№ 207/5168/21
№ 1-кп/207/183/22
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2022 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю

прокурора ОСОБА_3

представника потерпілої ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000378 по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженець м. Дніпропетровська, громадянин України, має середню освіту, працює на ТОВ «Балівський завод залізобетонних конструкцій» на посаді електрозварника ручного зварювання 5 розряду арматурного цеху, має на утриманні двох неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Згідно судового рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 08.10.2010 ОСОБА_10 зобов`язаний до сплати аліментів на неповнолітню дитину: доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до її повноліття, у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь матері ОСОБА_5 , щомісячно починаючи з 19.04.2010.

Згідно актового запису про шлюб №727 від 29 листопада 2014 року Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, ОСОБА_10 після державної реєстрації шлюбу з ОСОБА_11 , отримав спільне прізвище - ОСОБА_12 .

Знаючи про обов`язки, покладені на нього судом, ОСОБА_7 допустив заборгованість по аліментах на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Так, заборгованість ОСОБА_7 з виплати аліментів за період часу з 19.04.2010 по 12.11.2021 згідно із розрахунком Південного відділу державної виконавчої служби міста Кам`янське від 12.11.2021 складає 184246,86 грн.

ОСОБА_7 , знаючи про наявність вище вказаного рішення суду та будучи ознайомленим із його змістом, розуміючи про необхідність сплати аліментів на утримання дітей, всупереч вимогам ст.ст. 18, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України та ст.ст. 8, 11 Закону України «Про охорону дитинства», маючи умисел на злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання неповнолітніх дітей, будучи фізично здоровою та працездатною особою, починаючи з 19.04.2010 жодних дій, спрямованих на виконання рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 08.10.2010 не вжив, заходів до пошуку роботи та працевлаштування не здійснював, доходи від тимчасових заробітків не декларував, про суми заробітку та джерела доходів державного виконавця не повідомляв, в повному обсязі гроші на утримання дитини (аліменти) не сплачував, участі у вихованні доньки ОСОБА_8 не приймав, будь-якої іншої допомоги своїй дитині не надавав.

Крім того, ОСОБА_7 , будучи офіційно працевлаштованим на ТОВ «Балівський завод залізобетонних конструкцій» на посаді електрозварника ручного зварювання 5 розряду арматурного цеху з 12.04.2021, дій щодо повідомлення державного виконавця про місце роботи не здійснив. Із заявою про необхідність відрахування з його заробітної плати аліментів, до роботодавця не звертався. Самостійно, із отриманої заробітної плати аліменти на утримання неповнолітньої доньки не сплачував, тобто добровільно рішення суду не виконував і таким чином умисно, злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до виникнення заборгованості по виплаті аліментів станом на 12.11.2021 в розмірі 184246,86 грн., що сукупно складає суму виплат більше ніж за три місяці відповідних платежів, тобто суму більше ніж 8948,25 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 надав показання, які відповідають фактичним обставинам справи, з приводу вчиненого кримінального правопорушення щиро розкаявся. Суду пояснив, що після розлучення ОСОБА_5 звернулась до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на користь дитини. Про рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська про стягнення з нього аліментів на утримання дочки ОСОБА_13 йому було відомо, але сплачував скільки міг, так як не мав постійної роботи. Окрім цього має ще одну неповнолітню дитину - сина ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який з шести місяців хворіє множинною гемангіомою, тому потребував коштів на лікування сина. Обмежень по здоров`ю у нього не має. В квітні 2021 року він влаштувався працювати на ТОВ «Балівський завод залізобетонних конструкцій», про що повідомив державного виконався, в свою чергу дізнався про розмір заборгованості по аліментам, та самостійно відніс виконавчий лист на завод в серпні 2021 року. До суду про зменшення розміру аліментів не звертався.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що розлучилась з обвинуваченим в 2009 році. В 2010 році вона звернулась до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на користь дитини та отримала рішення суду від 08.10.2010 року та виконавчий лист, після чого пред`явила його для виконання до виконавчої служби. З моменту винесення рішення і до жовтня 2021 року ОСОБА_7 аліменти на утримання дитини не сплачував. Також обвинувачений не повідомив про зміну свого прізвища з ОСОБА_15 на ОСОБА_12 . Аліменти почали відраховуватись лише з жовтня 2021 року з його заробітної плати. Сума заборгованості зазначена в довідці державним виконавцем відповідає дійсності. За весь цей час ОСОБА_7 не приходив до дитини та з нею не спілкувався, ніякої іншої допомоги у якості іграшок, їжі та одягу не надавав. Мати обвинуваченого періодично робила перерахування коштів на її картку з травня 2015 року один раз на місяць, без зазначення призначення платежу. Вона сприймала ці кошти, як допомогу від бабусі дитині чи допомогу по сплаті нею іпотечного кредиту за квартиру у АДРЕСА_1 , яку перебуваючи у шлюбі, вона з обвинуваченим взяли в іпотеку та відтепер сплачують солідарно заборгованість за кредитним договором, яку стягнуто за рішенням суду.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні надала показання, пояснивши суду, що працює старшим державним виконавцем Південного ВДВС у м.Кам`янське. З 2010 року відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_10 аліментів на неповнолітню доньку ОСОБА_8 до її повноліття на користь матері ОСОБА_5 у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Дане виконавче провадження свідку ОСОБА_16 було передано від державного виконавця ОСОБА_17 . Свідок ОСОБА_16 повідомила, що боржник повинен з`являтися до ВДВС та повідомляти про зміну місця роботи та мешкання. Разом з цим до 10.06.2021 року не було звернень від боржника до виконавчої служби. Інші відомості про відвідування ВДВС ОСОБА_7 в матеріалах виконавчого провадження відсутні. 10.06.2021 року ОСОБА_7 з`явився до ВДВС та отримав попередження про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати аліментів. В матеріалах виконавчого провадження є розписка від 10.06.2021 року про попередження боржника про кримінальну відповідальність. Представник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 06.08.2021 року надав до ВДВС квитанції на загальну суму 39979 грн. 41 коп. про перерахування коштів на картку ОСОБА_5 , але в цих квитанціях не було відмітки, що це саме аліменти. Оплата проходила від боржника та його матері. Державний виконавець ОСОБА_17 зарахувала ці квитанції, як погашення аліментів, але стягувачем ОСОБА_5 було подано заяву на ім`я начальника ВДВС про те, що на якій підставі ці кошти зарахували, як погашення заборгованості по аліментам. Після цього начальником та державним виконавцем ВДВС було проведено перевірку та підготовлено відповідь, що ці кошти не зараховуються в рахунок погашення заборгованості по аліментам. Свідок зазначила, що згідно судової практики в квитанції повинно бути зазначено, що це саме сплата аліментів, а не що інше. ОСОБА_7 подав скаргу на рішення начальника Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) ОСОБА_18 до Заводського районного суду м.Дніпродзержинська, справа №208/9163/21 (провадження 4-с/208/9/21). Дана скарга була залишена без розгляду за заявою представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 . Постанову про звернення стягнення на заробітну плату від 13.08.2021 року боржник отримав на руки 17.08.2021 року для того, щоб віднести її на підприємство. В матеріалах виконавчого провадження є розписка ОСОБА_7 про це. В матеріалах виконавчого провадження також є довідка від 22.06.2021 року, видана ТОВ «Балівський завод залізобетонних конструкцій» про те, що ОСОБА_7 працює на цьому заводі з 12.04.2021 року.

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні пояснила суду, що є матір`ю ОСОБА_7 . Вона знає, що син сплачував аліменти на протязі 10 років на користь доньки ОСОБА_8 , як міг. Як тільки ОСОБА_5 міняла номер банківської картки, вона писала їй номер нової картки, а свідок цей номер картки передавала сину, щоб він сплачував аліменти. Як бабуся вона спілкувалась з онукою, вітала її з днем народження, висилала кошти їй як подарунок на день народження. Відносини з ОСОБА_20 в неї були нейтральні. Про кредитні договори ОСОБА_5 та її сина вона нічого не знає. В її сина 3 дітей, але аліменти він сплачує тільки на ОСОБА_13 . Замість сина вона перераховувала аліменти 2-3 рази. Вона просто перерахування гроші на картку ОСОБА_21 без зазначення, що це аліменти. Так, 17.07.2020 року прийшло повідомлення від ОСОБА_22 про зміну номера картки. 25.01.2021 року вона перерахувала на рахунок ОСОБА_5 1000 грн. на день народження онучки. В тому році вона також перераховувала на подарунок ОСОБА_13 1000 грн. Вона знала, що син не мав постійної роботи та в нього були скрутні часи. Коли син просив її перевести аліменти, він просто прохав її допомогти та перерахувати гроші ОСОБА_5 як сплата за аліменти. Конкретної суми, яку треба перерахувати він не казав, тому вона на свій розсуд перераховувала гроші.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснила суду, що вона працювала державним виконавцем в Південному ВДВС та в неї на виконанні знаходилось виконавче провадження про стягнення аліментів з гр. ОСОБА_7 . Провадження в неї на виконанні перебувало з кінця листопада 2020 року. Нею було з`ясовано про наявність заборгованості по сплаті аліментів, квитанцій про сплату в матеріалах виконавчого провадження не було. Разом з цим, якщо боржник сам сплачує аліменти, він повинен приносити квитанції до ВДВС. У зв`язку з наявністю заборгованості по аліментам вона виконала ухвалу про арешт коштів боржника і боржник з`явився до ВДВС з цього приводу. Вона йому сказала, якщо в нього є квитанції, щоб він їх приніс. В червні місяці він приніс квитанції, але вони були не читаємі та в цей же день вона попередила ОСОБА_7 про кримінальну відповідальність за несплату аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Також вона довела до відома ОСОБА_7 те, що він повинен повідомляти державного виконавця про зміну місця проживання та місця роботи. Того ж дня ОСОБА_7 повідомив, що має намір працевлаштуватися, на що вона йому сказала, щоб він приніс довідку до ВДВС про те, де він працює та з якого часу. Потім вже в серпні місяці до відділу державної виконавчої служби прийшов адвокат ОСОБА_7 ОСОБА_6 та надав квитанції про сплату аліментів, на підставі яких вона зробила перерахування. Окрім цього адвокат гр. ОСОБА_7 ОСОБА_6 разом з квитанціями надав ВДВС довідку з місця роботи та державний виконавець винесла постанову про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника. Після цього до ВДВС звернулась стягувачка ОСОБА_5 , яка повідомила, що вона не отримувала від ОСОБА_7 коштів саме як аліменти. При цьому ОСОБА_5 наполягала, що це не аліменти, а що між нею та ОСОБА_7 були якість боргові зобов`язання та ОСОБА_7 виплачував їй ці борги за квартиру. Також свідок ОСОБА_17 підтвердила, що на виконанні у ВДВС перебуває виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_5 заборгованості по іпотеці. У зв`язку з чим була призначена перевірка начальником відділу ДВС, за результатами перевірки було знову зроблено перерахунок заборгованості по аліментам та не включено в розрахунок ті квитанції, в яких не було зазначено призначення платежу - аліменти. Стягувачу була надана відповідь про те, що була проведена перевірка, в результаті якої дійшли до висновку, що ті квитанції, в яких не було вказано, що це аліменти, не були взяті в розрахунок заборгованості по аліментам.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що вона є дружиною ОСОБА_7 . Приблизно в кінці лютого -на початку березня її чоловік отримав смс повідомлення, що він має заборгованість по аліментам та у нього заблокували всі рахунки. Разом з цим їй відомо, що чоловік періодично перераховував аліменти на утримання своєї доньки. Окрім цього у них з чоловіком є спільний син ОСОБА_14 , якому встановлено діагноз множинна гемангіома підшкірна з ураженням внутрішніх органів. У зв`язку з цією хворобою сина, всі зароблені кошти йшли на його лікування. Іноді, коли у чоловіка не було коштів для сплати аліментів, йому допомагала його мати, яка мешкає в м.Києві та яка сама за нього перераховувала кошти на утримання ОСОБА_23 .

Окрім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення вина обвинуваченого ОСОБА_7 також підтверджується письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні:

- протоколом прийняття заяви ОСОБА_5 про вчинене кримінальне правопорушення від 04.10.2021 р., в якій вона зазначає, що просить вжити заходи до її колишнього чоловіка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який ухиляється від сплати аліментів на утримання спільної дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно рішення суду (ар.с.5);

- рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 08 жовтня 2010 року, відповідно до якого з ОСОБА_24 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, на користь матері ОСОБА_5 , починаючи з 19.04.2010року (ар.с.15);

- виконавчим листом Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 08 жовтня 2010 року, відповідно до якого з ОСОБА_24 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, на користь матері ОСОБА_5 (а.с.105);

- актовим записом про шлюб №727 від 29 листопада 2014 року Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, відповідно до якого ОСОБА_10 після державної реєстрації шлюбу з ОСОБА_11 , отримав спільне прізвище - ОСОБА_25

- постановою державного виконавця Баглійського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області від 13.10.2010 р. ВП №22111988, відповідно до якої 13.10.2010 р. було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Заводського районного суду м. Дніпродзержинська про стягнення з ОСОБА_7 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, на користь матері ОСОБА_5 (ар.с.102 зворотня сторона);

- розрахунком заборгованості виданим Південним відділом державної виконавчої служби міста Кам`янське, за період часу з 19.04.2010 року по 12.11.2021 року включно, ОСОБА_7 нараховано до сплати аліменти в сумі 184246,86 грн.(ар.с. 207).

- 10.06.2021 року ОСОБА_7 отримав попередження про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати аліментів. В матеріалах виконавчого провадження є розписка від 10.06.2021 року про попередження боржника про кримінальну відповідальність (ар.с.13).

Відповідно до ч.3 ст.195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Відповідно до роз`яснень, викладених в абзаці 2 п.26 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», спір щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи. Залежно від предмета та суті вимог така заява може розглядатися у порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, або у позовному провадженні.

У разі незгоди платника аліментів з розміром заборгованості за аліментами, обчисленої держаним виконавцем він мав право оскаржити дії державного виконавця в суді у порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, або звернутись з позовом в суд про визначення розміру заборгованості за аліментами у позовному провадженні.

Як повідомив сам обвинувачений у судовому засіданні він звертався до Заводського районного суду м.Дніпродзержинська зі скаргою на рішення начальника Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) ОСОБА_18 , справа №208/9163/21 (провадження 4-с/208/9/21). Дана скарга була залишена без розгляду за заявою представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 .

Таким чином обвинувачений не оскаржив правильність розрахунку, проведеного державним виконавцем.

Разом з цим, дослідженими в судовому засіданні копіями квитанцій (ар.с.45-51) встановлено, що вказані платіжні документи не містять відомостей на підтвердження призначення платежу по аліментах.

Враховуючи викладене суд вважає, що в судовому засіданні вина ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, а саме в злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів) встановлена та доведена, а дії обвинуваченого ОСОБА_7 слід правильно кваліфікувати за ч. 1 ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 за скоєне ним кримінальне правопорушення, суд виходить із вимог ст. 65 КК України, що стосуються ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушенння, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Суд враховує, що обвинуваченим скоєно кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків.

Обвинувачений офіційно працює на ТОВ «Балівський завод залізобетонних конструкцій» на посаді електрозварника ручного зварювання 5 розряду арматурного цеху, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, за місцем мешкання характеризується задовільно, скарг на нього від сусідів не надходило, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, раніше не судимий.

Обставиною що пом`якшує відповідальність обвинуваченого ОСОБА_7 у відповідності до ст.66 КК України, суд вважає щире каяття обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_7 в силу ст.67 КК України не встановлено.

З урахуванням обставин і характеру скоєного кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків, особи обвинуваченого, який раніше не судимий, працює, за місцем мешкання характеризується задовільно, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, а також те, що відповідно до змісту ст. ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, ОСОБА_7 , має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а тому з урахуванням всіх вищеперелічених обставин, та беручи до уваги думку прокурора, який просив прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, суд приходить до висновку про можливість виправлення та перевиховання останнього без ізоляції від суспільства, та вважає за необхідне призначити йому покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч. 1 ст. 164 КК України, із звільненням від відбування покарання з випробуванням за правилами ст. 75 КК України, з покладанням на нього обов`язків згідно з п. 1, 2 ч. 1 та п.2 ч.3 ст. 76 КК України.

По даному кримінальному провадженню відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати та речові доказі по справі відсутні.

Керуючись ст. 369 - 371, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75, п. п. 1, 2 ч. 1 та п.2 ч.3 ст. 76 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо ОСОБА_7 не обирати.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів з дня його проголошення через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: ОСОБА_1