КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Апеляційного провадження: Доповідач Кулікова С.В.
№ 23-з/824/13/2022
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 серпня 2022 року суддя Київського апеляційного суду Кулікова С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву захисника особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 - адвоката Кучерука Максима Васильовича про перегляд постанови Київського апеляційного суду від 31 січня 2022 року за нововиявленими обставинами,-
Постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2021 року закрито провадження відносно ОСОБА_1 за ознаками порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.
Не погоджуючись з такою постановою суду, представник Київської митниці звернувся з апеляційною скаргою.
Постановою Київського апеляційного суду від 31 січня 2022 року апеляційна скарга представника Київської митниці задоволена.
Постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2021 року скасовано та прийнято нову постанову, якою визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 483 МК України, накладено штраф у розмірі 100% вартості товарів - безпосередніх предметів правопорушення, що становить 757 732 грн. 50 коп. та стягнуто їх вартість у розмірі 757 732 грн. 50 коп.
24 травня 2022 року захисник ОСОБА_1 адвокат Кучерук М.В. звернувся із заявою про перегляд постанови Київського апеляційного суду від 31 січня 2022 року за нововиявленими обставинами, в якій просив: задовольнити його заяву, постанову суду апеляційної інстанції від 31 січня 2022 року скасувати, прийняти нову постанову про залишення без змін постанови Солом`янського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2021 року, якою провадження у справі про порушення митних правил за ч. 1 ст. 483 МК України відносно ОСОБА_1 закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Заява мотивована тим, що після прийняття постанови Київським апеляційним судом, ОСОБА_1 стали відомі факти та обставина, які мають істотне значення для вирішення справи і які не були відомі суду, не розглядалися, не досліджувалися та не оцінювалися під час судового засідання. При цьому, дослідження цих доказів могло б привести до іншого результату судового розгляду.
Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 адвоката Кучерука М.В., дослідивши матеріали справи про порушення митних правил та перевіривши доводи заяви, суд приходить до наступних висновків.
Згідно ст. 124 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.
Статтею 129 Конституції України визначено, що основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на захист та права на оскарження рішень суду, крім випадків прямо передбачених законом.
Статтею 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено право особи на ефективний засіб юридичного захисту, відповідно до якого кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Конституційний Суд України зазначає, що оскарження, перегляд судового рішення можливе в усіх випадках, крім тих, коли закон містить пряму заборону на такий перегляд (рішення від 27 січня 2010 року № 3-рп/2010 (абз. другий підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини); рішення від 28 квітня 2010 року № 12-рп/2010 (абз. другий підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини); рішення від 8 липня 2010 року № 18-рп/2010 (абз. четвертий підпункту 2.1 пункту 2 мотивувальної частини); рішення від 2 листопада 2011 року № 13-рп/2011 (абз. третій підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини); рішення від 25 квітня 2012 року1 № 11-рп/2012 (абз. третій, четвертий підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини); рішення від 29 серпня 2012 року № 16-рп/2012 (абз. четвертий підпункту 5.1 пункту 5 мотивувальної частини); рішення від 22 квітня 2014 року № 4-рп/2014 (абз. четвертий підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини).
Відповідно до ст.2 КУпАП зазначено, що законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.
Відповідно до ст. 1 МК України законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів. Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування. Якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені цим Кодексом та іншими законами України, застосовуються правила міжнародного договору України.
Право на перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами належно не врегульовано Кодексом України про адміністративні правопорушення, як і не передбачено положеннями Кодексу України про адміністративні правопорушення прямої заборони перегляду постанов за нововиявленими обставинами.
Стаття 529 МК України визначає, що порядок оскарження постанови суду (судді) у справі про порушення митних правил визначається Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.
Виходячи із правової позиції ЄСПЛ, який за певних умов також поширює стандарти Конвенції для кримінального провадження і на справи про адміністративні правопорушення (рішення від 30.01.2015 у справі «Швидка проти України», рішення від 09.06.2011 у справі «Лучанінова проти України», рішення від 15.05.2008 у справі «Надточій проти України») на цю категорію справ поширюються гарантії ст.. 6 Конвенції, що у свою чергу надає можливість апеляційному суду застосувати аналогію закону при розгляді постанови за нововиявленими обставинами, тобто застосувати у межах своєї компетенції до КУпАП інші норми закону, зокрема положення КПК, які регламентують відповідні правовідносини.
Як встановлено рішенням ЄСПЛ у справі «Швидка проти України», провадження у справах про адміністративні правопорушення вважається кримінальним у розумінні Конвенції. У справі «Надточій проти України» ЄСПЛ зазначив, що Уряд України визнав кримінально-правовий характер КУпАП.
З огляду на викладене вище та приймаючи до уваги норми прямої дії Конституції України, положення національного законодавства, а також міжнародно-правові договори та рішення Європейського суду з прав людини, які є частиною національного законодавства і джерелом права, та задля уникнення неправильного вирішення (тлумачення) обставин даної справи, вважаю, що реалізація права на судовий захист, шляхом подання заяви про перегляд рішення у даній справі підлягає регулюванню за аналогією закону.
Оскільки, провадження у справах про адміністративне правопорушення вважається кримінальним до нього застосовуються норми Кримінального процесуального кодексу України, які передбачають перегляд рішення за нововиявленими обставинами та містять перелік даних обставин.
Відповідно до ст. 459 КПК України зазначено, що судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявлепими обставинами. Нововиявленими обставинами визнаються: інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Відповідно до ст. 460 КПК України зазначено, що учасники судового провадження мають право подати заяву про перегляд за нововиявлепими обставинами судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили.
Згідно до ст. 463 КПК України зазначено, що заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами подається до суду тієї інстанції, який першим допустив помилку внаслідок незнання про існування таких обставин.
Відповідно до ст. 467 КПК України зазначено, що суд має право скасувати вирок чи ухвалу і ухвалити новий вирок чи постановити ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення. При ухваленні нового судового рішення суд користується повноваженнями суду відповідної інстанції. Судове рішення за наслідками кримінального провадження за пововиявленими обставинами може бути оскаржене в порядку, передбаченому цим Кодексом для оскарження судових рішень суду відповідної інстанції. З набранням законної сили новим судовим рішенням втрачають законну силу судові рішення інших судів у цьому кримінальному провадженні.
Згідно з ч. 1 ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.
Статтею 487 МК України передбачено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
Статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Аналогічні вимоги також закріплені в ст. 489 МК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення. Склад правопорушення - це сукупність названих у законі ознак, за наявності яких небезпечне і шкідливе діяння визнається конкретним правопорушенням. Такі ознаки мають об`єктивний і суб`єктивний характер. Тобто при складанні протоколу про порушення митних правил, інспектором митниці повинні бути враховані ознаки складу правопорушення та відповідати диспозиції статті до якої притягується, особа за порушення митних правил. У іншому випадку відсутність однієї із ознак складу правопорушення виключає можливість притягнення особи до відповідальності.
За диспозицією ст. 483 МК України відповідальність настає у разі переміщення або вчинення дій, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.
Таким чином, основним безпосереднім об`єктом є встановлений порядок переміщення товарів та транспортних засобів через митний кордон України. Об`єктивною стороною правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, розуміється активна поведінка (вчинок) особи. Суб`єктивна сторона передбачає наявність прямого умислу, тобто винний у скоєнні злочину чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів, предметів і речовин через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України з порушенням встановленого порядку чи вивезти з України.
Як вбачається зі змісту постанови Київського апеляційного суду від 31 січня 2022 року відносно ОСОБА_1 , відповідно до експортної декларації, яку було надано митним органам Туреччини при проходженні митного контролю, вартість переміщеного товару становила 30 626,22 доларів США. Тоді як, при переміщенні товару через митний кордон України митним органам було надано документи, в яких зазначено, що вартість переміщеного товару становить 9 582,55 доларів США. У зв`язку із зазначеним, апеляційний суд дійшов висновку, що 07.03.2020 року правопорушником ОСОБА_3 були переміщені товари через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості.
Отже, у постанові, що підлягає перегляду, судом встановлено наявність складу адміністративного правопорушення щодо порушення митних правил через митний кордон України, а саме вчинення ОСОБА_1 протиправних дій спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання до митного органу України документів, що містять неправдиві відомості щодо вартості товарів.
Також у заяві адвокат Кучерук М.В. посилається на те, що переклад експортної декларації № 20060500ЕХ003089 від 02.03.2020 року, на підставі якої прийнято постанову апеляційним судом у даній справі, здійснювався працівником Київської митниці, який не має освіти та знань турецької мови на рівні, достатньому для здійснення перекладу документів з турецької мови на українську, що може свідчити про недостовірність даних викладених у перекладі.
Вказана обставина підтверджується відповіддю Київської митниці від 16.02.2022 року на адвокатський запит ОСОБА_4 , в якій зазначено, що інформація стосовно наявності освіти або знання турецької мови на рівні, достатньому для здійснення перекладу юридичних документів з турецької на українську мову ОСОБА_5 , головним державним інспектором сектору взаємної адміністративної допомоги управління боротьби з контрабандою та порушення митних правил Київської митниці, відсутня.
В матеріалах справи не міститься належним чином оформленого повного перекладу українською мовою відповіді митних органів Республіки Туреччини, матеріали якої складені іноземною мовою, тому суд не може надати оцінку документам, які стали підставою складання відносно ОСОБА_1 протоколу про порушення митних правил, і на які посилається митний орган, як на докази вини особи.
Таким чином, висновки митного органу про вчинення ОСОБА_1 дій, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням як підстави для переміщення товарів через митний кордон України документів, що містять неправдиві відомості щодо їх вартості, базуються лише на співставленні інформації зазначеній у митній декларації та у матеріалах відповіді, наданої митними органами Республіки Туреччини, що не засвідчені належним перекладом у повному обсязі. У зв`язку із наведеним суд позбавлений можливості встановити взаємозв`язок викладеної у вказаних вище документах інформації.
Згідно з ч. 1 ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Статтею 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Вищезазначені обставини є суттєвими та істотними, а тому є підставою для перегляду судом раніше постановленого рішення, оскільки відсутні достатні підстави вважати, що ОСОБА_1 як керівником ТОВ «КФ «Альянс Україна» були вчинені дії, які направлені на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю дійсної вартості товару, а відтак наявні підстави для прийняття рішення про задоволення заяви адвоката Кучерука М.В. про перегляд постанови Київського апеляційного суду від 31 січня 2022 року за нововиявленими обставинами та залишення без змін постанови Солом`янського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2021 року, провадження у справі про порушення митних правил за ч. 1 ст. 483 МК України відносно ОСОБА_1 закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення залишити без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294КУпАП, -
Заяву захисника ОСОБА_1 адвоката Кучерука Максима Васильовича про перегляд постанови Київського апеляційного суду від 31 січня 2022 року задовольнити.
Постанову Київського апеляційного суду від 31 січня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 КУпАП - скасувати.
У задоволенні апеляційної скарги представника Київської митниці відмовити.
Постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2021 року, якою провадження у справі про порушення митних правил за ч. 1 ст. 483 МК України відносно ОСОБА_3 закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя
Київського апеляційного суду С.В. Кулікова