Справа №165/1126/22
Провадження №1-кп/155/113/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.08.2022 місто Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000180 від 18 квітня 2022 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Нетішин, Хмельницької області, громадянина України, українець, працюючого, не одруженого, з професійно-технічною освітою, раніше не судимого, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,

за участі прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3

УСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 , 18 квітня 2022 року близько 11 години 00 хвилин достовірно знаючи, що згідно Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 та №133/2022 від 14 березня 2022 року, які ратифіковано Верховною радою України, на території України введено воєнний стан, знаходячись поблизу будинку АДРЕСА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом та метою незаконного заволодіння чужим майном, застосував до ОСОБА_5 фізичне насильство, яке не було небезпечним для його життя чи здоров`я і виразилось в умисному нанесенні удару рукою в ділянку голови, від якого останній втративши рівновагу впав на землю, після чого відкрито викрав, вирвавши із рук потерпілого, мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi», моделі «M2003J15SG», вартістю, відповідно до висновку експерта № СЕ-19/103-22/2872-ТВ від 20 квітня 2022 року, 3933 гривні, чим спричинив ОСОБА_5 , майнову шкоду на вищевказану суму.

За таких обставин, суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_3 , у вчиненні умисних дій, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого в умовах воєнного стану, передбачених ч.4 ст.186 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.4 ст.186 КК України, визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця і часу та викраденого майна, про яке зазначено в обвинувальному акті, суду пояснив, що дійсно йому було відому, що на території України введено воєнний стан та 18 квітня 2022 року близько 11 години 00 хвилин знаходячись поблизу будинку АДРЕСА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, умисно, заволодів чужим майном, застосував до ОСОБА_5 фізичне насильство, яке виразилось в умисному нанесенні удару рукою в ділянку голови, від якого останній втративши рівновагу впав на землю, після чого відкрито викрав, вирвавши із рук потерпілого, мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi», моделі «M2003J15SG».

У вчиненому щиро розкаюється, зазначав, що мав підозри щодо неправомірних дій потерпілого, які могли виражатись у його шпигунській діяльності на користь держави агресора, оскільки останній є уродженцем російської федерації та має намір повернутись в росію . Шкодує про вчинене, обіцяє стати на шлях виправлення, просить суворо не карати. Різновид та вартість викраденого не оспорює, працює, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, просить не позбавляти його волі.
Потерпілий, ОСОБА_5 , в судовому засіданні суду пояснив, що дійсно 18 квітня 2022 року близько 11 години 00 хвилин поблизу будинку №11 на території мікрорайону Шахтарський у місті Нововолинську, ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, застосував до нього фізичне насильство, яке не було небезпечним для життя чи здоров`я і виразилось в умисному нанесенні удару рукою в ділянку голови, від якого він втративши рівновагу впав на землю, після чого відкрито викрав, вирвавши із його рук мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi», моделі «M2003J15SG». Претензій матеріального характеру немає, а також суворо не карати обвинуваченого, оскільки він йому пробачив.
Суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та потерпілого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 , у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.
У відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до вимог ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжкого, дані про особу та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку.
Не зважаючи на покликання прокурора в судових дебатах про наявність обтяжуючої обставини вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, суд дану обтяжуючу обставину при призначені покарання не враховує, оскільки органом досудового розслідування обвинуваченому дана обтяжуюча обставина не інкримінувалась, в обвинувальному акті відсутня, а тому обвинувачений ОСОБА_3 не мав можливості оспорювати дані обставини під час судового розгляду.
Водночас, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує конкретні обставини вчинення ним кримінального правопорушення, а саме: відсутність тяжких наслідків від вчиненого, незначний розмір майна, яке намагався викрасти обвинувачений, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, працює, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, інформацію про стан його здоров`я, який не перебуває на обліку у лікаря нарколога чи психіатра та не звертався за допомогою до них; думку потерпілого, який просилив суворо не карати.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 , необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі.
При визначенні строку покарання суд вважає за необхідне та доцільне застосувати вимоги ст.69 КК України та призначити обвинуваченому покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією ч.4 ст.186 КК України.
Частина 1 статті 69 КК України, надає повноваження суду у виключних випадках призначити більш м`яке покарання, ніж мінімальне покарання, передбачене законом за відповідний злочин, лише «за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину», тобто якщо певні обставини або сукупність обставин одночасно відповідають двом умовам, визначеним в законі: вони можуть бути визнані такими, що пом`якшують покарання відповідно до частин 1 та/або 2 статті 66 КК Кураїни; істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Крім того, ці обставини чи сукупність обставин мають знаходитися в причинному зв`язку з цілями та/або мотивами злочину, поведінкою особи під час вчинення злочину та іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку злочину та/або небезпечність винуватої особи.
При визначенні поняття та змісту обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд має виходити з системного тлумачення статей 66 та 69 КК України та тих статей Особливої частини Кодексу, що визначають певні обставини, як ознаки привілейованих складів злочину, що істотно зменшують їх суспільну небезпечність, наслідком чого є зниження ступеню тяжкості вчиненого злочину. Ці обставини в своїй сукупності повинні настільки істотно знижувати ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції було би явно несправедливим. Зазначене кореспондується з правовою позицією Верховного Суду, неодноразово викладеною у судових рішеннях.
Відповідно до вимог ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, тому беручи до уваги викладене вище, а також те, що потерпілий не має претензій матеріального характеру, те, що майно повернуте, розмір майна, що було об`єктом посягання, невеликий, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, працює, його вік, те, що він має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, ряд обставин, що пом`якшують покарання, зокрема, його щире каяття, яке проявилось в осуді вчиненого, визнання вини, активне сприяння в розкритті злочину, відшкодування шкоди.
З огляду на викладене, враховуючи принцип індивідуалізації та співмірності заходу примусу характеру вчинених дій, вважаю, що строк, призначеного судом підсудному покарання із застосуванням вимог ст.69 КК України у виді позбавлення волі є справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення і запобігання вчинення нових злочинів.
Крім того, враховуючи дані про особу обвинуваченого, зокрема, те, що він раніше не судимий, дані про притягнення до адміністративної відповідальності відсутні, його вік, те, що він працює, має постійне місце проживання в місті Нововолинськ, міцні соціальні зв`язки, на утримані двох неповнолітніх дітей, обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, з покладенням ряду обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
На думку суду, призначене судом покарання є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.А також про можливість досягнення мети виправлення засудженого без ізоляції від суспільства за умови контролю за його поведінкою упродовж іспитового строку.

У відповідності до вимог ст. 100 КПК України, суд вирішує долю речових доказів та на підставі ст. 122 КПК України приймає рішення по питанню процесуальних витрат за проведення експертизи, які слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 в повному обсязі.
Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу ОСОБА_3 слід залишити попередній у виді домашнього арешту, з метою запобігти ризику, передбаченому ст.177 КПК України, а саме переховування обвинуваченого від суду.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, і призначити йому покарання із застосуванням вимог ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ст.ст.75, 76 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбуття призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він, протягом іспитового строку, тривалістю 2 (два) роки, не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу ОСОБА_3 залишити попередній у виді домашнього арешту.
Речові докази у кримінальному провадженні: мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi», моделі «M2003J15SG» залишити законному володільцеві ОСОБА_6 .

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 в дохід держави витрати на залучення експертів: за проведення товарознавчої експертизи від 20 квітня 2022 року №СЕ-19/103-22/2872-ТВ в сумі 686 (шістсот вісімдесят шість) гривень 48 копійок.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Горохівський районний суд Волинської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області ОСОБА_1