспільно небезпечне діяння ОСОБА_18 ,законного представника особи , яка вчинили суспільно небезпечне діяння ОСОБА_19 про стягнення матеріальної шкоди та відшкодування моральної шкоди на підставі ст.129 ч.3 КПК України залишити без розгляду, так як встановлено відсутність в діях обвинувачених та особи , яка вчинила суспільно небезпечне діяння ОСОБА_18 складу кримінального правопорушення.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Речові докази по справі металеву ванну, 2 радіаторні батареї, бензобак від автомобіля «КРАЗ», металеву бочку на 200 літрів, металеві вироби від пічки: плиту, двоє дверцят, духовку, колосники, 2 задвижки, металевий сейф з обладнанням до мотолодки «Крим» (два крісла, алюмінієвий черпак, весла, бензобак, корпус до двигуна,тент з дугами, кермове обладнання), які знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_20 відповідно до статті 100 КПК України повернути законному володільцю. ДВД диск з серійним номером 611, на якому містяться записи відеоспостереження від 29.06.2014 року з камер відеоспостереження по АДРЕСА_2 , який знаходиться на зберіганні при матеріалах кримінального провадження №0001899 від 30.06.2014 року відповідно до ст.100 КПК України зберігати при них.

Керуючись ст.ст. ст. ст. 497, 498, 499, 501 ч.2 КПК України, суд, -

УХ В А Л И В :
У задоволенні клопотання старшого прокурора прокуратури м.Кременчука ОСОБА_12 про застосування примусових заходів виховного характеру в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001899 від 30.06.2014 року відносно ОСОБА_59 відмовити.
Кримінальне провадження №0001899 від 30.06.2014 року відносно ОСОБА_59 у вчиненні суспільно - небезпечного діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України закрити на підставі ст.501 ч.2 КПК України.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_20 до обвинувачених ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , , ОСОБА_22 , ОСОБА_25 , законних представників обвинувачених ОСОБА_80 , ОСОБА_22 , ОСОБА_81 , особи , яка вчинила суспільно небезпечне діяння ОСОБА_18 ,законного представника особи , яка вчинили суспільно небезпечне діяння ОСОБА_19 про стягнення матеріальної шкоди та відшкодування моральної шкоди на підставі ст.129 ч.3 КПК України залишити без розгляду.
Речові докази по справі металеву ванну, 2 радіаторні батареї, бензобак від автомобіля «КРАЗ», металеву бочку на 200 літрів, металеві вироби від пічки: плиту, двоє дверцят, духовку, колосники, 2 задвижки, металевий сейф з обладнанням до мотолодки «Крим» (два крісла, алюмінієвий черпак, весла, бензобак, корпус до двигуна, тент з дугами, кермове обладнання), які знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_20 відповідно до статті 100 КПК України повернути законному володільцю. ДВД диск з серійним номером 611, на якому містяться записи відеоспостереження від 29.06.2014 року з камер відеоспостереження по АДРЕСА_2 , який знаходиться на зберіганні при матеріалах кримінального провадження №0001899 від 30.06.2014 року відповідно до ст.100 КПК України зберігати при них.
Ухвала може бути оскаржена в Полтавський апеляційний суд через Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області протягом 30 днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_82