Справа № 478/556/22 Провадження № 1-кп/478/54/2022
В и р о к
І м е н е м У к р а ї н и

02 серпня 2022 року Казанківський районний суд Миколаївської області

в складі головуючої судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду смт. Казанка кримінальне провадження №0000189 за обвинуваченням ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дмитрівка Казанківського району Миколаївської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, в/зобов`язаного, одруженого, не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

В с т а н о в и в:

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину за наступних обставин.

05 червня 2022 року близько 17 год. ОСОБА_5 знаходячись в приміщенні будинку АДРЕСА_1 , в ході сварки з ОСОБА_4 , що виникла між ними на ґрунті особистих неприязнених відносин, умисно взяв до рук кухонний ніж та, тримаючи кухонний ніж в правій руці, наніс ОСОБА_4 , яка стояла напроти нього (обличчям до нього), один удар кухонним ножем в область грудної клітини зліва (із пошкодженням лівої легені), спричинивши ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини зліва із пошкодженням лівої легені; гемо-пневмоторакс зліва; підшкірна емфізема; гостра крововтрата; постгеморагічна анемія 3 ступеня; гематома в лівій виличній області, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 органом досудового слідства кваліфіковано за ч.1 ст.121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження.

На підставі ч. 1 ст. 474 КПК України до суду разом із обвинувальним актом надійшла угода про визнання винуватості, укладена 27 липня 2022 року між прокурором Казанківського відділу Баштанської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , в присутності захисника ОСОБА_6 .

Потерпілою ОСОБА_4 надано письмову згоду прокурору на укладення з підозрюваним ОСОБА_5 угоди про визнання винуватості.

Виходячи із змісту даної угоди, ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Даним кримінальним правопорушенням потерпілій ОСОБА_4 матеріальної шкоди не завдано.

Згідно угоди, сторони погодилися на призначення ОСОБА_5 покарання за ч.1 ст.121 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять ) років. Згідно положень ст.75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю два роки не вчинить нового злочину.

Згідно до ч.2, ч.4, ч.5 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди. Укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

У підготовчому судовому засіданні з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав свою вину та підтвердив обставини вчинення злочинних дій, викладені в обвинувальному акті. Цілком розуміє свої права, визначені в п.п.1-4 ч.4 ст.474 КПК України, характер обвинувачення, вид узгодженого покарання та усвідомлює наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України.

На підставі пояснень обвинуваченого суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок, дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Під час перевірки угоди встановлена її відповідність вимогам КПК України та відсутність підстав для відмови в затвердженні укладеної угоди, викладених в ч.7 ст.474 КПК України.

При призначенні покарання, суд згідно до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують покарання.

Злочин вчинений обвинуваченим ОСОБА_5 в силу ст.12 КК України є тяжким злочином.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину.

Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого ОСОБА_5 суд вважає, що узгоджене сторонами покарання цілком відповідає ступеню тяжкості та обставинам вчиненого злочину.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та визнання обвинуваченого ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, з призначенням обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Питання про речові докази суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.
Судові витрати та цивільний позов по даному кримінальному провадженню відсутні.
Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України та зважаючи, що підстави, які були враховані при обранні ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на час постановлення вироку відпали, а підстав для продовження чи зміни запобіжного заходу не встановлено, суд вважає за необхідне скасувати обраний запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту.
На підставі ч.5 ст. 72 КК України у строк відбування покарання слід зарахувати три дні утримання ОСОБА_5 під вартою, а саме: з 05 червня 2022 року по 08 червня 2022 року, ураховуючи, що ухвалою слідчого судді Новобузького районного суду Миколаївської області від 08 червня 2022 року йому обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Керуючись ст.ст.314, 315, 370, 374, 474, 475 КПК України, суд

У х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 27 липня 2022 року між прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Казанківського відділу Баштанської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якій на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000189 та підозрюваним ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України і призначити йому покарання у виді у позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі положень ст.75 КК України засудженого ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю два роки не вчинить нового злочину і виконає обов`язки, передбачені п.1 і п.2 ч.1 ст.76 КК України, що на нього покладаються, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: кухонний ніж з плямами бурого кольору на лезі та один змив, - знищити.

Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_5 , на підставі ухвали слідчого судді Новобузького районного суду Миколаївської області від 08.06.2022 року у виді домашнього арешту, скасувати.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_5 у строк покарання строк попереднього ув`язнення (перебування під вартою) у період з 05 червня 2022 року по 08 червня 2022 року (включно) з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, його захисником, прокурором виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1