У Х В А Л А

Справа №377/386/22

Провадження №1-кс/377/19/22

25 серпня 2022 року слідчий суддя Славутицького міського суду Київської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , заявника ОСОБА_4 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_4 на бездіяльність начальника Славутицького відділу Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

У С Т А Н О В И Л А:
23.08.2022 року до суду надійшла скарга ОСОБА_4 на бездіяльність начальника Славутицького відділу Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В обґрунтування скарги заявник зазначив, що 11.08.2022 року він звернувся до начальника Славутицького відділу Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , із заявою про скоєння злочину, а саме притягнути до кримінальної відповідальності громадянку ОСОБА_5 , за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення проти нього кримінального правопорушення, визнати його потерпілим та призначити перевірку.

У судовому засіданні ОСОБА_6 , підтримав скаргу, у суді дав пояснення аналогічно викладеним у скарзі.

Прокурор ОСОБА_3 , заперечував проти задоволення даної скарги оскільки вона необгрунтована, а він діяв в межах чинного кримінально-процесуального законодавства.

У судовому засіданні за матеріалами скарги встановлено, що 11.08.2022 року ОСОБА_6 , подав до Славутицькго відділу Вишгородської окружної прокуратури заяву, проте що 10.08.2022 року дільничним поліції м. Славутича Чернігівського кв-лу був доставлений в Славутицький відділ окружної прокуратури де йому було було повідомлено про те, що на нього відкрито кримінальне провадження, ніби він 28.05.2022 року о 11-40 ударив в під`їзді ОСОБА_5 , про це чує вперше. А тому просить притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_5 , за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення правопорушення та свідків за неправдиві показання в даному провадженні. Занести його відомоті в ЄРДР. Визнати його потерпілим. Призначити перевірку показань всіх учасників провадження.

Із копії листа начальника Славутицького відділу Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , датованого 12.08.2022 року №2707ВИХ-22, направленого на адресу ОСОБА_7 , копії заяви ОСОБА_4 , яку надано до прокуратури, та виписки з ЄРДР вбачається, заява ОСОБА_4 , зареєстрована як заява-звернення відповідно до ст.7 Закону України «Про звернення громадян», щодо неправомірних, на думку заявника, дій ОСОБА_5 , та свідків, і направлено до відділення поліції № 2 Вишгородського РУП ГУ Національної поліції в Київській області де здійснюється кримінальне провадження №0000033 від 31.05.2022 року за ознаками кримінального провадження проступку передбаченого ч.1 ст.125 КК України. Описані у заявах факти, є предметом дослідження у вищевказаному кримінальному провадженні, а тому заяви приєднані до даного кримінального провадження та перевірені слідчим в рамках досудового розслідування. У випадку підтвердження фактів викладених у заявах будуть внесені відповідні відомості до ЄРДР.

Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Слідчий суддя здійснює судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, у порядку, передбаченому КПК України (п.18 ч.1 ст.3 КПК України). У межах судового контролю слідчий суддя здійснює розгляд скарг на бездіяльність слідчого та прокурора, відповідно до ст. 303 КПК України.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування регламентовано главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, зокрема бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Для висновку про бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР необхідно встановити, що подана заява дійсно є заявою про вчинення кримінального правопорушення та містить відповідні відомості.

У п.36 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 року в справі №818/1526/18 зазначено, що у межах процедури оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей до ЄРДР слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Вирішуючи питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР слідчий суддя надає оцінку змісту заяви.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Відомості, які підлягають внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань, та їх перелік визначені частиною 5 ст. 214 КПК України, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.

Відповідно до п.2 Розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 30.06.2020 №298, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 Кримінального процесуального кодексу України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; особа, яка подає заяву чи повідомляє про кримінальне правопорушення, під розпис попереджається про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення, крім випадків надходження заяви, повідомлення поштою або іншими засобами зв`язку.

Крім того відповідно до пункту 14 глави 2 розділу II Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 30.06.2020, № 298, при внесенні до Реєстру відомостей про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (фабули), в обов`язковому порядку відображаються дата, час, адреса, місце, спосіб, знаряддя, засоби та інші особливості вчинення кримінального правопорушення, розмір збитків, прізвище фізичної особи (осіб) або дані про юридичну особу (осіб), яка (які) є потерпілою (потерпілими), дані про осіб, які вчинили кримінальні правопорушення, інші необхідні відомості.

Положення ст.214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 та ст.11 КК України, згідно з якими підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Зазначені положення кримінального процесуального закону та закону про кримінальну відповідальність свідчать про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення. До того ж, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки конкретного кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події кримінального характеру. Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Отже, системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави зробити висновок, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

У конкретному випадку заява ОСОБА_7 , від 11.08.2022 року не відповідає вищевикладеним вимогам діючого законодавства, оскільки у ній не наведено жодних об`єктивних даних, які свідчать про вчинення ОСОБА_5 , та свідками кримінального правопорушення, за завідомо неправдиве повідомлення, як і будь-якого іншого кримінального правопорушення.

В положенні принципу публічності, закріпленого у ст. 25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

У скарзі відсутні, передбачені ч.5 ст.214 КПК України відомості та фактичні обставини, які могли б свідчити про наявність ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 383 КК України, у діях зазначених осіб у заяві.

Згідно правової позиції, викладеної у рішенні Європейського суду з прав людини (Рішення Суду "Артіко проти Італії" (Artico c. Italie) від 13.05.1980 р.), не гарантується захист теоретичних і ілюзорних прав, а гарантується захист прав конкретних та ефективних.

Відповідно до ч. 5 ст.9 КПК України, Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Заявник у скарзі посилається на положення статті 214 КПК України, в якій зазначено, що слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Мова йде саме про прийняття та реєстрацію заяв та повідомлень, а внесення відомостей до реєстру є вже іншою дією, про що вказано у частині п`ятій вказаної статті.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 2, п. 10 ч. 1 ст. 3, ч. 1 та п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, однією із обов`язкових умов для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань є виявлення діяння, яке містить ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого особливою частиною КК України. Внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань короткого викладу обставин, які вказують на наявні в діянні ознаки складу кримінального правопорущшення, підтверджує обґрунтованість початку досудового розслідування.

Натомість, заява ОСОБА_7 , не містить конкретних фактичних даних, які б свідчили про існування обставин, що б надавали підстави для кваліфікації відомостей, викладених у його заяві про вчинення физичними особами кримінального правопорушення, передбаченого ст.383 КК України.

Для вирішення питання про бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий суддя оцінює доводи скарги та зміст заяви, з якою безпосередньо звертався ОСОБА_8 . Саме зміст заяви є визначальним у даному випадку, адже виключно цьому документу надавалась оцінка прокурором, і тому правомірність рішень, прийнятих за результатами розгляду заяви оцінюється безпосередньо після дослідження аналогічного документа слідчим суддею.

Слідчий суддя не є суб`єктом прийняття рішення про внесення відомостей до ЄРДР, він не досліджує додаткові докази, факти, і не відшукує їх за власною ініціативою. Слідчий суддя оцінює виключно дії, рішення чи бездіяльність прокурора у результаті розгляду заяви, і дослідивши її зміст може зробити висновок про правомірність процесуальних рішень прокуратури.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У своїй постанові від 16.05.2019 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) вказав: «...положеннями статті 3 КПК визначено, що кримінальне провадження - це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, серед іншого, закриттям кримінального провадження. Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.....».

Отже, ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

Натомість, заява ОСОБА_7 , не містить конкретних фактичних даних, які б свідчили про існування обставин, що б надавали підстави для кваліфікації відомостей, викладених в його повідомленні про злочин за ст. 383 КК України.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_7 , щодо невнесення відомостей за його заявою від 11.08.2022 року про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 55, 303, 307 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И Л А :
У задоволенні скарги ОСОБА_9 на бездіяльність начальника Славутицького відділу Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1