Справа № 357/9243/22
У Х В А Л А

14 жовтня 2022 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження (обрання) строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0002803 від 22.06.2018, за ч.2 ст.190, ч.3 ст.15 ч.3 ст.190, ч.4 ст.190 КК України, відносно обвинуваченого
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Шубранець Чернівецької обл., громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого до затримання за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -
В С Т А Н О В И В:

В провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області на розгляді перебуває кримінальне провадження №0002803 від 22.06.2018 відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.3 ст.15 ч.3 ст.190, ч.4 ст.190 КК України, де обвинувачений ОСОБА_4 , перебуває під вартою до 15.10.2022.

В рамках даного кримінального провадження прокурором 04.10.2022 подано до суду клопотання про продовження стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів із визначенням розміру застави у виді 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України №558-ІХ від 13.04.2020 «Про внесення зміни до пункту 20-5 розділу XI «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України щодо особливостей судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні та розгляду окремих питань під час судового провадження на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» у разі неможливості у визначений КПК України строк суддею (якщо провадження розглядається суддею одноособово) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому ст. 35 ч. 3 КПК України.

Враховуючи те, що на момент подачі клопотання головуюча суддя ОСОБА_6 перебувала на лікарняному, вищевказане клопотання, щодо продовження строку тримання під вартою, на підставі розпорядження №19 від 04.10.2022 керівника апарату суду ОСОБА_7 передано на розгляд іншому судді, визначеному в порядку, встановленому ч.3 ст. 35 КПК України.

В судовому засідання прокурор ОСОБА_8 просив продовжити стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 діб, із визначенням розміру застави у виді 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з посиланням на наявність ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 заперечували проти клопотання прокурора з посиланням на його необґрунтованість та недоведеністю прокурором наявності ризиків, зазначених у клопотанні, оскільки останнім не додано до клопотання будь-яких належних та допустимих доказів в його обґрунтування, просили в задоволенні клопотання відмовити.

Суд, вислухавши думку сторін кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Розгляд клопотання проводиться на підставі абзацу 5 пункту 20-5 перехідних положень КПК України, в порядку визначеному частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

В обґрунтування вимог поданого клопотання прокурором зазначено про те, що на розгляді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, перебуває обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.3 ст.15 ч.3 ст.190, ч.4 ст.190 КК України. 23.04.2019 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.3 ст.15 ч.3 ст.190, ч.4 ст.190 КК України, шляхом направленням копії повідомлення про підозру за місцем проживання та реєстрації ОСОБА_4 . 24.04.2019 підозрюваного ОСОБА_4 оголошено в розшук. 03.09.2019 підозрюваного ОСОБА_4 оголошено в міжнародний розшук. 04.10.2019 ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м.Києва відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався ухвалами слідчих суддів та обґрунтованість його застосування перевірялась апеляційним судом. Обставини, які стали підставою для обрання та продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , не змінились та продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, а саме:

1) переховування від суду обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років позбавлення волі, а тому під тягарем можливого покарання може безперешкодно покинути місце свого проживання та розпочати переховуватися від суду, окрім того, останній вже перебував у розшуку. Так, 11.01.2021 відповідно до інформації Національного центрального бюро Інтерполу Федеративної Республіки Німеччина, ОСОБА_4 затримано в місті Мюнхен. 13.12.2021 компетентним органом Федеративної Республіки Німеччина видано ОСОБА_4 для подальшого притягнення його до кримінальної відповідальності на території України;

2) незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших осіб у цьому ж кримінальному провадженні обґрунтовується тим, що перебуваючи на волі, ОСОБА_4 знаючи про фактичне місце проживання потерпілих та свідків може незаконно впливати на них, змушуючи їх із застосуванням фізичного чи психологічного примусу змінювати свої показання, давати неправдиві показання або відмовитися від дачі будь-яких показань.

Обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, викладене у клопотанні, зводиться до того, що прокурор А.Онуфрієнко вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою у даному випадку, на переконання прокурора ОСОБА_8 , у зв`язку із тяжкістю та підвищеною суспільною небезпекою інкримінованих кримінальних правопорушень є єдиним запобіжним заходом, котрий може забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти перерахованим ризикам.

Дослідивши клопотання, заслухавши у судовому засіданні думки прокурора, обвинуваченого, захисника, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1,2,3 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Згідно ч.ч.3,5 ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні обвинуваченим

ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень в порядку п.1 ч.1 ст.194 КПК України, суд вказує наступне.

Згідно з рішеннями ЄСПЛ у справах «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити злочин.

Як вбачається із тексту поданого клопотання, 23.04.2019 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.3 ст.15 ч.3 ст.190, ч.4 ст.190 КК України, шляхом направленням копії повідомлення про підозру за місцем його проживання та реєстрації.

В судовому засіданні під час розгляду клопотання прокурором ОСОБА_8 ані до клопотання, ані в судовому засіданні не подано суду жодних доказів на підтвердження доводів, щодо існування обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.3 ст.15 ч.3 ст.190, ч.4 ст.190 КК України. Зокрема, в мотивувальній частині поданого клопотання відсутнє будь-яке посилання на фактичні обставини вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень, не додані у якості письмових додатків, якими обґрунтовується вимоги клопотання і копії повідомлення про підозру, обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування, тощо.

На переконання суду, за наявності одного лише клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою (на 3-х аркушах) перевірити наявність обґрунтованої підозри обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінальних правопорушень на цій стадії кримінального провадження не представляється можливим. Суд позбавлений можливості оцінити вагомість доказів для вирішення питання про продовження запобіжного заходу та відповідно перевірити чи підтверджують вони існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що обвинувачений міг вчинити це правопорушення, тобто його причетність.

Під час розгляду клопотання прокурором ОСОБА_8 ані до клопотання, ані в судовому засіданні не подано суду жодних доказів на підтвердження доводів, наведених ним в клопотанні, щодо існування ризиків, наведених у клопотанні, яким слід запобігти шляхом продовження застосування такого найсуворішого запобіжного заходу як тримання під вартою.

При наданні оцінки ступеню ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд приходить до переконання, що такий ризик, як можливість переховуватись від суду є недоведеними, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, а твердження прокурора ОСОБА_8 про можливість переховування від суду через те, що обвинувачений ОСОБА_4 під час здійснення досудового розслідування вказаного кримінального провадження перебував у розшуку та зник саме з метою можливості уникнення відповідальності за скоєне є нікчемними, оскільки не підтверджені документально шляхом подання до суду відповідної інформації про такі факти якщо вони мали місце.

Доводи прокурора ОСОБА_8 відносно того, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків (потерпілих) у цьому ж кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), змушуючи їх із застосуванням фізичного чи психологічного примусу змінювати свої показання, давати неправдиві показання або відмовитися від дачі будь-яких показань теж не підтверджені ані документально, ані будь-яким іншим чином, а обставини, що обвинувачений обізнаний про їх фактичне місце проживання самі по собі не вказують на реальність заявленого ризику.

Отже, підсумовуючи викладене, прокурором ОСОБА_8 не доведено фактичними даними та належними доказами відомості, наведені в клопотанні, про існування ризиків, про які стверджував під час розгляду клопотання прокурор ОСОБА_8 .

Також, в порядку п.3 ч.1 ст.194 КПК України не доведеним залишилось і питання можливості застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні прокурором, оскільки про таке прокурором не зазначено ні в мотивувальній частині письмового клопотання, ні під час судового розгляду.

Більш того, у судовому засіданні прокурором ОСОБА_8 не доведено взагалі відомості про те, що запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 існує та є чинним до 15.10.2022, оскільки відповідної ухвали слідчого судді щодо цього питання не надано суду навіть в копії, що в свою чергу також позбавило можливості суду перевірити обставини, щодо наявності обґрунтованої підозри та заявлених ризиків, які виправдовують подальше тримання особи під вартою.

Таким чином, суд вважає, що недолучення оригіналів або належним чином засвідчених копій документів, дослідження яких має значення для встановлення обставин, зазначених у клопотанні, є підставою для відмови в його задоволенні.

Окремо суд звертає увагу, що своєю бездіяльністю та безвідповідальним ставленням до виконання своїх обов`язків прокурор відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 підриває авторитет не тільки Київської обласної прокуратури, але і держави в цілому.

Такі дії прокурора, які полягають у неналежній підготовці до розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого, який досить тривалий час знаходиться під вартою, свідчать про те, що потреба сторони обвинувачення в даному кримінальному провадженню не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, про який йдеться в клопотанні прокурора, так як безпідставне втручання у права і свободи обвинуваченого через недбале відношення до своїх посадових обов`язків прокурором не допустиме.

В діяннях прокурора ОСОБА_3 , який повинен діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також здійснювати належне підтримання державного обвинувачення в суді, суд вбачає невиконання своїх обов`язків відповідно до вимог ст. 36 КПК України та ст.19 Закону України «Про прокуратуру».

Необхідно також зазначити, що суд не повинен в даному конкретному випадку компенсувати недоліки роботи прокурора та не виконувати вимоги чинного законодавства України, якими встановлені обов`язкові передумови для задоволення відповідних клопотань, за сторону обвинувачення, та формально підходити до розгляду таких клопотань, та приймати рішення про задоволення клопотань прокурора.

Суд, враховуючи положення ч.2,3 ст.194, ч.5 ст.199 КПК України, зважаючи на викладене, дослідивши матеріали клопотання, керуючись законом, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню через відсутність доказової бази тверджень, наведених в клопотанні. Окрім того, зважаючи що на розгляді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002803 від 22.06.2018 відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.3 ст.15 ч.3 ст.190, ч.4 ст.190 КК України, суд вважає за необхідним покласти обов`язок на обвинуваченого ОСОБА_4 прибувати до суду за кожною його вимогою.

На підставі викладеного, керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 177, 184, 194, 199, ч. 3 ст. 315 Кримінального процесуального кодексу України, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити.
Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати за кожною вимогою до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області на розгляд обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0002803 від 22.06.2018, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.3 ст.15 ч.3 ст.190, ч.4 ст.190 КК України.
Державній установі «Київський слідчий ізолятор» негайно звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти, якщо в розпорядженні установи відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання обвинуваченого під вартою.
Ухвала суду є остаточною та оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали оголошено 19.10.2022 о 08 год. 30 хв.

Суддя: ОСОБА_9