справа № 187/332/19
провадження № 1-кп/208/88/22
ВИРОК
Іменем України

05 липня 2022 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 захисника ОСОБА_7

у відкритому судовому засіданні розглянувши матеріали кримінального провадження № 0000646 відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області, українця, громадянин України, освіта середня спеціальна, не працюючий, не одружений, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , має непогашені судимості:

- 19.02.2010 року Петриківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, звільнився 12.02.2013 року умовно достроково на 3 місяці 15 днів,

- 15.09.2017 року Петриківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном на 3 роки

який обвинувачується у скоєнні злочину передбаченого п.1 ч.2 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

01.12.2018 року, близько 19 години, ОСОБА_6 прибув на територію домоволодіння за місцем мешкання ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 .

Зайшовши до зазначеного будинку, ОСОБА_6 перебуваючи в його спальній кімнаті, під час сварки, яка виникла на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин між ним та ОСОБА_11 , реалізовуючи свій умисел спрямований на протиправне заподіяння смерті іншій людині, тримаючи в руці ніж, усвідомлюючи небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді настання смерті потерпілої, свідомо припускаючи її настання, умисно наніс ним останній 2 удари в область грудної клітини передню і ліву бічні поверхні, 2 удари в область обличчя і шиї зліва та 3 удари в область лівої руки.

Продовжуючи свої злочинні дії та діючи на досягнення злочинного результату, ОСОБА_6 , тримаючи в правій руці дерев`яний стілець, усвідомлюючи небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді настання смерті потерпілої, свідомо припускаючи її настання, умисно наніс ним ОСОБА_11 один удар по голові, внаслідок чого остання втратила рівновагу, а стілець розломився, після чого тримаючи у правій руці фрагмент дерев`яної ніжки стільця з металевим болтом на кінці, умисно наніс нею потерпілій близько 5 ударів в область обличчя та правої скронево тім`яної області, від яких ОСОБА_11 втратила рівновагу і впала на підлогу, після чого ОСОБА_6 наніс останній близько 5 ударів ногою, взутою у взуття в область тулубу та черева.

В результаті зазначених умисних дій ОСОБА_6 , потерпілій ОСОБА_11 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді поєднаної комбінованої травми тіла: відкрита черепно-мозкова травма; багато уламкові переломи кісток склепіння і основи черепа, розсіяні субарахноїдальні крововиливи; крововилив у шлуночки мозку; ділянки забиття речовини головного мозку; інфільтруючий крововилив у товщі м`яких тканин голови з внутрішньої сторони у лівій лобно-тім`яній правій лобно-тім`яно-скроневій області; садна обличчя, забиті рани голови, уламковий перелом кісток носа, повний відрив верхньої щелепи, перелом нижньої щелепи в області кута її зліва, колото-різана рана шиї зліва, закрита травма грудної клітини: множинні переломи ребер - зліва переломи ребер з ушкодженням лівої легені і пристінкової плеври та міжреберних м`язів 2,3,4,5,6, 7,8,9,10 по передній пахвовій лінії, по задній пахвовій лінійї -3,4,5,8,9,10 ребер та по навколо хребтовій лінії 6,7,8,9 ребер, інфільтруючий крововилив у м`які тканини грудної клітини по задньо-бічній її поверхні зліва, переломи ребер праворуч 3,4,5 по передній пахвовій лінії без пошкодження плеври, множинні садна грудної клітки.

Відкрите колото-різане поранення грудної клітки зліва з наскрізним ушкодженням верхньої долі лівої легені, лівосторонній гемоторакс, колото-різана рана грудної клітки, проникаюча в переднє середостіння.

Закрита травма черева: внутрішньошкіряний крововилив по лівій бічній поверхні черева з крововиливом у підлеглі м`які тканини; розриви та ділянка розмозження тканини печінки; крововилив у черевну порожнину (150 мл)

В результаті заподіяні ОСОБА_6 тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_11 у вигляді поєднаної комбінованої травми тіла, яка супроводжувалася численними переломами кісток основи і склепіння черепа, ребер та пошкодженням внутрішніх органів, зовнішньою та внутрішньою кровотечами та ускладнилася розвитком шоку, внаслідок яких 01.12.2018 року, у проміжок часу приблизно з 19 по 20 годину, настала її смерть.

Вищевказані тілесні ушкодження, виявлені на тілі ОСОБА_11 , відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень та перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням її смерті.

Продовжуючи свої протиправні дії, 01.12.2018 року, близько 19 години 05 хвилин, ОСОБА_6 , після нанесення ОСОБА_11 тяжких тілесних ушкоджень які перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням її смерті, перебуваючи у вищевказаній кімнаті, помітив ОСОБА_10 , який встав з дивана та направився в його напрямку.

Під час сварки, яка виникла на ґрунті раптово виниклих між ними особистих неприязних відносин, ОСОБА_6 реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_10 , будучі особою яка раніше вчинила умисне вбивство, усвідомлюючи небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді настання смерті потерпілого, свідомо припускаючи її настання та діючи на досягнення злочинного результату, тримаючи у правій руці фрагмент дерев`яної ніжки стільця з металевим болтом на кінці, умисно наніс ним потерпілому близько 15 ударів по голові, близько 3 ударів по тулубу, близько 8 ударів по верхнім кінцівкам та близько 2 ударів по нижнім кінцівкам, від яких останній втратив рівновагу та впав на диван,

Внаслідок зазначених дій ОСОБА_6 , ОСОБА_10 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми: вдавлений уламковий перелом кісток склепіння черепу у лобній області з пошкодженням оболонок та речовини головного мозку, перелом кісток основи черепу, розповсюдженні крововиливи під м`які мозкові оболонки та у речовину головного мозку, крововилив у шлуночки мозку; забиті рани голови (кількістю до 15) з крововиливами у м`які тканини голови з внутрішньої сторони відповідно їм; масивний синець обличчя, садна голови, перелом кісток носа і решітчастої кістки, відрив верхньої щелепи, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень та стоять у прямому причинному зв`язку з настанням його смерті.

Окрім цього, умисними діями ОСОБА_6 , ОСОБА_10 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді перелому 3-го ребра праворуч по передньопахвовій лінії, які відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості, та тілесні ушкодження у вигляді тупої травми тулуба і кінцівок, забитих ран лівого передпліччя, правого ліктя, масивних синців лівого плеча і передпліччя, саден - правого передпліччя тильної поверхні, правої кисті тильної поверхні, правого плеча спереду, правого ліктьового суглоба зовнішньої поверхні, внутрішньої поверхні лівого коліна та правого коліна передньої поверхні, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Смерть ОСОБА_10 настала ІНФОРМАЦІЯ_3 у проміжок часу приблизно з 19 години по 20 годину, від відкритої черепно-мозкової травми, з переломом кісток склепіння та основи черепу з порушенням цілісності оболонок і речовини головного мозку та крововиливами під оболонки, в шлуночки та речовину головного мозку.

Довівши свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_10 з місця вчинення кримінального правопорушення зник.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 свою вину у вбивстві ОСОБА_13 та ОСОБА_10 не визнав та пояснив суду, що померлий ОСОБА_10 був йому дядьком і проживав в смт. Петриківка з ОСОБА_11 . З дядьком в нього були родинні, досить близькі відносини. Колосовська була дуже конфліктною людиною, і з нею в нього склались неприємні відносини. Вказані особи постійно зловживали спиртним, крали металобрухт.

Він мешкав в с. Веселе Синельниківського району Дніпропетровської області, разом із дружиною ОСОБА_14 , у них є спільні діти, яких вони виховують. Інколи він приїздить до своєї матері та тітки в с. Іванівка Петриківського району, а також відвідує дядька - ОСОБА_10 .

Він судимий Петриківським районним судом декілька років тому за ст. 186 КК України. Його обвинувачували у тому, що він здійснив грабіж відносно ОСОБА_11 . Вважає цю справу сфабрикованою, однак він вирішив зізнатися у всьому, щоб його нерви були цілими, внаслідок чого судом йому визначено покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком.

01.12.2018 року, вдень він приїхав до матері, допоміг матері їй по хазяйству, і в 19:00 годині прийшов до ОСОБА_11 та ОСОБА_10 в смт. Петриківка. Зазначені особи вдома вживали алкоголь. ОСОБА_11 почала відразу його зачіпати і махала ножем, яким нарізала закуску до алкоголю. Він вирішив відібрати у Колосовської ніж, однак схопившись за лезо він порізався, а лезо лопнуло. При цьому ОСОБА_11 впала, бо була п`яна. Далі ОСОБА_11 підвелась, а він взяв стілець та розбив його на ОСОБА_11 , після чого взяв від стільця палку і можливо вдарив ОСОБА_11 по влечу та по руці. Зазначений ним стілець був інший, а не той який показував прокурор в суді. В цей час він побачив, що ОСОБА_10 взяв кочергу та йде до нього. Він якось вдарив дядька палкою яку тримав в руці, але не сильно. Взагалі, удари він наносив ОСОБА_13 та дядьку не сильно, скоріше відмахувався від цих двох нападників. Загалом на ОСОБА_13 та ОСОБА_10 довелося не більше 5-6 ударів ніжкою стільця. Все це відбувалося близько 5 хвилин. Потім він пішов з будинку. Потерпілі під час його уходу були живі і все було з ними добре. Ніж і ніжку від стільця він викинув на порозі до будинку. Надалі відразу пішов до матері в с. Іванівка, переночував та зранку поїхав додому в с. Веселе.

04.12.2018 року, близько 21 години його затримали працівники поліції. Адвокат ОСОБА_15 після повідомлення про підозру зачитав йому протокол допиту підозрюваного, однак його показання не відповідають дійсності у протоколі, хоча й написано ним власноручно, що з його слів записано вірно та ним прочитано, підпис на протоколі допиту його, так як і на протоколі проведення слідчого експерименту. Слідчий експеримент, у тому числі відео слідчого експерименту змонтовано, показання на відео де він показує як наносив померлим тілесні ушкодження, частково не відповідають дійсності, тому що поліція щось змонтувала.

Вину у вбивстві ОСОБА_13 та ОСОБА_10 не визнає. Коли залишав будинок потерпілі були живі, а дядько окликав його вслід. Ніяких доказів його вини, якогось мотиву вчинення таких злочинів, прокурор в суді не надав. Встановлена температура тіла ОСОБА_16 в 10 градусів Цельсія станом на 04.12.2018 року, з врахуванням температури повітря на вулиці в мінус 2 градуси, відкритих дверях будинку, не може відповідати реальності і визначення дати смерті потерпілих 01.12.2018 роком. Вважає, що час настання смерті потерпілих визначений напризволяще, і він підлаштований під час його перебування в будинку загиблих. Відзначає, що не переховувався від органів поліції. Після відвідування будинку потерпілих, він поїхав до матері, де переночував. Наступного дня поїхав додому, в Синельниковській район, де пішов на роботу.

Потерпіла ОСОБА_17 пояснила суду, що вона проживає разом із сестрою ОСОБА_18 в с. Іванівка, Петриківського району Дніпропетровської області. Померлий ОСОБА_10 , приходиться їй колишнім чоловіком. Він проживав спільно з ОСОБА_11 в смт. Петриківка Дніпропетровської області, біля ставку. 01.12.2018 року, її племінник ОСОБА_6 приїздив до неї додому, щоб допомогти по господарству, потім 01.12.2018 року, ввечері він пішов до свого дядька ОСОБА_10 в смт. Петриківка, так як останній забрав в неї з дому велосипед. Через деякий час ОСОБА_6 повернувся і ліг спати, а зранку 02.12.2018 року поїхав до себе додому в с. Веселе, Синельниківського району. Про вбивство ОСОБА_10 та ОСОБА_11 дізналася від працівників поліції.

Потерпілий ОСОБА_19 пояснив суду, що раніше був чоловіком ОСОБА_11 , на даний час виховує спільних з нею дітей. З самою ОСОБА_11 спілкувався рідко. Йому відомо, що ОСОБА_11 проживала в смт. Петриківка спільно з ОСОБА_10 . Про вбивство ОСОБА_10 та ОСОБА_11 дізнався від працівників поліції. Очевидцем злочину не був.

Хоча обвинувачений ОСОБА_12 не визнав своєї вини у пред`явленому йому обвинуваченні, вона встановлена в судовому засіданні та підтверджена відповідними доказами, які були предметом дослідження у цьому кримінальному провадженні, а саме:

Виявлення тіл загиблих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 встановлено:

- показаннями свідка ОСОБА_20 який пояснив суду, що вона спільно з ОСОБА_21 проживають поряд з будинком ОСОБА_11 та ОСОБА_10 в смт. Петриківка біля ставка, разом з останніми ходять на роботу до людей по найму. Однак на вихідні на початку грудня 2018 року останні не вийшли на роботу. У подальшому вже 04.12.2018 останні прийшли до ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , відкрили вхідні двері та побачили, що вказані особи мертві, при цьому ОСОБА_11 лежала в крові на підлозі, а ОСОБА_10 лежав на дивані також у крові мертвий. Надалі вказані свідки викликали поліцію та були понятими під час огляду місця події у будинку;

- аналогічними поясненнями свідка ОСОБА_21 щодо обставин виявлення тіл ОСОБА_11 та ОСОБА_10 ;

- витягом з ЄРДР від 04.12.2018 року, як підстави початку досудового слідства, згідно якого до ЧЧ Петриківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення про те, що 04.12.2018 року, о 15.24 годині, за адресою: АДРЕСА_3 виявлено труп чоловіка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та труп жінки ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 з ознаками насильницької смерті (т.2 а.с. 3);

- протоколом огляду місця події від 04.12.2018 року, яким зафіксована обстановка на місці вчинення злочину території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , відповідно до якого на подвір`ї вилучено клинок ножа без рукояті, в приміщенні будинку кімнати виявлені трупи ОСОБА_11 та ОСОБА_10 з наявними тілесними ушкодженнями, з визначеним розташуванням виявлених та вилучених об`єктів в кімнаті, недопалки цигарок, три скляні чарки з слідами рук, краплі речовини бурого кольору на телевізорі, палка чорного кольору, ножиці, кочерга з нашаруванням речовини бурого кольору, поряд з тілом Колосовської два фрагменти ножа, на печі фрагменті дерев`яного стільця, з нашаруванням речовини бурого кольору, банку скляну з відбитками пальців рук, фото таблицею до даної слідчої дії (т.2 а.с. 12-40);

Знаходження обвинуваченого ОСОБА_10 о 19 годині 01.12.2018 року на місці вчинення злочину підтверджується:

- поясненнями свідка ОСОБА_18 , яка повідомила, що проживає разом зі своєю сестрою ОСОБА_17 в с. Іванівка Петриківського району Дніпропетровської області. Обвинувачений ОСОБА_6 являється її сином. Їй відомо, що померлий ОСОБА_10 , колишній чоловік її сестри, проживав разом з ОСОБА_11 в смт. Петриківка. З останньою знайома не була. Ввечері 01.12.2018 року, близько 18-18.30 години, син приїздив до неї додому, щоб допомогти по господарству. В цей же день, ввечері він пішов до свого дядька ОСОБА_10 в смт. Петриківка, так як останній перебуваючи в с. Іванівка, забрав у них велосипед, і син хотів його повернути. Через годину або дві, син повернувся і ліг спати. Зранку 02.12.2018 року, син поїхав до себе додому в с. Веселе, Синельниківського району. Про вбивство ОСОБА_6 та ОСОБА_11 дізналася від працівників поліції. Винним свого сина не вважає. Загиблий з сином не конфліктували;

- поясненнями свідка ОСОБА_14 , яка повідомила, що вона спільно з ОСОБА_6 проживає в с. Веселе, Синельниківського району Дніпропетровської області, виховує від нього дітей. 01.12.2018 року, близько 15 години, ОСОБА_6 поїхав с. Іванівка Петриківського району до матері та тітки, щоб допомогти по господарству, а вже 02.12.2018 в 10 годин 30 хвилин повернувся додому, при цьому вів себе нормально та пішов на роботу. На пальці у нього був поріз, і він говорив, що ходив до померлого додому, бо той пропив велосипед, а ОСОБА_11 знову з ним конфліктувала та намагалася вдарити. 05.12.2018 року до неї приїхали працівники поліції та з її згоди, з понятими під відеозапис, провели обшук домоволодіння. Під час обшуку вона видала куртку та інший одяг ОСОБА_6 в якому останній зазвичай ходить, на якому були якісь плями. Далі їй стало відомо, що ОСОБА_6 затриманий;

- висновком судово-дактилоскопічної експертизи № 5/4.6/2 від 08.01.2019 року відповідно до якого на поверхні вилучених під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 , скляній чарці, виявлено слід папілярного узору який належить обвинуваченому ОСОБА_12 , слід папілярного узору на поверхні літрової скляної банки, залишений середнім пальцем обвинуваченого ОСОБА_6 , ( т.2 а.с. 168-185);

- речовими доказами по справі - зазначеними слідами рук, дактокартами загиблих та обвинуваченого (т.2 а.с. 186-187);

- висновком судово-цитологічної експертизи № 74 від 28.01.2019 року, відповідно до якого, отримані результати досліджень дають можливість припустити, що слина на трьох недопалках сигарет «MARVEL» (об`єкти №№1-3), могла походити від ОСОБА_6 , беручи до уваги дані про групову приналежність його крові. Не можна виключити можливість присутності домішку слини потерпілої ОСОБА_13 , потерпілого ОСОБА_12 (т.3 а.с. 84-89);

Окрім викладеного, обвинувачений не заперечує факт свого перебування в будинку загиблих ІНФОРМАЦІЯ_3 о 19 годині.

Заподіяння тілесних ушкоджень, механізм їх заподіяння, факт смерті від цих ушкоджень підтверджується:

- протоколом огляду трупів від 04.12.2018 року, яким зафіксоване їх розташування та положення, зовнішній вигляд тіл, описані виявлені на тілі тілесні ушкодження (т.2 а.с. 6-11);

- висновком судово-медичної експертизи № 81-140 від 08.01.2019 року, відповідно до якого при дослідженні трупа ОСОБА_11 виявлено: поєднана комбінована травма тіла, відкрита черепно-мозкова травма, багато уламкові переломи кісток склепіння і основи черепа, розсіяні субарахноїдальні крововиливи, крововилив у шлуночки мозку, ділянки забиття речовини головного мозку, інфільтруючий крововилив у товщі м`яких тканин голови з внутрішньої сторони у лівій лобно-тім`яній, правій лобно-тім`яно-скроневій області, садна обличчя. Забиті рани голови. Уламковий перелом кісток носа. Повний відрив верхньої щелепи. Перелом нижньої щелепи в області кута її зліва. Колото-різана рана шиї зліва. Закрита травма грудної клітини, множинні переломи ребер - зліва переломи ребер з ушкодженням лівої легені і пристінкової плеври та міжреберних м`язів 2,3,4,5,6,7,8,9,10 по передній пахвовій лінії. По задній пахвовій лінії - 3,4,5,8,9,10 ребер та по навколо хребтовій лінії 6,7,8,9 ребер. Інфільтруючий крововилив у м`які тканини грудної клітини по задньо-бічній її поверхні зліва. Переломи ребер праворуч - 3,4,5 по передній пахвовій лінії без пошкодження плеври. Множинні садна грудної клітки. Відкрите колото-різане поранення грудної клітки зліва з наскрізним ушкодженням верхньої долі лівої легені. Лівосторонній гемоторакс ( 750 мл) Колото-різана рана грудної клітки, проникаюча в переднє середостіння.

Закрита травма черева: внутрішньошкіряний крововилив по лівій бічній поверхні черева з крововиливом у підлеглі м`які тканини, розриви та ділянка розмозження тканини печінки, крововилив у черевну порожнину (150мл) Множинні садна живота. Колото-різані рани лівого плеча, лівого передпліччя (дві). Нерівномірне кровонаповнення внутрішніх органів. Крововиливи у товщі ендокарда серця (плями Мінакова)

Смерть її настала внаслідок поєднаної комбінованої травми тіла яка супроводжувалася численними переломами кісток основи і склепіння черепа, ребер та пошкодженням внутрішніх органів, зовнішньою та внутрішньою кровотечами та ускладнилася розвитком шоку, що підтверджується даними судово-медичного дослідження трупа.

Виходячи з даних огляду трупа (вираженість трупних плям та закляку м`язів) експерт вважає, що смерть її настала ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Виявлені при дослідженні трупа вищеописані тілесні ушкодження прижиттєві, спричинені незадовго до настання смерті, відносяться до категорії тяжких тілесних пошкоджень (на підставі п.2.1.3 а) б) й) л) о) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01. 1995 р. № 6) і знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Тілесні ушкодження у вигляді колото-різаних поранень шиї, грудної клітки (двох), лівого плеча та лівого передпліччя двох) могли бути спричинені дією плоского гострого предмета, що володіє колючо-ріжучими властивостями, можливо лезом ножа, і згідно медико-криміналістичного дослідження мав колюче-ріжучі властивості, слідоутворююча частина якого була плоска (типа клинка ножа), шириною близько 30 мм, прогнозовано, мала вістря, один гостро заточений край (лезовий), та протилежний не заточений край (обуховий), товщиною близько 1,5 мм.

Всі інші ушкодження голови і грудної клітки спричинені при дії з великою силою тупими предметами з обмеженою контактуючою поверхнею (якими можуть бути деталі дерев`яного стільця, кулаки, ноги людини), з обмеженою контактуючою поверхнею.

Для спричинення виявлених ушкоджень голови необхідно було нанести з силою не менше 5 ударів тупим предметом в область обличчя та правої скронево-тім`яної області, 2-3 ударів в область грудної клітки зліва, одного удару в область грудної клітки праворуч, одного удару в область живота праворуч, двох ударів ножем в область грудної клітки - передню і ліву бічну поверхні, двох ударів ножем - в область обличчя і шиї - зліва, трьох ударів ножем в область лівої руки

Масивність і вираженість прижиттєвих ушкоджень голови, грудної

клітки, живота експерт вважає малоймовірною можливість яких-небудь активних дій потерпілою навіть після отримання хоч одного із ушкоджень даної області.

Всі виявлені ушкодження мають прижиттєвий характер. Судово-медичні дані не протиречать можливості спричинення тілесних ушкоджень голови у гр. ОСОБА_11 при взаєморозташуванні нападника і потерпілої за обставин вказаних підозрюваним ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під час проведення слідчого експерименту - при ударах з силою дерев`яним предметом (т.3 а.с. 142-148);

- висновком судово-медичної експертизи № 76-139 від 07.01.2019 року, відповідно до якого, при дослідженні трупа ОСОБА_10 виявлено - відкрита черепно-мозкова травма, вдавлений уламковий перелом кісток склепіння черепу у лобній області з пошкодженням оболонок та речовини головного мозку, перелом кісток основи черепу, розповсюдженні крововиливи під м`які мозкові оболонки та у речовини головного мозку, крововилив у шлуночки мозку, забиті рани голови (кількістю до 15) з крововиливами у м`які тканини голови з внутрішньої сторони відповідно їм, масивний синець обличчя, садна голови. Перелом кісток носа і решітчастої кістки. Відрив верхньої щелепи. Тупа травма тулуба і кінцівок. Перелом 3-го ребра праворуч передньопахвовій лінії. Забиті рани лівого передпліччя, правого ліктя. Масивні синці лівого плеча і передпліччя. Садна - правого передпліччя тильної поверхні, правої кисті ти поверхні, правого плеча спереду, правого ліктьового суглоба зовнішньої поверхні розміром внутрішньої поверхні лівого коліна, правого коліна передньої поверхні.

Виявлені при дослідженні трупа тілесні пошкодження прижиттєві, виникли у короткий проміжок часу, від дії з великою силою тупих твердих предметів (предмету) або при ударі об такі (такий)

Відкрита черепно-мозкова травма за своїм характером відноситься до категорії тяжких тілесних пошкоджень та стоїть у прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого (на підставі п.2.1.3 а) б) в) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01. 1995 р. № 6 ) Згідно даних медико-криміналістичного дослідження ран з голови трупа вони є забитими ранами і заподіяні з великою силою (великою швидкістю дії) кожна в результаті одного удару тупого твердого предмета (предметів), контактуюча поверхня якого - прямолінійне чи декілька дуговидне, довжиною не більш 24,8 мм, 35,8 мм, 31,8 мм, 15,3 мм і 31,8 мм відповідно у межах контакту ребро.

Тілесне ушкодження грудної клітки у вигляді перелому 3-го ребра праворуч може бути віднесене до категорії середньої ступені тяжкості, так як, зазвичай, викликає розлад здоров`я на термін, більш як 21 день. Тілесні ушкодження у вигляді забитих ран, саден і синців кінцівок мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

Відкрита черепно-мозкова травма (вдавлений уламковий перелом кісток склепіння черепу у лобній області з пошкодженням оболонок та речовини головного мозку, перелом кісток основи черепу, розповсюдженні крововиливи під м`які мозкові оболонки та у речовину головного мозку, крововилив у шлуночки мозку, забиті рани голови (кількістю до 15) з крововиливами у м`які тканини голови з внутрішньої сторони відповідно їм; масивний синець обличчя, садна голови. Перелом кісток носа і решітчастої кістки. Відрив верхньої щелепи. За своїм характером відноситься до категорії тяжких тілесних пошкоджень та стоїть у прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого.

Враховуючи масивність і вираженість прижиттєвих ушкоджень голови експерт вважає малоймовірною можливість яких-небудь активних дій потерпілим.

Потерпілий перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння, що також не могло сприяти його активності.

Всі виявлені тілесні ушкодження прижиттєві.

При судово-токсикологічному дослідженні крові і сечі з трупа виявлений етиловий алкоголь у концентрації 3 проміле у крові і 4,17 в сечі, що стосовно до живих осіб може відповідати ступеню сильного алкогольного сп`яніння.

Судово-медичні дані не протиречать можливості спричинення тілесних ушкоджень, що призвели до смерті ОСОБА_22 при взаєморозташуванні нападника і потерпілого за обставин вказаних підозрюваним ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під час проведення слідчого експерименту - при ударах з силою дерев`яним предметом (ніжкою стільця) громадянином ОСОБА_6 по голові ОСОБА_10 , який знаходився навпроти нього напівсидячи на дивані (т.3 а.с. 153-159);

- поясненнями експерта ОСОБА_23 , який пояснив, що він попередньо проводив судово-медичні експертизи, а потім була комісійна експертиза, яка і була остаточна. Він вважає настання смерті - ІНФОРМАЦІЯ_3 . Не було можливості вказати більш детальніше час та дату. При проведенні експертиз він користувався научною літературою. По питанням щодо висновку комісійної експертизи, він відповідати не може. Відбитки пальців з дрючка він не знімав. Він був на відтворенні та ОСОБА_12 показував, які він бив по голові потерпілого обламками табуретки. Трупні плями на тілах були. Труп охолоджується до температури зовнішньої. Алкоголь консервант. Температура тіла залежить від причин смерті, залежить від температури зовнішньої, якщо двері в приміщенні закриті, то за годину температура тіла падає на 1 градус. Коли він оглядав труп, обвинуваченого не було. Коли він приїхав на місце злочину, не міг добратись до тіл, було повно людей і двері будинку були відкриті. Він зафіксував температуру трупа, та відкриті двері. Висновки проведених ним експертних досліджень підтверджує.

- висновком комісійної судово-медичної експертизи №137 від 26.08.2020 року по факту смерті ОСОБА_11 відповідно до якого, згідно аналізу наданої судово-медичної документації, з урахуванням даних додаткового судово-гістологічного дослідження, комісією експертів встановлено: сумісна комбінована травма тіла. Відкрита черепно-мозкова травма: багатоуламкові переломи кісток склепіння і основи черепа, переважно в передній та середній черепно-мозкових ямках, в лобно-скронево-тім`яній області справа, ушкодження оболонок та речовини мозку з розсіяними субарахноїдальними крововиливами, крововилив у шлуночки мозку, ділянки забиття речовини головного мозку, інфільтруючий крововилив у товщі м`яких тканин голови з внутрішньої сторони в правій лобно-тім`яно-скроневій області, лівій лобно-тім`яній, три забійні рани голови в лобній області справа, в середній третині правої брови, в області правої вушної раковини, уламковий перелом кісток носа, перелом верхньої щелепи, перелом нижньої щелепи в області кута зліва, садна обличчя; колото-різані рани шиї зліва, над лівим грудино-ключичним з`єднанням, в області кута нижньої щелепи, проникаюче колото-різане поранення грудної клітини зліва з наскрізним ушкодженням верхньої долі лівої легені, лівосторонній гемоторакс (750 мл), колото-різана рана грудної клітини, проникаюча в переднє середостіння; закрита травма грудної клітини: численні переломи ребер - зліва переломи ребер з ушкодженням лівої легені і пристінкової плеври та міжреберних м`язів - 2,3,4,5,6,7,8,9,10 по передній пахвовій лінії, по задній пахвовій лінії - 3,4,5,8,9,10 ребер та по навколо хребтовій лінії 6,7,8,9 ребер, з інфільтруючими крововиливами навколо переломів та у м`які тканини грудної клітини по задньо-бічній її поверхні зліва, переломи ребер справа - 3,4,5 по передній пахвовій лінії без ушкодження пристінкової плеври, численні садна грудної клітки переважно по передній поверхні; закрита внутрішньо-черевна травма: внутрішньошкіряний крововилив по лівій бічній поверхні черева з крововиливом у підлеглі м`які тканини, розриви та ділянка розчавлення тканини печінки, крововилив у черевну порожнину (150 мл), численні садна передньої стінки черева; колото-різана рана лівого плеча, дві колото-різаних рани лівого передпліччя.

Встановлені тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, закритої травми грудної клітини з численними переломами ребер, закрита внутрішньо-черевна травма спричинені від численних травматичних дій тупих твердих предметів, що діяли зі значною силою за механізмом удару. Характер встановлених тілесних ушкоджень свідчить, що травмуючий предмет мав обмежену контактуючу поверхню.

Тілесні ушкодження у вигляді колото-різаних ран обличчя, шиї, грудної клітини, лівих плеча та передпліччя спричинені від дії плоского колючо-ріжучого предмету, що мав гострий край та обух, яким міг бути клинок ножа. Згідно до результатів медико-криміналістичного дослідження травмуючий предмет мав колюче-ріжучі властивості, слідоутворююча частина якого була плоска (типа клинка ножа), шириною близько 30 мм, мала вістря, один гостро заточений край (лезовий), та протилежний не заточений край (обуховий), товщиною близько 1,5 мм.

Враховуючи характер та ідентичність запальних змін в області ушкоджень комісія експертів приходить до висновку, що тілесні ушкодження спричинені в короткий термін часу, одне за одним, послідовність їх спричинення встановити неможливою.

Враховуючи характер та тяжкість встановлених тілесних ушкоджень в області голови, обличчя, грудної клітини та черевної порожнини, комісія експертів приходить до висновку, що смерть ОСОБА_11 настала незадовго до їх спричинення, що лишило можливості ОСОБА_11 до здійснення активних, цілеспрямованих дій, тобто розмовляти, пересуватись та таке інше.

Локалізація встановлених тілесних ушкоджень свідчить про розташування ОСОБА_11 передньою поверхнею голови, обличчя, тулубу до травмуючих предметів, якими вони були спричинені.

Враховуючи морфологічну картину, ступінь розвитку судинних реакцій та запального процесу у крововиливах встановлених тілесних ушкоджень - виникли незадовго до наступу смерті.

Враховуючи ступінь розвитку трупних явищ на момент первинного огляду трупа на місці його виявлення, ступінь розвитку трупних явищ на момент дослідження трупа в морзі, комісія експертів приходить до висновку, що смерть ОСОБА_11 могла настати ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Встановлені тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, закритої травми грудної клітини з численними переломами ребер і ушкодженням пристінкової плеври, проникаюче колото-різане поранення грудної клітини зліва та в області передсердя, закрита внутрішньо¬черевна травма несуть небезпечні для життя ознаки і за цим критерієм, як у сукупності, так і кожне окремо перебувають у причинному зв`язку з настанням смерті.

Локалізація, характер та механізм виникнення встановлених у трупа ОСОБА_11 тілесних ушкоджень, відповідають механізму їх виникнення, взаєморозташуванню нападника і потерпілої, на що вказано у протоколі слідчого експерименту від 05.12.2018, проведеного за участю обвинуваченого ОСОБА_6 .

Комісія експертів звертає увагу на те, що у протоколі слідчого експерименту від 05.12.2018, проведеного за участю обвинуваченого ОСОБА_6 , не вказано на спричинення ОСОБА_11 колюче-ріжучих поранень в область обличчя, шиї, грудної клітини і лівої верхньої кінцівки (т.5 а.с. 35-60);

- висновком комісійної судово-медичної експертизи №136 від 26.08.2020 року за фактом смерті ОСОБА_10 відповідно до якого, згідно аналізу наданої судово-медичної документації комісією експертів встановлені тілесні ушкодження: відкрита черепно-мозкова травма, вдавлений багатоуламковий перелом кісток склепіння черепу в лобній області з ушкодженням оболонок та речовини головного мозку, перелом кісток основи черепу, розповсюдженні крововиливи під м`які мозкові оболонки та у речовину головного мозку, крововилив у шлуночки мозку, численні забиті рани голови, обличчя (близько до 15) з крововиливами у м`які тканини голови та обличчя, масивний синець обличчя, численні садна голови, перелом кісток лицьового черепу (кісток носу, решітчастої кістки, верхньої щелепи); тупа травма тулуба і кінцівок, перелом 3-го ребра справа по передньопахвовій лінії, забиті рани лівого передпліччя, правого ліктя, масивні численні синці лівого плеча і передпліччя, садна правого передпліччя по тильної поверхні, правої кисті по тильній поверхні, правого плеча по передній поверхні, правого ліктьового суглобу по зовнішній поверхні, внутрішньої поверхні лівого колінного суглобу, передньої поверхні правого колінного суглобу.

Встановлені тілесні ушкодження спричинені від численних дій тупих твердих предметів, що діяли зі значною силою, за механізмом удару. Характер встановлених тілесних ушкоджень свідчить, що травмуючий предмет був з обмеженою контактуючою поверхнею, прямолінійної форми, з контактуючою поверхнею у вигляді грані або ребра.

За характером та ідентичністю запальних змін в області ушкоджень можливо вказати, що тілесні ушкодження спричинені в короткий термін часу, одне за одним, послідовність нанесення встановити не представляється можливим.

Враховуючи характер тяжкість встановленої відкритої черепно-мозкової травми, комісія експертів приходить до висновку, що смерть ОСОБА_12 настала незадовго до її виникнення, що лишило можливості загиблого до здійснення активних, цілеспрямованих дій, тобто розмовляти, пересуватись та інше.

Встановлені тілесні ушкодження розташовані на передній поверхні голови, обличчя, тулубу, кінцівок і свідчать про розташування потерпілого передньою поверхнею голови, обличчя, тулубу, кінцівок до травмуючого предмету (предметів), якими вони були спричинені.

Враховуючи морфологічну картину у м`яких покривних тканин голови, головного мозку, м`яких тканин грудної клітини, при дослідженні легенів, з урахуванням ступеню розвитку судинних реакцій та розвитку запального процесу, найбільш вірогідніше, що отримані крововиливи у вищезазначених травмованих ділянках тіла виникли незадовго до настання смерті.

Враховуючи ступінь розвитку трупних явищ на момент первинного огляду трупа на місці його виявлення, ступінь розвитку трупних явищ на момент дослідження трупа в морзі, комісія експертів приходить до висновку, що смерть ОСОБА_24 могла настати ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Сукупність тілесних ушкоджень в області голови та обличчя, які призвели до виникнення відкритої черепно-мозкової травми з переломом кісток мозкового та лицьового черепу, ушкодженням оболонок та речовини головного мозку, у своїй сукупності призвели до настання смерті, тобто знаходяться в причинному зв`язку.

Локалізація, характер та механізм виникнення тілесних ушкоджень, встановлених у трупа ОСОБА_24 , відповідають механізму їх виникнення, взаєморозташуванню нападника і потерпілого, на що вказує ОСОБА_6 в протоколі слідчого експерименту від 05.12.2018 року.

Комісія судово-медичних експертів звертає увагу на те, що кількість тілесних ушкоджень, встановлених у трупа ОСОБА_24 , не відповідає кількості ударів по голові, на які вказано в протоколі слідчого експерименту від 05.12.2018, проведеного за участю ОСОБА_6 (т.5 а.с. 62-83);

- поясненнями експерта ОСОБА_25 , який пояснив суду по висновку комісійної експертизи відносно ОСОБА_13 , що відповідно будь яка відкрита черепно-мозкова травма призводить до втрати свідомості. Колото-різані рани які проникають в порожнину легені, викликають втрату крові, падіння артеріального тиску, що також призводить до втрати свідомості. З такими травмами людина не може пересуватися. Обсяг травм дуже значний. Такі ушкодження призводять до втрати свідомості. При таких травмах термін смерті менший як півгодини. Людина не може з такими ушкодженнями пересуватися, свідомих дій вона скоювати не може, розмовляти не могла. Ушкодження були нанесені до смерті. Максимальний термін життя 30 хвилин. Мінімальний термін життя - кілька хвилин. Критерії в даному випадку враховувався по трупним явищам. Ці критерії свідчать про час настання смерті від 3-4 діб. Заклятність тіла, трупні плями, вони вже ніяким чином не впливають на час смерті, і час смерті вимірюється тільки як доба. Комісійною експертизою встановлений термін настання смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 і може відповідати 19 годині. Перший огляд трупу 04.12.2018 року, початок огляду о 16.00 годині. На 4 число, інша доба смерті виражалась би іншим виглядом змін. Час сказати неможливо. Трупні плями змінюються. По цим критеріям точний час встановити не можливо було тільки доба. Відкрита черепно-мозкова травма, проникаюча травма грудної клітини, кожен окремо, ушкодження мають ознаки тяжкого, небезпечного для життя. Є пошкодження черева, розриви печінки, які не можуть бути пошкоджені від одного удару. Можливо було декілька ударів, удари зі стисненнями. Висновок підтверджує в понову обсязі.

Відповідно до висновку експертизи по ОСОБА_10 , виявлено перелом в лобній частині черепа, речовина мозку була ушкоджена за рахунок кісток. Ці ушкодження відносяться до тяжкої черепно-мозкової травми, призводять до швидкої втрати свідомості. Смерть його настала від 3-5 хвилин до 30 хвилин. Такі ушкодження лікуванню не підлягають. По локалізації, по наявності тілесних ушкоджень можна сказати, що потерпілий був повернутий до предметів ушкодження. Дата та час ОСОБА_10 відповідає даті та часу смерті потерпілої ОСОБА_13 . Тілесні ушкодження на руках не мають погрози для життя. Людина поки має свідомість захищається, ставить руки на голові. Спершу захищалася, а потім ні, бо вже втратила свідомість, і саме пошкодження на передпліччі свідчать, що людина захищалась. Пошкодження були і на кінцівках. Удари наносилися тупим предметом, на голові виявлено 15 ударів. Висновки комісійної експертизи підтримує у повному обсязі.

Виявлення слідів злочину підтверджується:

- протоколом особистого огляду затриманого ОСОБА_6 під час якого вилучені речі обвинуваченого кросівки, куртка, штани спортивні, футболка та носки (т.2 а.с. 82);

- протоколом обшуку від 05.12.2018 року, відповідно до якого ОСОБА_14 добровільно надала куртку ОСОБА_6 з плямами на поверхні куртки (т.2 а.с. 87-90);

- висновком судово-медичної експертизи № 1284 від 06.12.2018 року, згідно якого кров ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 належить до групи АВ за ізосерологічною системою АВ0, (т.2 а.с. 160-161);

- висновком судово-імунологічної експертизи № 10 від 26.12.2018 року відповідно до якого враховуючи результати серологічного дослідження двох слідів крові на спортивних штанах обвинуваченого (об`єкти №№ 1,2) і двох слідів крові на ку¬ртці обвинуваченого (об`єкти №№ 7,9), групові властивості крові потерпілої ОСОБА_11 та потерпілого ОСОБА_22 :

не виключена можливість походження крові, у зазначених об`єктах, від потерпілої ОСОБА_11 , оскільки ви¬явлені антигени А і Н властиві її груповій характеристиці крові;

не ви¬ключена можливість домішку крові, у зазначених об`єктах, від ОСОБА_22 , оскільки один із виявлених антигенів, тобто антиген Н, властивий його груповій характеристиці крові.

Оскільки, антиген В, який є одним із основних групоспецифічних антигенів, що характерні для крові підозрюваного ОСОБА_26 в слідах крові об`єктів №№ 1,2,7,9 не виявлений, даних про присутність крові підозрюваного в вказаних слідах не отримано.

Враховуючи результати серологічного дослідження трьох слідів крові на куртці (об`єкти №№ 10-12) та групові властивості крові осіб, які проходять по даній справі, не виключена можливість походження крові, у зазначених об`єктах, від підозрюваного ОСОБА_26 , оскільки виявлені антигени А,В,Н властиві його груповій характеристиці крові:

не виключена можливість домішку крові, у зазначених об`єктах, як від ОСОБА_11 так і від ОСОБА_22 , оскільки виявлені антигени А і Н, характерні крові ОСОБА_11 , а антиген Н властивий крові ОСОБА_22 (т.2 а.с. 193-197);

- речовими доказами по справі спортивні штани, кофта, куртка та пара взуття обвинуваченого ОСОБА_6 ( т.2 а.с. 199-200);

- висновком судово-імунологічної експертизи № 5 від 26.12.2018 року відповідно до якого, враховуючи результати серологічного дослідження сліду крові на марлевій серветці зі змивом з телевізора (вилучені за місцем вчинення злочину) (об`єкт №1) та групові влас¬тивості крові осіб, які проходять по даній справі:

не виключена можливість походження крові, у зазначеному об`єкті, від підозрюваного ОСОБА_6 , оскільки виявлені антигени А,В,Н властиві його груповій характеристиці крові;

не виключена можливість домішку крові, у зазначеному об`єкті, як від ОСОБА_11 так і від ОСОБА_22 , оскільки виявлені антигени А і Н, характерні крові ОСОБА_11 , а антиген Н властивий крові ОСОБА_22 (т.2 а.с. 238-240);

- речовими доказам и по справі змиви речовини бурого кольору з телевізора на марлевих серветках (т.2 а.с 241-242);

- висновком судово-імунологічної експертизи № 4 від 26.12.2018 року, відповідно до якого, враховуючи результати серологічного дослідження сліду крові на марлевій серветці зі змивом з правої руки ОСОБА_11 (об`єкт №1) та групові властивості крові потерпілої ОСОБА_11 , потерпілого ОСОБА_22 та підозрюваного ОСОБА_26 :

не виключена можливість походження крові, у зазначеному об`єкті, від ОСОБА_11 , оскільки виявлені антигени А і Н, властиві її груповій характеристиці крові;

не виключена можливість домішку крові, у зазначеному об`єктів, від ОСОБА_22 , оскільки один із виявлених антигенів, тобто антиген Н, властивий його груповій характеристиці крові.

Також, враховуючи результати серологічного дослідження сліду крові на марлевій серветці зі змивом з лівої руки ОСОБА_11 (об`єкт №2) та групові властивості крові осіб, які проходять по даній справі:

не виключена можливість походження крові, у зазначеному об`єкті, від підозрюваного ОСОБА_26 , оскільки виявлені антигени А,В,Н властиві його груповій характеристиці крові;

не виключена можливість домішку крові, у зазначеному об`єкті, як від ОСОБА_11 так і від ОСОБА_22 , оскільки виявлені антигени А і Н, характерні крові ОСОБА_11 , а антиген Н властивий крові ОСОБА_22 , речовими доказами по справі (т.3 а.с. 6-10);

- висновком судово-імунологічної експертизи № 8 від 09.01.2019 року відповідно до якого, результати серологічного дослідження слідів крові на марлевих серветках зі змивами з рук ОСОБА_22 (об`єкти 1,2) та групові властивості крові потерпілої ОСОБА_11 і потерпілого ОСОБА_22 :

не виключена можливість походження крові, у зазначених об`єктах, від ОСОБА_11 , оскільки виявлені антигени А і Н, властиві її груповій характеристиці крові;

не виключена можливість домішку у крові, у зазначених об`єктах, від ОСОБА_22 , оскільки один із основних антигенів, тобто антиген Н, властивий його груповій характеристиці крові.

Оскільки, антиген В, який є одним із основних групоспецифічних антигенів, що характерні для крові підозрюваного ОСОБА_26 в слідах крові об`єктів №№1,2 не виявлений даних про присутність крові підозрюваного в вказаних слідах не отримано, речовими доказами по справі (т.3 а.с 16-20);

- висновком судово-цитологічної експертизи № 76 від 24.01.2019 року, відповідно до якого, кров в слідах на металевій кочерзі (вилучена за місцем вчинення злочину), могла походити від потерпілої ОСОБА_13 .

В разі походження слідів від двох та більше осіб, не виключається домішок крові потерпілого ОСОБА_10 .

Дані про походження крові в слідах на металевій кочерзі від ОСОБА_6 не отримані, оскільки при проведеному дослідженні не виявлено антиген В системи АВ0, який також є групоспецифічним антигеном для групи крові ОСОБА_6 ( т.3 а.с. 26-30);

- речовими доказами по справі - металевою кочергою (т.3 а.с. 31-32);

- висновком судово-цитологічної експертизи № 89 від 28.01.2019 року, відповідно до якого, кров в слідах на ніжках пошкодженого стільця (вилучений за місцем вчинення злочину):

могли походити від потерпілої ОСОБА_13 ;

не виключається можливість присутності домішку крові потерпілого ОСОБА_10 .

Дані про походження слідів крові на ніжках пошкодженого стільця (об`єкти №№1-6) від підозрюваного ОСОБА_6 не отримані, оскільки при проведеному дослідженні, не виявлено антиген В, який також є групоспецифічним для групи крові підозрюваного ОСОБА_6 (т.3 а.с. 38-44);

- речовими доказами по справі фрагменти пошкодження стільця (т.3 а.с 45-46);

- висновком судово-цитологічної експертизи № 72 від 22.01.2019 року, відповідно до якого отримані результати досліджень можливо припустити, що кров на одному із клинків ножа, вилученого під час огляду місця злочину (в будинку), могла походити або від особи (осіб) груповим властивостям крові якої (яких) властиві виявлені антигени А, В, Н ізосерологічної системи ABO:

тобто в даному випадку від підозрюваного ОСОБА_6 , беручі до уваги групову характеристику його крові;

Можливе походження крові за рахунок її змішування від осіб з будь-яким сполученням виявлених антигенів А,В,Н і в такому разі:

не можна виключити можливість присутності домішку крові в об`єкті №1 на клинку ножа від потерпілої ОСОБА_13 , та від потерпілого ОСОБА_10 , враховуючи групові характеристики їх крові (т.3 а.с. 52-56);

- висновком судово-криміналістичної експертизи № 119-МК від 18.01.2019 року, відповідно до якого, ушкодження на дослідженому шматку шкіри з лівого плеча від трупа ОСОБА_11 , могло бути заподіяне клинком ножа (вилучений в будинку за місцем вчинення злочину), представленим на експертизу або іншим знаряддям з подібними конструктивними властивостями його клинка (т.3 а.с. 172-178);

- речовими доказами по справі два фрагмента клинка ножа (т.3 а.с. 179-180);

- висновком судово-цитологічної експертизи № 73 від 28.01.2019 року, відповідно до якого кров (об`єкти №№1-3) та епітеліальні клітини (об`єкти №№1-4) в слідах на ножицях, вилучених під час огляду місця злочину:

могли походити від ОСОБА_13 , не виключається можливість присутності домішка крові в слідах на ножицях, та присутність домішка його епітеліальних клітин в слідах на ручках ножиць.

Походження епітеліальних клітин в інших слідах на робочій частині ножиць від потерпілого ОСОБА_12 виключається.

Дані про походження крові від підозрюваного ОСОБА_6 в слідах на ножицях не отримані, оскільки при проведеному дослідженні не виявлено антиген В ізосерологічної системи ABO, який також є є специфічним для його групи крові, речовими доказами (т.3 а.с. 64-70);

- висновком судово-цитологічної експертизи № 69 від 18.01.2019 року, відповідно до якого, кров в піднігтьовому вмісті правої руки потерпілого ОСОБА_10 могла походити або від особи (осіб) групо¬вим властивостям крові якої (яких) властиві виявлені антигени А, В, Н ізосерологічної системи ABO:

тобто в даному випадку від підозрюваного ОСОБА_6 , беручі до уваги групову характеристику його крові.

Можливе походження крові за рахунок її змішування від осіб з будь-яким сполученням виявлених антигенів А,В,Н і в такому разі:

не можна виключити можливість присутності домішку крові в піднігтьовому вмісті потерпілого ОСОБА_10 , від потерпілої ОСОБА_13 ;

від самого потерпілого ОСОБА_10 , враховуючи групові характеристики їх крові, речовими доказами по справі (т.3 а.с 118-124);

- висновком судово-медичної експертизи № 7 від 09.01.2019 року, відповідно до якого, тілесне ушкодження виявлене у обвинуваченого ОСОБА_6 у вигляді поверхневої різаної рани 2-го пальця лівої кісті могло бути спричинене при дії з невеликою силою гострим предметом з плоскою ріжучою поверхнею, можливо, лезом ножа , чи об такий відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Судово-медичні дані не протиречать можливості спричинення ушкоджень в термін, вказаний підозрюваним - 01.12.2018 року. Дане ушкодження спричинене при одноразовій дії на палець травмуючим предметом. Судово-медичні дані не протиречать можливості спричинення ушкоджень в термін і при обставинах, вказаних при проведенні слідчого експерименту ОСОБА_27 - коли вони були звернені обличчями один до одного і при його спробі чи схватити ніж за лезо, щоб вихватити його, чи то при намаганні зламати лезо ножа при захваті (т.3 а.с. 164-165);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 05.12.2018 року, згідно якого обвинувачений ОСОБА_12 знаходячись на місці вчинення злочину, на місці показав обстановку та розповів про події які відбувалися. Зазначив, що 01.12.2018 року приїхав до матері в с. Іванівка Петриківського району. Порався по господарству. Йому стало відомо, що його дядько коли переходив жити до ОСОБА_13 забрав з собою велосипед, належний його покійному брату. Вирішив його забрати та пішов до дядька. В цей день випив близько 100 грамів горілки та пляшку пива. Події пам`ятає добре. Адресу мешкання дядька тільки візуально. Показав, де саме знаходиться будинок. Коли зайшов у будинок, двері якого зачинені не були, ОСОБА_16 почала ображати його, встала з ліжка, схопила його за верхній одяг в районі грудей, та накинулась на нього з ножем, який взяла правою рукою зі стільця поруч. Намагалась нанести йому ножем удар. Лівою рукою він інстинктивно прикрився, а правою рукою став виривати ніж з рук ОСОБА_13 , внаслідок чого зламав його та порізав собі палець на руці. Зламаний ніж кинув на підлогу. У відповідь він вдарив її стільцем по голові, тримаючи його двома руками, який від удару розлетівся. Від удару ОСОБА_13 немов би «сповзла» по стіні, схопила його за штанину. В руках у нього залишилась ніжка стільця, якою він наніс ОСОБА_13 близько п`яти ударів по голові і штовхнув її ногою в район грудної клітини. В цей час з дивану став «сповзати» дядько. З-за занавіски побачив, що дядько чи тягнеться за чимось, чи щось тримає в руках. Коли дядько сидів на ліжку, він підійшов до нього та наніс йому дерев`яною ніжкою від стільця близько п`яти не розмашистих ударів по голові. Для розмаху заважала стеля будинку. Після нанесення цих ударів вони ще були живі. Конфлікт був вичерпаний. Далі він сказав їм: «Совет да любовь» та пішов додому до матері, де переночував та наступного дня поїхав до себе додому. Де викинув дерев`яну ніжку стільця якою наносив удари, не пам`ятає. Окрім нанесення ударів, він один раз штовхнув ОСОБА_13 в область грудної клітини. Ударів ножем не завдавав. Можливо ОСОБА_16 сама заподіяла собі тілесні ушкодження коли між ними, протягом 1- 1,5 хвилин йшла боротьба та він виривав у неї ніж. Можливо наступив на лежачу ОСОБА_16 , коли залишав будинок, так як там було темно (т.2 а.с. 119-135)

Судом під час судового засідання переглянуто фото таблицю до слідчої дій, переглянуто її відеозапис, і вони підтверджують зазначений письмовий доказ.

Виявлення слідів крові на одязі та в будинку за адресою: АДРЕСА_4 , де мешкає свідок ОСОБА_28 :

- показаннями свідка ОСОБА_29 , яка суду пояснила, що вона проживає в с. Іванівка спільно з ОСОБА_30 та виховує спільну доньку. 01.12.2018 року вона була вдома, а ОСОБА_30 декілька днів був у своїх батьків, допомагав по господарству. Ввечері до неї прийшов обвинувачений ОСОБА_6 , який шукав ОСОБА_30 . Вона повідомила обвинуваченому, що ОСОБА_30 вдома не має. ОСОБА_6 заходив до їх будинку, в тому числі перебував в коридорі біля дверей. 04.12.2018 до них додому приїздили працівники поліції та з її дозволу провели огляд домоволодіння, де вилучили одяг ОСОБА_30 , коноплю, яка належить останньому, а також вилучили наче сліди крові на вхідних дверях в будинку та зразу у коридорі на стіні. Через деякий час, коли прийшов ОСОБА_30 , вона повідомила йому, що до них додому приходив ОСОБА_6 , були працівники поліції, які його шукали, на що останній нічого не відповів.

- показаннями свідка ОСОБА_30 який суду пояснив, що з обвинуваченим раніше знайомий. Неприязливих стосунків не було. З загиблими ніяких стосунків не мав, але був знайомий з ними. На момент вбивства проживав спільно з ОСОБА_29 в с. Іванівка Петриківського району. На початку грудня 2018 року він перебував у своїх батьків в с. Іванівка та допомагав по господарству. Коли повернувся до додому ОСОБА_29 йому повідомила, що до нього приходив ОСОБА_6 та заходив у будинок, після чого також приїздили працівники поліції та проводили огляд у будинку. З приводу вбивства дізнався від працівників поліції. З обвинуваченим бачився досить давно, ще до вищевказаних подій.

- протоколом огляду домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 від 04.12.2018 року, згідно якого при вході в кімнату № НОМЕР_1 , під дверною ручкою виявлено підсохлий мазок речовини бурого кольору, на стіні біля ручки виявлено підсохлий мазок речовини бурого кольору, виявлено та вилучено кофта світло-синя з довгим рукавом, кофта сірого кольору з довгим рукавом та капюшоном, куртка білого кольору, на яких виявлені сліди речовини бурого кольору (т.2 а.с. 42-64);

- висновком судово-імунологічної експертизи № 7 від 26.12.2018 року, відповідно до якого враховуючи результати серологічного дослідження сліду крові на марлевій серветці зі змивом з поверхні стіни ( АДРЕСА_4 ) (об`єкт №1) та групо властивості крові потерпілої ОСОБА_11 , потерпілого ОСОБА_24 та підозрюваного ОСОБА_26 , не виключена можливість походження крові, у зазначеному об`єкті, від ОСОБА_11 , оскільки виявлені антигени А і Н, властиві її груповій характеристиці крові. Також не виключена можливість домішку крові, у зазначеному об`єкті, від ОСОБА_22 , оскільки один із виявлених антигенів, тобто антиген Н, властивий його груповій характеристиці крові. Оскільки, антиген В, який є одним із основних групоспецифічних антигенів, що характерні для крові підозрюваного ОСОБА_26 в сліді крові об`єкту №1 не виявлений, даних про присутність крові підозрюваного в вказаному сліді не отримано (т.2 а.с. 218-220);

- речовими доказами по справі змиви речовини бурого кольору з поверхні кімнати №1 (т.2 а.с. 221-222);

- висновком судово-імунологічної експертизи № 6 від 26.12.2018 року відповідно до якого, враховуючи результати серологічного дослідження сліду крові на марлевій серветці зі змивом з поверхні дверей ( АДРЕСА_4 ) (об`єкт №1) та групові властивості крові осіб, які проходять по даній справі, не виключена можли¬вість походження крові, у зазначеному об`єкті, від підозрюваного ОСОБА_6 , оскільки виявлені антигени А,В,Н властиві його груповій характеристиці крові. Також не виключена можливість домішку крові, у зазначеному об`єкті, як від ОСОБА_11 так і від ОСОБА_6 , оскільки виявлені анти¬гени А і Н, характерні крові ОСОБА_31 , а антиген Н властивий крові ОСОБА_22 (т.2 а.с. 228-230);

- речовими доказами по справі змиви речовини бурого кольору з поверхні вхідних дверей кімнати № 2 (т.2 а.с. 231);

- висновком судово-імунологічної експертизи № 9 від 26.12.2018 року відповідно до якого результати серологічного дослідження слі¬дів крові на джемпері (об`єкти №№ 1-11), одно¬го сліду крові на джемпері з капюшоном (об`єкт №12), одного сліду крові на куртці (об`єкт №18) та групову властивість крові потерпілого ОСОБА_22 не виключена можливість походження крові, у зазначених об`єктах, від нього, оскільки виявлений антиген Н, властивий його груповій характеристиці крові. Враховуючи результати серологічного дослідження двох слідів крові на джемпері з капюшоном (об`єкти №№14,16) та групові властивості крові потерпілої ОСОБА_11 та потерпілого ОСОБА_22 , не виключена можливість походження крові, у зазначених об`єктах, від потерпілої ОСОБА_11 , оскільки виявлені антигени А і Н властиві її груповій характеристиці крові. Також не виключена можливість домішку крові, у зазначених об`єктах, від ОСОБА_22 , оскільки один із виявлених антигенів, тобто антиген Н, властивий його груповій характеристиці крові. Оскільки, антиген В, який є одним із основних групоспецифічних антигенів, що характерні для крові підозрюваного ОСОБА_26 в слідах крові об`єктів №№1-12,14,16,18 не виявлений, даних про присутність крові підозрюваного в вказаних слідах не отримано (т.2 а.с. 206-210);

- висновком судово-імунологічної експертизи № 275 від 15.01.2019 року, відповідно до якого, згідно висновку експерта відділення судово-медичної імунології №9 від 15.01.2019 року «в усіх слідах на джемпері (в постанові слідчого-кофта) (об`єкти №№1-11), в більшості слідів на джемпері с капюшоном (об`єкти №№ 12,14,16) та в одному сліді на куртці (об`єкт №18) встановлена наявність крові. В двох слідах на джемпері з капюшоном (об`єкти №№ 13,15) та в одному сліді на куртці (об`єкт № 17) наявність крові не встановлена.

В усіх слідах на джемпері (в постанові слідчого-кофта) (об`єкти №№1-11), в більшості слідів на джемпері з капюшоном (об`єкти №№ 12,14,16 ) та в одному сліді на куртці (об`єкт №18) встановлена наявність кро¬ві людини.

При серологічному дослідженні в усіх слідах на джем¬пері (в постанові слідчого-кофта) (об`єкти №№ 1-11), в одному сліді на джем¬пері з капюшоном (об`єкт №12) та в одному сліді на куртці (об`єкт 18) виявлений антиген Н.

Враховуючи отримані результати дослідження та групову приналежність кро¬ві ОСОБА_30 , а саме те, що в слідах крові вказаних об`єктів антигену В, який є групо специфічним антигеном для крові ОСОБА_30 , не виявлено, даних про присутність крові останнього в вказаних слідах не отримано (т.3 а.с. 243-246);

- висновком судово-імунологічної експертизи № 274 від 15.02.2019 року, відповідно до якого, враховуючи отримані результати дослідження та гру¬пову приналежність крові ОСОБА_30 , а саме те, що окрім виявлених в слідах крові марлі зі змивом антигенами його крові, в ньому виявлений ще антиген А, який йому не властивий:

присутність крові ОСОБА_28 в вказаному сліді можлива лише в якості домішки до крові іншої особи (т.3 а.с. 252-253);

- висновком судово-імунологічної експертизи № 273 від 15.02.2019 року, відповідно до якого отримані результати дослідження та гру¬пову приналежність крові ОСОБА_30 , а саме те, що антигену В, який є групо специфічним антигеном його крові в сліді об`єкту №1, не виявлено, да¬них про присутність крові підозрюваного в вказаному сліді, не отримано (т.3 а.с. 259-260);

- речовими доказами по справі - кофта світло-синього кольору з довгими рукавами, куртка білого кольору з сірими вставками, кофта сірого кольору з довгими рукавами та капюшоном (т.2 а.с. 211)

Суд вважає, що наявність крові ОСОБА_13 та ОСОБА_12 на одязі ОСОБА_28 , наявність крові обвинуваченого в слідах за місцем мешкання останнього, цілком пояснюються перебуванням ОСОБА_6 за місцем мешкання свідка, його перебуванням у будинку ОСОБА_28 .

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 21 від 24.01.2019 року, обвинувачений ОСОБА_6 у період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, на хронічне психічне захворювання, тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності, недоумство, інший хворобливий стан психіки не страждав і в теперішній час не страждає, міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними. Виявляв раніше і виявляє в теперішній час емоційно нестійкий розлад особистості. В теперішній час може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (т.2 а.с. 151-154)

Судовий розгляд проводиться стосовно обвинуваченого і лише в межах висунутого їй обвинувачення, що є суттєвою гарантією справедливого розгляду та вирішення справи і права забезпечення обвинуваченого на захист.

Відповідно до ст. 337 КПК України суд не може доповнити обвинувачення новими епізодами або визнати встановленими кримінальні правопорушення, про які не вказано в обвинувальному акті, і які обтяжують покарання обвинуваченого. Також суд не вправі змінити формулювання обвинувачення за його фактичними обставинами, якщо це вносить істотні зміни в обвинувачення, викладене в обвинувальному акті, а також змінити юридичну кваліфікацію пред`явленого обвинувачення, якщо це обтяжує покарання обвинуваченого, а в ситуації, коли воно пом`якшує покарання обвинуваченого в частині наслідків вчиненого діяння і за своїм змістом суттєво не відрізняється від викладеного у обвинувальному акті, то суд вправі визначити іншу кваліфікацію інкримінованого злочину при ухваленні вироку.

У ході судового розгляду суд вправі змінити юридичну кваліфікацію вчиненого особою кримінального правопорушення, якщо нове обвинувачення не є більш тяжким, а формулювання фактичної сторони обвинувачення залишається без істотних змін або тісно зв`язане з первісним, або, навпаки, змінити формулювання фактичної сторони обвинувачення без зміни юридичної кваліфікації, якщо в результаті такої зміни не буде порушено право особи на захист.

Аналізуючи викладені докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та їх взаємозв`язку, суд вважає, що вина ОСОБА_6 в судовому засіданні встановлена та підтверджена, а його умисні дії кваліфікуються за фактом вбивства ОСОБА_11 по ч.1 ст. 115 КК України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, за фактом вбивства ОСОБА_10 по п.13 ч.2 ст. 115 КПК України як умисне вбивство, тобто протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене особою, яка раніше вчинила умисне вбивство.

Змінюючи кваліфікацію дій обвинуваченого з п. 1 ч.2 ст. 115 КК України на ч.1 ст. 115, п.13 ч.2 115 КПК України суд виходить з правових висновків викладених в п.5 Постанови Пленуму ВСУ № 2 від 07.02.2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» згідно якого умисне позбавлення життя двох або більше осіб кваліфікується за п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України за умови, що їх убивство охоплювалось єдиним умислом винного.

Наявність розриву в часі при реалізації єдиного умислу на вбивство двох або більше осіб значення для кваліфікації злочину за п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України не має.

Аналогічна правова позиція визначена у правових висновках ОП ККС ВС у справі № 640/18653/17 (провадження № 51-543кмо20):

«Вбивство, передбачене п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, характеризується єдиним наміром щодо вбивства двох (або більше) потерпілих, змістом якого охоплюється умисел, спрямований на протиправне заподіяння смерті декільком фізичним особам. Смерть двох або більше потерпілих утворює собою зміст мисленого уявлення винної особи про результат своїх дій, що є метою вчинення цього злочину як обов`язкової ознаки його суб`єктивної сторони.

Єдність умислу щодо таких дій є характерною відмінною ознакою цього виду вбивства. Водночас єдиним умислом є той, який виник до заподіяння смерті (до її настання) першому потерпілому і охоплює своїм змістом намір (прагнення) заподіяти смерть двом або більше особам.

У разі відсутності єдиного умислу (єдиного злочинного наміру), спрямованого на вбивство двох чи більше осіб, друге за часом вчинення посягання кваліфікується за п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України з урахуванням стадії його вчинення, а перше за відповідною частиною ст. 115 КК України чи іншою спеціальною нормою, що передбачає посягання на життя певного потерпілого. Умисне вбивство кваліфікується за п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України в тих випадках, коли умисел на заподіяння смерті іншому (або іншим) потерпілому виникає після її заподіяння першому і за своїм змістом та часом виникнення не охоплює єдиним змістом усі заподіяні наслідки.

Умисне заподіяння смерті двом або більше особам кваліфікується за п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України за умови, що їх убивство охоплювалось єдиним умислом винного. Для такої кваліфікації не має значення, яким мотивом керувався винний і чи був він однаковим при заподіянні смерті кожному з потерпілих. Наявність розриву в часі при реалізації єдиного умислу на вбивство двох або більше осіб значення для кваліфікації злочину за п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України не має»

Як відповідно до обвинувального акту так і під час судового розгляду, встановлені фактичні обставини, зокрема щодо змісту суб`єктивної сторони вчинених злочинів, які свідчать про відсутність у ОСОБА_12 єдиного умислу, спрямованого на заподіяння смерті ОСОБА_13 та ОСОБА_10 , та який би виник до заподіяння смерті першому з них, тобто ОСОБА_13 .

Обвинувачення сформульоване судом не є більш тяжким., так як наслідки у виді смерті двох осіб розрізнені тільки за формою умислу. Формулювання фактичної сторони обвинувачення залишається без істотних змін та тісно зв`язане з первісним.

Не визнання обвинуваченим своєї вини на думку суду є позицією захисту від обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого злочину.

Зазначена позиція повністю спростовується дослідженими під час судового розгляду доказами, якими підтверджується факт попереднього засудження обвинуваченого за грабіж вчинений відносно ОСОБА_16 , тобто наявність між ними попереднього конфлікту, підтверджений факт знаходження обвинуваченого ОСОБА_12 на місці вчинення злочину.

Проведеними експертизами підтверджується наявність на вилученому одязі обвинуваченого ОСОБА_12 слідів крові загиблих ОСОБА_13 та ОСОБА_10 , наявність слідів крові загиблих на вилучених уламках стільця та ніжки від нього, наявність крові обвинуваченого ОСОБА_12 на уламку ножа як слідство порізу при заволодінні ним, можливість домішку крові на цьому уламку загиблої ОСОБА_13 , та можливість спричинення їй колото-різаних ран подібним ножем.

При проведенні слідчого експерименту з ОСОБА_12 , останній у присутності захисника пояснював обставини та механізм спричинення загиблим тілесних ушкоджень.

Висновки судово-медичних експертиз свідчать, що механізму виникнення тілесних ушкоджень у потерпілих, відповідають, взаєморозташуванню нападника і потерпілого, на що вказує ОСОБА_6 в протоколі слідчого експерименту

Показання ОСОБА_12 на слідчому експерименті наданні з дотриманням правових норм, в присутності захисника, з фіксуванням на відео, запис якого переглянуто в судовому засіданні, не є порушенням ст. 18 КПК України та відповідної практики ЄСПЛ, так як доведення вини обвинуваченого не базується виключно на його самовикривальних показаннях а підтверджено сукупністю наявних доказів у справі, які знаходяться між собою у повному взаємозв`язку та підтверджують один одного.

Наявність крові ОСОБА_13 та ОСОБА_12 на одязі ОСОБА_28 , наявність крові обвинуваченого в слідах за місцем мешкання свідка судом досліджена та зроблено висновок про їх походження і виникнення внаслідок перебуванням обвинуваченого ОСОБА_6 за місцем мешкання ОСОБА_28 .

Стаття 115 КК України передбачає відповідальність за умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині. За суб`єктивною стороною цей злочин характеризується умисною формою вини (прямим або непрямим умислом), коли винний усвідомлює суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно-небезпечні наслідки у вигляді смерті іншої людини й бажає (прямий умисел), або свідомо припускає їх настання (непрямий умисел)

Питання про умисел вирішується виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховується спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінка винного до, під час і після злочину, його взаємини з потерпілим, що передували події, засоби та знаряддя злочину. Спосіб відображає насамперед причинний зв`язок між діяннями і наслідками. ОСОБА_32 залежність між способом і метою вчинення тих чи інших діянь виявляється в тому, що спосіб і засоби вчинення злочинів обираються особою відповідно до поставленої цілі. Ціль є передумовою усвідомлення особою результатів і наслідків своїх діянь, що проявляє свою конкретизацію в способі вчинення діянь.

ОСОБА_12 обрав знаряддям вчинення злочину ніж, стілець, а після його розбиття уламки ніжку стільця, а тому була велика ймовірність того, що при їх застосуванні можна заподіяти смерть людині. Обвинувачений завдав багато чисельних ударів у ділянки голови та тулубу ОСОБА_13 , в ділянку голови ОСОБА_12 тобто у місце розташування життєво важливих органів, і заподіянні їм тяжкі тілесні ушкодження знаходиться у прямому причинному зв`язку зі смертю потерпілих.

Ознаки об`єктивної та суб`єктивної сторони зазначені вище, характерні для умисного вбивства, та вбивства вчиненого при перевищенні меж необхідної оборони (стаття 118 КК України). Проте, на відміну від умисного вбивства, відповідальність за вчинення якого передбачена статтею 115 КК України, обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони злочину, передбаченого статтею 118 КК України, є мотив діяння, а саме захист винною особою охоронюваних законом прав та інтересів від суспільно небезпечного посягання.

Закріплене в ст. 36 КК України право кожної особи на необхідну оборону є фундаментальною гарантією реалізації конституційного положення про те, що кожний має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань (частина друга ст. 27 Конституції України)

Згідно із частиною першою статті 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони. Перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту (частина третя статті 36 КК України)

При кваліфікації дій обвинуваченого, суд враховує висновки Верховного суду України, висловлену в рішеннях у справах № 5-12 кс 14, № 5-27 кс 14, № 5-29 кс 14, № 5-34 кс 14, 5-125кс від 17.12.2015, в яких зазначено, що особливістю злочину, вчиненого з перевищенням меж необхідної оборони, є специфіка його мотиву, а саме прагнення захистити інтереси особи, держави, суспільні інтереси, життя, здоров`я чи права того, хто обороняється, чи іншої особи від суспільно небезпечного посягання. Намір захистити особисті чи суспільні інтереси від злочинного посягання є визначальним мотивом не тільки у разі необхідної оборони, а й при перевищенні її меж. При цьому перевищення меж оборони може бути зумовлене й іншими мотивами, наприклад: наміром розправитися з нападником через учинений ним напад, страхом тощо. Проте існування різних мотивів не змінює того, що мотив захисту є основним стимулом, який визначає поведінку особи, яка перевищила межі необхідної оборони. Мотивація дій винного при перевищенні меж необхідної оборони має бути в основному зумовлена захистом від суспільно небезпечного посягання охоронюваних законом прав та інтересів.

Для вирішення питання про кваліфікацію складу злочину, пов`язаного з умисним позбавленням життя особи, зокрема щодо відсутності чи наявності стану необхідної оборони, перевищення її меж, суд у кожному конкретному випадку, враховуючи конкретні обставини справи, повинен здійснити порівняльний аналіз та оцінити наявність чи відсутність акту суспільно небезпечного посягання й акту захисту, встановити їх співвідношення, відповідність чи невідповідність захисту небезпечності посягання. У разі, коли визначальним у поведінці особи було не відвернення нападу та захист, а бажання спричинити шкоду потерпілому (розправитися), такі дії за своїми ознаками не становлять необхідної оборони, вони набувають протиправного характеру і мають розцінюватись на загальних підставах.

Судом встановлено, що відповідно до пояснень обвинуваченого ОСОБА_12 , події відбувалися в приміщенні будинку, при цьому, з його слів потерпіла ОСОБА_13 намагалась заподіяти йому тілесні ушкодження ножем, а після її побиття, потерпілий ОСОБА_12 також підшукував знаряддя для нанесення йому тілесних ушкоджень.

Досліджені судом докази визначають низький характер небезпеки, що загрожувала обвинуваченому від дій потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , обставини реального співвідношення сил, місце нападу, готовність до його відбиття ОСОБА_12 , кількість нападників, фізичні дані - вік, стать, стан здоров`я загиблих та обвинуваченого, знаходження загиблих у стані середнього та сильного алкогольного сп`яніння, і у сукупності підтверджує наявність умислу в його діях та бажання спричинити шкоду потерпілиом.

Суд вважає, що в ході судового розгляду не встановлено такого фатально небезпечного нападу або погрози такого нападу з боку загиблої ОСОБА_13 , а потім потерпілого ОСОБА_10 , єдиним порятунком від якого була б їх смерть.

Наявність у обвинуваченого тілесних ушкоджень у виді порізу пальця, не дають суду підстави вважати зазначені тілесні ушкодження такими, що загрожували його життю в момент спричинення.

Окрім цього, на думку суду, обвинувачений мав реальну можливість уникнути даного конфлікту шляхом залишення приміщення будинку та не застосовувати до потерпілих ножа, стільця, а у подальшому ніжки від нього для нанесення тілесних ушкоджень.

В ході судового розгляду судом не встановлено ознак необережного вбивства, оскільки ніж, стілець та його уламки (ніжка) при їх застосуванні у життєво важливі ділянки тіла людини, є завідомо небезпечним знаряддям, здатним спричинити тяжкі тілесні ушкодження у тому числі і смерть.

Розмежування прямого і непрямого умислу має значення для індивідуалізації відповідальності.

Вирішуючи питання про спрямованість умислу обвинуваченого, суд виходить із сукупності всіх встановлених обставин, а також висновку судово-медичних досліджень, згідно яких тілесні ушкодження були завдані у життєво важливі частини тіла потерпілих, що на думку суду, беззаперечно свідчить про направленість умислу обвинуваченого саме на спричинення смерті ОСОБА_13 а потім і ОСОБА_12 .

Після спричинених тілесних ушкоджень потерпілим, обвинувачений свідомо допускаючи невідворотність настання їх смерті, не вжив жодних заходів для своєчасного надання медичної допомоги ОСОБА_13 та ОСОБА_10 , маючи для цього реальну можливість, не намагався вжити заходів задля збереження життя останніх, не викликав медичну допомогу, а навпаки залишив потерпілих та пішов.

При цьому судом відзначається, що під час бійки або сварки виключається наявність заздалегідь обдуманого умислу на позбавлення потерпілого життя. При неконкретизованому умислі особа завідомо усвідомлює небезпечний характер своїх дій, передбачає суспільно небезпечні наслідки у вигляді настання смерті іншої особи, та хоча і не хоче, проте свідомо припускає її настання, що фактично на думку суду і мало місце у даному випадку.

Обвинувачений ОСОБА_12 як психічно здорова людина, що підтверджено висновком психіатричної експертизи, наносячи ОСОБА_16 а потім потерпілому ОСОБА_12 вищезазначені тілесні ушкодження, повинний був якщо і не бажати, але принаймні свідомо припускати, що такі дії матимуть наслідок смерть людини, і тому з урахуванням всіх обставин справи, колегія суддів вважає що умисне заподіяння смерті потерпілим повинно кваліфікуватись як вчинене обвинуваченим ОСОБА_12 з непрямим умислом.

Суд враховує, що сторони кримінального провадження не оспорюють факту сварки і бійки, а судом проведений детальний аналіз наявних доказів, події злочину, дій обвинуваченого та направленості його умислу.

При оцінці діянь обвинуваченого судом враховується спосіб та знаряддя заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень, їх кількість, силу нанесення, характер та локалізацію. Вказані обставини у своїй сукупності очевидно вказують на те, що ОСОБА_6 усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачав їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді смерті потерпілих і свідомо допускаючи їх настання, реалізував непрямий умисел на позбавлення життя потерпілої ОСОБА_13 , а потім потерпілого ОСОБА_10 .

Судом враховується, що відповідно до ст. 62 Конституції України всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, і суд у даному випадку бере за основу саме пояснення ОСОБА_12 про залишення загиблих живими.

Разом з тим, всі проведені судово-медичні експертизи, у тому числі і комісійні, приходять до висновку що тілесні ушкодження у загиблих виникли прижиттєво, в короткий проміжок часу, один за одним, за обставинами та механізмом вказаним обвинуваченим при проведенні слідчого експерименту. Смерть як ОСОБА_13 так і ОСОБА_12 настала протягом від декілька хвилин до півгодини.

Зазначені обставини на думку суду виключають можливість заподіяння тілесних ушкоджень загиблим в той же час, в ті ж ділянки, таким же предметом ушкоджень, про які зазначав обвинувачений, у тому числі і при його допиті в судовому засіданні, але іншою особою.

Дата смерті, яка на думку сторони захисту встановлена стороною обвинувачення напризволяще та не відповідає часу знаходження обвинуваченого в будинку загиблих під час їх побиття, підтверджена в судовому засіданні висновками експертів, їх допитами під час судового розгляду справи.

Судом виправляється описка в вступній частині обвинувального акту, де перша судимість ОСОБА_6 помилково зазначена за ст. 189 КК України, тоді як відповідно відомостей про судимість обвинуваченого (т.3 а.с. 274), останній засуджений за ст. 198 КК України.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, ЄСПЛ зазначає, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Приймаючи рішення, суд при оцінці доказів має дотриматися вимог ст. 94 КПК України, згідно якої за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.

При цьому, єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Виходячи з обставин справи, суд приходить до висновку, що єдино можливою, логічною та розумною версією події що розглядається, є версія саме викладена в зміненому обвинуваченні, яке визнано судом доведеним.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для здійснення сторонами наданих їм прав та свобод у наданні доказі, їх дослідженні та доведеності їх переконливості перед судом, в межах пред`явленого обвинувачення безпосередньо дослідив докази у справі та перевірив усі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи , дотримався всіх принципів визначених ст. 7 КПК України як загальних засад кримінального провадження, в тому числі принципів верховенства права, законності, рівності перед законом та судом, презумпції невинуватості, доступу до правосуддя, змагальності сторін та диспозитивності.

Суд вважає, що під час судового розгляду, за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів встановлена сукупність обставин справи, що у пред`явленому обвинуваченні утворює об`єктивну сторону діяння, визначає його суб`єктивні сторони у вигляді непрямого умислу на вбивство ОСОБА_13 та після цього, на вбивство ОСОБА_12 . Будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом цього розгляду, крім того, що інкриміноване кримінальне правопорушення було вчинено і ОСОБА_6 поза розумним сумнівом є винним у його вчиненні, судом виключається.

В ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, судом не встановлено.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_12 , судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_12 , суд вважає рецидив злочинів, вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до статті 65 КК при призначенні покарання суд має врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Згідно ст.ст. 3, 27 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, кожна людина має невід`ємне право на життя. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому виду покарання, суд зазначає, що злочин передбачений ст. 115 КК України має безальтернативне покарання у виді позбавлення волі. Підстав для застосування ст. 69 КК України колегія суддів не вбачає.

Призначаючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_12 , суд враховує характер скоєних ним особливо тяжких кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який є раніше неодноразово судимим за умисні злочини, вину не визнав, враховує обставини що обтяжують покарання.

За місцем мешкання ОСОБА_12 на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, на утриманні має малолітню дитину.

Частиною 2 ст. 50 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику ЄСПЛ як джерело права.

У справах «Бакланов проти Росії», «Фрізен проти Росії» ЄСПЛ зазначав, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принцип «законності» і воно не було свавільним» У справі «Ізмайлов проти Росії» суд вказав: «Для того щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи»

Характер суспільної небезпечності кримінального правопорушення визначається характером діяння, його об`єктивними ознаками: місцем, часом, обстановкою, способами й засобами його вчинення, характером суспільно-небезпечних наслідків, а також формою вини, мотивом та метою діяння. Тому характер суспільної небезпечності впливає на характер і вид покарання, яке встановлюється в санкції кримінально-правової норми.

Ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення це її кількісна характеристика, що визначається інтенсивністю посягання і, перш за все, видом та розміром шкоди, яка заподіюється діянням охоронюваним кримінальним законом суспільним відносинам чи ставить їх під загрозу заподіяння такої шкоди, а також обстановка та спосіб його вчинення.

Ступінь і характер суспільної небезпечності завжди знаходяться в єдності, уточнюють і доповнюють одна одну, що має важливе значення для визначення тяжкості кримінального правопорушення.

З урахуванням викладеного, суспільної небезпечності вчинених ОСОБА_12 особливо тяжких умисних злочинів, позиції державного обвинувачення щодо міри покарання, форми умислу та принципу індивідуалізації покарання, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання співрозмірне скоєному злочину й достатнє для його виправлення, перевиховання та попередження вчиненням нового злочину, і воно можливе шляхом призначення йому покарання у виді строкового позбавлення волі, в межах санкції ч.1 та 2 ст. 115 КК України, з відбуттям покарання в кримінально-виконавчій установі закритого типу.

Зважаючи, що нові злочини вчинені ОСОБА_6 в період відбуття покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, остаточна міра покарання обвинуваченому призначається судом відповідно до положень ст. 70 ч. ч. 1-4 КК України.

Цивільні позови по справі не заявлені.

Доля речових доказів вирішується судом відповідно до ст. 100 КПК України. Процесуальні витрати по справі по проведенню дактилоскопічної експертизи, відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочинів передбачених ч.1 ст. 115, п.13 ч.2 ст. 115 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст. 115 КК України у виді 8 років позбавлення волі;

- за п.13 ч.2 ст. 115 КК України у виді 12 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 70 ч.1 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_6 покарання у виді 12 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 ч.1 КК України, до призначеного покарання частково, у виді 1 року позбавлення волі, приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 15.09.2017 року, остаточно призначивши ОСОБА_6 до відбуття покарання у виді 13 років позбавлення волі.

Початок відбуття строку призначеного ОСОБА_6 покарання, рахувати з 04.12.2018 року.

Речові докази по справі - 8 слідів пальців рук, змиви речовини бурого кольору з поверхні стіни кімнати № 1,2, змиви речовини бурого кольору з телевізора на марлевих серветках, металева кочерга, фрагменти пошкодження стільця, два фрагменти клинка ножа, ніж, вилучені під час огляду місця події, дактокарти трупів, змиви з їх рук та нігтьові зрізи, залишки змивів, витяжки з об`єктів, сліди об`єктів, осади з них, фрагменти марлі, контроль марлі, зразки крові, змиви з об`єктів, 5 недопалків сигарет які були об`єктами експертних досліджень та знаходяться в камері схову Петриківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області знищити;

куртку ОСОБА_6 , спортивні штани, кофту та пару взуття, повернути засудженому;

кофту синього кольору з довгими рукавами, куртку білого кольору з сірими вставками, кофту сірого кольору з довгими рукавами та капюшоном, повернути свідку ОСОБА_30 .

Стягнути з засудженого ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати по проведенню дактилоскопічної експертизи в сумі 1 144 гривні.

Заходом забезпечення кримінального провадження відносно засудженого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання вироком законної чинності, залишити тримання під вартою.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду, через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська, протягом 30 днів з дня його проголошення. Законної сили вирок суду набирає після закінчення строку його оскарження.

Вирок суду підлягає негайному врученні обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3