Справа №357/4982/18 Головуючий в суді 1-ї інстанції - ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/2864/2022 Доповідач у суді 2-ї інстанції ОСОБА_2
18 серпня 2022 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 червня 2022 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, розлученого, пенсіонера, раніше не судимого, проживаючого АДРЕСА_1 ,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування основного покарання з випробуванням встановивши іспитовий строк 3 (три) роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Вирішено питання щодо речових доказів, процесуальних витрат,-
В С Т А Н О В И Л А:
Згідно висновку судово-медичного експерта №459 від 09.11.2017 року смерть ОСОБА_8 настала від відкритої черепно-мозкової травми з переломом кісток склепіння та основи черепа та крововиливами в шлуночки та під м`якими мозковими оболонками головного мозку, що проявилися набряком-набубнявінням головного мозку з раною та крововиливом в м`які покриви голови потиличної області.
Згідно висновку судово-медичного експерта 62/Д від 24.04.2018 року ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді: забитої рани лобної ділянки; переломи 6-8 ребер справа по передній пахвовій лінії зі зміщенням відламків; відкритий уламковий перелом діафізу правої великогомілкової кістки в проксимальній третині зі зміщенням відламків; відкритий уламковий перелом проксимального кінця діафізу і головки правої малогомілкової кістки зі зміщенням відламків. Відкритий перелом діафізу (тіла) великогомілкової кістки відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.
В даній дорожній обстановці водій ОСОБА_7 порушив вимоги п.п. 1.5, 2.3. «б», 12.2, 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить змінити вирок суду першої інстанції в частині позбавлення його права керувати транспортними засобами строком на три роки, а саме не застосовувати щодо нього позбавлення права керувати транспортними засобами.
Мотивуючи свої апеляційні вимоги зазначає, що судом першої інстанції при призначенні додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, не взято до уваги думку потерпілих, а також не надано оцінку даним про те, що за 30 років водійського стажу ОСОБА_7 жодного разу не притягувався до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, є інвалідом другої групи, учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, має ряд хронічних захворювань, працює неофіційно водієм таксі, що є для нього єдиним джерелом доходу.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно зі ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
На думку колегії суддів, при ухваленні оскаржуваного вироку зазначених вимог закону судом першої інстанції було дотримано в повній мірі.
Доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 286 КК України підтверджується матеріалами кримінального провадження та учасниками процесу не оспорюються.
На думку колегії суддів, при призначенні ОСОБА_7 як основного, так і додаткового покарання за вчинення інкримінованого злочину, судом першої інстанції повністю дотримано вимог ст.ст.50,65 КК України, зокрема, враховано тяжкість вчиненого злочину, наслідки, які настали, дані про особу обвинуваченого, який не судимий, характеризується посередньо, на спеціальних обліках не перебуває, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого судом визнано добровільне відшкодування завданого збитку потерпілим; те, що обвинувачений є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС категорія 1; особою, яка має інвалідність II групи; має хронічні захворювання, відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про несправедливість призначеного додаткового покарання у виді позбавлення його права керувати транспортними засобами, є непереконливими.
Так, вирішуючи питання призначення додаткового покарання, передбаченого санкцією ст. 286 ч.2 КК України у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини злочину, наявність прямого причинного зв`язку порушень ОСОБА_7 вимог Правил дорожнього руху України з вказаною дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками у виді спричинення смерті ОСОБА_8 та спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , та дійшов обгрунтованого висновку про доцільність призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 3 роки, з чим погоджується колегія суддів.
В ході апеляційного перегляду матеріалів кримінального правадження встановлено, що обставини, на які вказує в поданій апеляційній скарзі обвинувачений, були належним чином враховані та оцінені судом першої інстанції, відтак колегія суддів вважає їх такими, що не заслуговують на увагу.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законний та обґрунтований вирок, перевіркою кримінального провадження в апеляційному порядку колегією суддів не виявлено.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до переконання, що підстави для зміни вироку суду першої інстанції відсутні, а тому в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а вирок суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-
Апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 червня 2022 року щодо ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 286 КК України- без змін.
Ухвала суду може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: