Справа № 442/6593/19
Провадження № 1-кп/442/142/2022
УХВАЛА
Іменем України

27 квітня 2022 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 001117 від 24.06.2019 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ластівка Турківського району Львівської області, українця, громадянина України, не одруженого, непрацюючого, невійськовозобов`язаного, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,
встановив:
В провадженні Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 001117 від 24.06.2019, згідно якого ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
В судове засідання з`явилися прокурор, обвинувачений, захисник.
Прокурор подав клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Обвинувачений та захисник просили змінити запобіжний захід на домашній арешт.
Судом встановлено наступне.
На стадії досудового слідства ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном до 24.09.2019.
Ухвалою Львівського апеляційного суду від 11.01.2022 вирок Дрогобицького суду Львівської області від 13.07.2020 скасовано та призначено новий розгляд в суді першої інстанції. Разом з тим, ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до проведення підготовчого судового засідання в суді першої інстанції, але не більш як на 60 днів.
Ухвалою від 09.03.2022 ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у виді тримання під ватрою строком на 60 днів тобто до 07.05.2022.
Так, відповідно до ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи.

Згідно з ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст.331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч. 1, 4, 5, 6 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш мякий запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною пятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання. (ч. 4 ст. 194 КПК України).

На думку суду прокурором доведено, що заявлені ризики, які були враховані попередньо, продовжують існувати, не втратили своєї актуальності, як і те, що до закінчення дії ухвали щодо запобіжного заходу, до 07.05.2022 року, судовий розгляд кримінального провадження не можливо завершити з об`єктивних причин, в тому числі, з урахуванням визначеного обсягу доказів, що підлягають дослідженню, порядку їх дослідження, разом з тим, не доведено недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу, а саме домашнього арешту для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, та що застосування до нього запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не забезпечить виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, як і не представлено переконливих доказів про необхідність застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою.
Так, обґрунтованість застосування запобіжного заходу може піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за наявності яких такий запобіжний захід було застосовано, та внаслідок виникнення інших обставин, які можуть бути підставами зміни запобіжного заходу в сторону його пом`якшення, зміни чи скасування, оскільки тривала дія запобіжного заходу без врахування конкретних обставин справи може призвести до порушення прав, свобод чи інтересів учасників кримінального провадження.
На даний час підлягає встановленню існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 та можливість запобігання ризикам у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Зміна чи скасування запобіжного заходу обумовлюється тим, що в ході кримінального провадження змінюються підстави застосування чи обставини, що враховувалися при обранні запобіжного заходу, внаслідок чого запобіжний захід може бути скасований або замінений на інший - більш або менш суворий.
При вирішенні питання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу суд враховує те, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (ч.5 ст.9 КПК), та коли ризику ухилення підозрюваного від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, підозрюваного має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення ЄСПЛ у справі "Вренчев проти Сербії"), а також дані про особу обвинуваченого в їх сукупності, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винним, вік та стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків за місцем проживання, репутацію, майновий стан.
Обвинувачений ОСОБА_4 тривалий час тримався під вартою, а саме з 24.06.2019 року, не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, має на утриманні важкохвору матір, стійкі соціальні зв`язки, позитивну репутацію, постійне місце проживання.
З урахуванням даних про особу обвинуваченого суд вважає, що, не зважаючи на серйозність висунутого обвинувачення та передбачене за нього покарання, вірогідність ухилення обвинуваченого від виконання процесуальних обов`язків не є надто високою, у зв`язку з чим до нього може бути застосований інший, більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт з покладенням певних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, що зможе запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам та забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків і належної поведінки. Саме такий запобіжний захід, на думку суду, буде відповідати тяжкості кримінального правопорушення й даним про особу обвинуваченого, а також буде пропорційним тим ризикам, які об`єктивно існують, а також відповідатиме охороні прав та інтересів суспільства.
Згідно положень ч. ч. 1-2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Суд виходить із принципу презумпції невинуватості і не вирішує наперед процесуальну перспективу пред`явленого обвинувачення, а лише аналізує обґрунтованість та тяжкість пред`явленого обвинувачення, а також суспільної небезпеки злочинних дій, у скоєнні яких обвинувачується ОСОБА_4 , та вважає, що інший, більш м`який запобіжний захід, є достатніми для запобігання ризикам, встановленим в судовому засіданні, в порядку ст.177 КПК України.
Пункт 1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 року № 511-550/0/4-13 "Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України", вказує на те, що вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний пам`ятати, що критерії для обрання того чи іншого запобіжного заходу передбачені у ч.1 ст.194 КПК, а тому слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу, якщо за результатами розгляду клопотання встановить: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні; а також враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).
Оскільки вирішення питань щодо запобіжного заходу на стадії судового розгляду відбувається в межах правил досудового розслідування і з врахуванням ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та рішень Європейського Суду у справах "Водяник проти України" № 7554/10 від 02.10.2014 року, "Худойоров проти Росії" № 6847/02, суд дійшов висновку, що сукупний строк тримання обвинуваченого під вартою перевищує шість місяців, та становить 2 роки 10 місяців, що дає можливість змінити запобіжний захід у виді тримання під вартою на домашній арешт.
При цьому, обов`язки, які суд, вважає за необхідне покласти на ОСОБА_4 пов`язані з певними обмеженнями (повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, утриматись від спілкування з потерпілим, свідками), неможливість залишити територію України (здати на зберігання до відповідних органів державної влади, за наявності, паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну).
З урахуванням зазначених обставин суд відмовляє у застосуванні (продовженні) щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та обирає домашній арешт, що є достатньою мірою.
Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 193, 194, 196, 309 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Відмовити у задоволенні клопотання прокурора Дрогобицької окружної прокуратури ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 .

Змінити та застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби, заборонивши йому з 22:00 годин до 06:00 годин наступної доби, покидати житло за місцем проживання - АДРЕСА_1 строком на 60 днів, тобто до 26.06.2022, зобов`язавши прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду та повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого поживання та/або місця роботи, утриматись від спілкування з потерпілим, свідками, здати на зберігання до відповідних органів державної влади, за наявності, паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.

Строк дії ухвали рахувати з 27.04.2022.

Роз`яснити обвинуваченому його обов`язки та наслідки їх невиконання.

Роз`яснити обвинуваченому, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на Дрогобицький РВП ГУНП у Львівській області.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1