Справа № 629/4530/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2022 року місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 309 КК України, -

встановив:
В провадженні Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 309 КК України, та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 263 КК України.
Відносно обвинуваченого ОСОБА_5 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого спливає 28.06.2022 року.
В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 строком на 60 днів, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Так, ОСОБА_5 був раніше судимий Лозівським міськрайонним судом Харківської області від 06.03.2013 року за ч.5 ст. 185 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, на підставі ст. 71 КК України остаточно призначено покарання 7 років 1 місяць позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнився 14.09.2018 року по відбуттю строку покарання. Увідомлюючи можливість призначення покарання у виді позбавлення волі, може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, а також продовжити свою злочинну діяльність.
Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 заперечували проти клопотання прокурора, посилаючись на необґрунтованість підозри та недоведеність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Обвинуваченим ОСОБА_5 заявлено клопотання, яке підтримала захисник ОСОБА_4 , про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою, посилаючись на такі обставини. Так, тримання під вартою є виключним і найбільш суворим запобіжним заходом, який в даному випадку розходиться з практикою ЄСПЛ, оскільки ОСОБА_5 не є суспільно небезпечним, має постійне місце проживання, де характеризується задовільно, має стійкі соціальні зв`язки цивільну дружину, яка на теперішній час потребує його підтримки, працює різноробочим. ОСОБА_5 не має наміру ухилятися від суду, впливати на потерпілих чи свідків, оскільки сам зацікавлений у встановлені істини у справі і найшвидшому завершенню судового розгляду, який триває більше двох років, а його причетність до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень так і не була доведена, а всі докази обвинувачення є сфальсифікованими. В той же час, стан його здоров`я погіршився, утримання обвинуваченого в Харківському слідчому ізоляторі позбавляє можливості якісного медичного обстеження та лікування, а також створює постійну загрозу його життю та здоров`ю через постійні обстріли м.Харкова. В разі зміни запобіжного заходу має намір вступити в лави ЗСУ.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали провадження в рамках заявлених клопотань, приходить до наступного висновку.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Єропейський суд з прав людини вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку та двох тяжких злочинів, за кожен з яких передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі, зокрема строком до семи років.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 проживає за місцем реєстрації в цивільному шлюбі, офіційно не працевлаштований, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий Лозівським міськрайонним судом Харківської області від 06.03.2013 року за ч.5 ст. 185 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, на підставі ст. 71 КК України остаточно призначено покарання 7 років 1 місяць позбавлення волі з конфіскацією майна; звільнився 14.09.2018 року по відбуттю строку покарання, притягається до кримінальної відповідальності за ч.4 ст. 187 КК України, а саме: вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 14.08.2021 року, яким ОСОБА_5 визнано винуватим за ч.4 ст. 187 КК України і призначено покарання у виді 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна переглядається в апеляційній інстанції.

Оцінюючи встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що тяжкість інкримінованих ОСОБА_5 злочинів, характер та обставини їх вчинення свідчать про те, що обвинувачений, усвідомлюючи можливість отримання покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий строк може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, які мешкають в одному з ним районі, тобто наявні ризики, передбачені п.п.1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України. Також, ОСОБА_5 раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого корисливого злочину, відбував покарання у місцях позбавлення волі, після звільнення з яких знову обвинувачуються у вчиненні тяжких корисливих злочинів, не працевлаштований, легальних джерел доходів він не має, що свідчить про ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.
Жодної обставини на підтвердження зменшення ризиків, встановлених при обранні запобіжного у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Щодо доводів сторони захисту про погіршення стану здоров`я обвинуваченого ОСОБА_5 , суд приходить до висновку, то належного документального підтвердження вказаних обставин, суду не надано. Щодо доводів сторони захисту про необґрунтованість підозри ОСОБА_5 , то до завдань суду на даному етапі провадження не належить оцінка повноти зібраних органом досудового розслідування доказів.
При цьому, суд враховує, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим, відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя, зокрема ухилятися від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, продовжити свою злочинну діяльність ризики чого нікуди не зникли, є реальними та дійсними. А обрання більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, не забезпечить належної поведінки обвинуваченого ОСОБА_5 при розгляді кримінального провадження. Тому жодних підстав для зміни чи скасування раніше обраного обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відпала, судом не встановлено.
При цьому, не є визначальним критерієм для цього сама по собі тривалість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи об`єктивні обставини, які перешкоджають завершенню судового розгляду вказаного кримінального провадження, а саме: введення в Україні воєнного стану, зміна територіальної підсудності в умовах воєнного стану судових справ Лозівського міськрайонного суду Харківської області на Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська.

За таких обставин, з метою забезпечення дієвості кримінального провадження, суд приходить до висновку про доцільність продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Враховуючи обставини злочину, а також те, що ОСОБА_5 обвинувачується у злочині, вчиненому із погрозою застосування насильства, суд, відповідно до п.1 ч.4 ст. 183 КПК України, не визначає розмір застави у кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст.177,183, 194, 372, 376, 392 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора -задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 25.08.2022 року включно без визначення застави.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, для обвинуваченого строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня вручення йому копії ухвали.
Суддя: ОСОБА_1