УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2014 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючого судді - ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000033 від 03.01.2013 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Довге, Іршавського р-ну., Закарпатської області, українця, громадянина України, не працюючому, прож.: АДРЕСА_1 , раніше судимому,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч.2 ст. 194 ч.2, ст. 185 ч.2 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває на розгляді кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч.2 ст. 194 ч.2, ст. 185 ч.2 КК України.

Обвинувальний акт з додатками відносно ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч.2 ст. 194 ч.2, ст. 185 ч.2 КК України надійшов до Ужгородського міськрайонного суду 02.04.2013 року.

Дане кримінальне провадження знаходилось в провадженні судді Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_6 ..

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 07.10.2014 року прийняти до свого провадження вказане кримінальне провадження, розгляд обвинувального акту відносно ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч.2 ст. 194 ч.2, ст. 185 ч.2 КК України, призначено до підготовчого судового засідання.

У підготовчому судовому засіданні прокурор вважав за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту.

Обвинувачений в судовому засіданні не заперечив щодо можливості призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта.

Потерпілі в судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Вислухавши думку учасників судового провадження щодо можливості призначення судового розгляду суд вважає, що дане провадження не може бути призначено до судового розгляду виходячи з наступного.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Формулювання обвинувачення в обвинувальному акті, чого вимагає п.5 ч.2 ст.291 КПК України, означає необхідність не тільки викладення фактичних обставин кримінального правопорушення, а й зазначення всіх кваліфікуючих ознак злочину (злочинів), які інкримінуються обвинуваченому при викладені правової кваліфікації кримінального правопорушення з посилання на положення закону і статті (частини статті).

У даному обвинувальному акті викладено лише фактичні обставини справи, які прокурор вважає встановленими та правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті.

Відповідно до роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ наданих в інформаційному листі "Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України" № 223-1430/0/4-12 від 03.10.2012 року , суд має право повернути обвинувальний акт , якщо він не відповідає ст.ст.291, 292 КПК України , зокрема: якщо він містить положення, що суперечать одне одному; містить недопустиму натуралізацію опису злочину; не підписаний слідчим чи не затверджений прокурором; до нього не долучено передбачені законом додатки.

Відповідно до вказаного обвинувального акту вказані фактичні обставини кримінального правопорушення, а саме, що 03 січня 2013 року приблизно о 11 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , під час проїзду в маршрутному таксі №8, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, таємно викрав з жіночої сумочки громадянки ОСОБА_7 гаманець, в якому знаходились грошові кошти, чим завдав останній матеріальної шкоди на загальну суму 1518,00 гривень.

Також, 05 січня 2013 року приблизно о 19 годині 10 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи біля будинку №77 по вул. Заньковецької в м. Ужгороді, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, скориставшись незачиненими дверима автомобіля марки "Citroen Jumper", д.н.з. НОМЕР_1 , проник в салон автомобіля, звідки таємно викрав належну громадянину ОСОБА_8 джинсову сумку, в середині якої знаходились грошові кошти в розмірі 5000,00 гривень, і заволодівши викраденим майном з місця вчинення злочину зник, чим завдав останньому матеріальної шкоди на загальну суму 5064,00 гривень.

Окрім того, 10 січня 2013 року приблизно о 15 годині 40 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись на пішохідному мості між Пл. Театральною та Пл. Ш. Петефі в м. Ужгороді, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, таємно викрав з жіночої сумочки громадянки ОСОБА_9 жіночий гаманець вартістю, в якому знаходились грошові кошти, чим завдав останній матеріальної шкоди на загальну суму 1843 гривні 60 копійок.

Також, 24 січня 2013 року приблизно о 02 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи біля будинку № 9 по вул. Заньковецької в м. Ужгороді, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, шляхом розбиття переднього лівого вікна автомобіля марки ВАЗ 21099, д.н.з. НОМЕР_2 , який належить громадянину ОСОБА_10 , відкрив двері, проник в салон автомобіля, звідки таємно викрав, автомагнітолу марки Prology моделі MCE - 450 - вартістю 312,00 гривень, і заволодівши викраденим майном з місця вчинення злочину зник, чим завдав останньому матеріальної шкоди на вищевказану суму.

Відповідно до вказаного обвинувального акту вказані фактичні обставини кримінального правопорушення, вказана правова кваліфікація, передбачена ст.185 ч.2 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Окрім того, 24.01.2013 року близько 03 години 00 хвилини ОСОБА_4 , знаходячись неподалік будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, з метою знищення шляхом підпалу автомобіля марки BMW, д.н.з. НОМЕР_3 , який належить громадянину ОСОБА_11 та знаходився припаркованим поряд з вказаним будинком, усвідомлюючи, що його злочинні дії могли створити загрозу життю людей, їх здоров`ю, спричинити інші тяжкі наслідки та свідомо допускаючи їх настання, пошкодив металевим прутом з арматури, який знайшов неподалік, кришку бензобаку зазначеного автомобіля та відламав її, після чого підпалив аркуш паперу, який кинув в заливну горловину бензобака, однак виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, злочин не було доведено з причин, що не залежали від його волі, оскільки потерпілий ОСОБА_11 погасив горіння аркуша паперу.

Відповідно до вказаного обвинувального акту вказані фактичні обставини кримінального правопорушення, вказана правова кваліфікація, передбачена ст. 15 ч.2 ст. 194 ч.2 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: закінчений замах на умисне знищення чужого майна, вчинене шляхом підпалу.

Також, 30 січня 2013 року приблизно о 13 годині 20 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи біля кафе Парадіз, що на Пл. Корятовича, 8 в м. Ужгороді, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, скориставшись незачиненими дверима автомобіля марки Citroen Evasion, д.н.з. НОМЕР_4 , який належить громадянину ОСОБА_12 , проник в салон автомобіля, звідки таємно викрав сумку вартістю 282,00 гривень в середині якої знаходився ipad1 - вартістю 2949,00 гривень та грошові кошти в розмірі 1300,00 гривень, і заволодівши викраденим майном з місця вчинення злочину зник, чим завдав останньому матеріальної шкоди на загальну суму 4531,00 гривень.

Окрім того, 03 лютого 2013 року приблизно о 03 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи навпроти під`їзду №3 по вул. А. Корольова в м. Ужгороді, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, шляхом розбиття скла на автомобілі марки тойота камрі, д.н.з. НОМЕР_5 , який належить громадянину ОСОБА_13 , проник в салон автомобіля, звідки таємно викрав грошові кошти в розмірі 200,00 гривень, і заволодівши викраденим майном з місця вчинення злочину зник, чим завдав останньому матеріальної шкоди на вищевказану суму.

Відповідно до вказаного обвинувального акту вказані фактичні обставини кримінального правопорушення, вказана правова кваліфікація, передбачена ст.185 ч.2 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Однак, вказані в обвинувальному акті фактичні обставини кримінального правопорушення суперечать вказаній в обвинувальному акті правовій кваліфікації.

Суд вважає, що при складанні обвинувального акту вказано ознаки підозри та не сформульоване обвинувачення ОСОБА_4 у скоєнні злочинів, передбачених ст.185 ч.2 КК України та ст. 15 ч.2 ст. 194 ч.2 КК України , не вказано ознаки об`єктивної та суб`єктивної сторін злочину, що є порушенням п.5ч.2ст.291 КПК України та унеможливлює подальший розгляд справи.

Крім того, по епізоду 03 січня 2013 року взагалі не вказане де саме вчинено злочин (маршрутне таксі №8, не є адміністративно територіальною одиницею).

Стаття 194 частина 1 КК України передбачає кримінальну відповідальність за умисне знищення або пошкодження чужого майна, що заподіяло шкоду у великих розмірах. Частина 2 цієї статті передбачає кримінальну відповідальність за те саме діяння (умисне знищення або пошкодження чужого майна, що заподіяло шкоду у великих розмірах), вчинене шляхом підпалу.

15 квітня 2008 року законодавцем доповнена примітка 3 до статті 185 КК України статтею 194 цього Кодексу, якою встановлено, що у статтях 185-191, 194 цього Кодексу у великих розмірах визнається злочин, що вчинений однією особою чи групою осіб на суму, яка в двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину.

Між тим, будь-які відомості про те, що розмір шкоди, завданої потерпілому оцінювався слідством, виходячи з примітки до ст. 185 КК України, тобто у розмірі, що в 250 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян ( на час вчинення злочину), в обвинувальному акті відсутні.

Як в установчій так і в резолютивній частині обвинувального акту відсутні посилання на мотив вчинення обвинуваченим такого кримінального правопорушення.

Згідно ст.109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом. Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: 1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; 2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; 3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

Отже, реєстр матеріалів досудового розслідування повинен представляти собою повний опис усіх без виключень процесуальних дій і прийнятих процесуальних рішень під час досудового розслідування та містити у собі довідкові відомості про шлях утворення доказової бази обвинувачення, засоби одержання доказової інформації та забезпечення кримінального провадження.

Проте, як вбачається з обвинувального акту та додатків до нього, вказані документи не відповідають вимогам ст.ст.109 та 291 КПК України.

В реєстрі матеріалів досудового розслідування, не в повному обсязі зазначені відомості та процесуальні дії, проведені в ході досудового розслідування, відсутня інформація про час проведення відповідних процесуальних дій; час повідомлення про підозру (зазначена лише дата), та правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа; відсутнє процесуальне рішення щодо речових доказів по справі та місце їх знаходження; не зазначені реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; не зазначено час та дату закінчення досудового розслідування, відсутні відомості про складення обвинувального акту від 29.03.2013 року, не вказано осіб, яким пред`явлені фотознімки для впізнання, крім того, не вказано де знаходиться автомобіль марки BMW, д.н.з. НОМЕР_3 (стосовно закінченого замаху на умисне знищення чужого майна, вчиненого шляхом підпалу).

Крім того, не вказано за якою статтею кримінального закону за сукупністю злочинів повинен нести відповідальність ОСОБА_4 , враховуючи дві кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 185 КК України, як це вбачається зі змісту обвинувального акту.

В обвинувальному акті епізоди вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення від 03 січня 2013 року, 05 січня 2013 року, 10 січня 2013 року, 24 січня 2013 року кваліфікуються за ч. 2 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Наступні епізоди вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення від 30 січня 2013 року , 03 лютого 2013 року також досудовим слідством кваліфікується за ч. 2 ст. 185 КК України за такими ж ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

В даному випадку вбачається вчинення самостійних одиночних злочинів, які повністю співпадають за своїми об`єктивними та суб`єктивними ознаками і передбачені однією і тією ж частиною та статтею, які є юридично тотожними та не потребують окремої кваліфікації.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

При цьому, поданий до суду обвинувальний акт містить не достовірні та не повні відомості про місце проживання обвинуваченого.

Так, в обвинувальному акті, який був складений та затверджений 29.03.2013 року зазначено, що обвинувачений ОСОБА_4 , зареєстрований та мешкає за адресою - АДРЕСА_1 . Проте на момент складання та затвердження обвинувального акту обвинувачений ОСОБА_4 за цією адресою не проживав, оскільки вже тривалий час, знаходився під вартою, про що взагалі не зазначається в обвинувальному акті.

Отже судом встановлено безпідставне порушення вимог п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України - дійсне місце проживання обвинуваченого на момент складання та затвердження обвинувального акту не було його місцем реєстрації, а являлося його місцезнаходженням під вартою, що було відомо як слідчому, який складав обвинувальний акт, так і прокурору, який його затверджував. Проте жодної відомості про дійсне місцезнаходження обвинуваченого ні в обвинувальному акті, ні в додатках до нього не зазначено.

Суд звертає увагу, що зазначені висновки суду є результатом розгляду обвинувального акту та доданих до нього документів, а не результатом дослідження доказів.

Враховуючи вищенаведене, зазначені порушення позбавляють суд можливості призначити судовий розгляд такого обвинувального акту і розглянути його.

Статтею 314 КПК України не передбачено можливості виправлення технічних чи інших помилок, а також внесення якихось додаткових відомостей до обвинувального акту чи реєстру після їх надходження до суду, зокрема, у підготовчому судовому засіданні. Законом також не передбачено поділу недоліків обвинувального акту чи реєстру на суттєві та не суттєві чи такі, що перешкоджають розгляду або не перешкоджають розгляду справи по суті. Ст.291 КПК України чітко передбачено категоричний перелік відомостей, які має містити обвинувальний акт. Ст.109 чітко передбачено категоричний перелік відомостей які має містити реєстр матеріалів досудового розслідування. Виключень щодо можливості визнання несуттєвим недотримання прокурором чи слідчим будь-якої із вказаних вимог, Законом не передбачено.

Гл.28 КПК України, якою врегульовано процедуру судового розгляду, не передбачено процедури виправлення недоліків обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування.

Залишення ж у матеріалах кримінального провадження обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування з недоліками є неприпустим, оскільки це свідчить про неповагу до закону, до встановлених ним норм та вимог.

Єдиним процесуальним шляхом виправлення недоліків обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування, передбаченим КПК України, є повернення обвинувального акту прокурору з метою усунення ним недоліків протягом розумного строку.

За правилами п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу. Оскільки у даному випадку обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, його слід повернути.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 109, 176-178, 183, 199, 314, 372 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр судових розслідувань за №0000033 від 03.01.2013 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч.2 ст. 194 ч.2, ст. 185 ч.2 КК України повернути прокурору прокуратури м. Ужгорода, юристу 2-го класу ОСОБА_14 , який затверджував обвинувальний акт для усунення вище згаданих порушень вимог КПК України, протягом двох тижнів з дня отримання матеріалів кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1