Справа № 157/1044/21
Провадження №1-кп/157/35/22
УХВАЛА
04 серпня 2022 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000204 від 12 червня 2021 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,

встановив:

У провадженні суду перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Під час судового розгляду кримінального провадження прокурор подав клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 на строк 60 днів, яке мотивує тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у відкритому викраденні майна потерпілого ОСОБА_8 та в нападі на потерпілого ОСОБА_9 з метою заволодіння грошовими коштами останнього, поєднаному з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненому за попередньою змовою групою осіб. Обвинувачений відмовився від дачі показань, проте його вина у скоєному доводиться зібраними під час досудового розслідування доказами. При цьому обвинувачений вчинив злочин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Крім того, ОСОБА_4 ніде не працює, не навчається, в минулому неодноразово судимий, за що відбував покарання в місцях позбавлення волі, судимість не знята й не погашена. В судовому засіданні ОСОБА_4 веде себе зухвало по відношенню до всіх учасників судового провадження. Прокурор вважає, що наведені обставини свідчать про відсутність стійких соціальних зв`язків в обвинуваченого та вперте небажання стати на шлях виправлення. Вважає, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти вказаним у клопотанні ризикам, оскільки відсутня особа, яка б заслуговувала на довіру та зможе поручитися за виконання ОСОБА_4 процесуальних обов`язків, злочин вчинений із застосуванням насильства. Крім того, запобіжний захід, не пов`язаний з утриманням обвинуваченого під вартою, дасть йому можливість впливати на потерпілих та свідка ОСОБА_10 , який на цей час не допитаний, схилити їх до зміни раніше даних показань шляхом залякування. З цих підстав просить клопотання задовольнити.

Водночас, захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 подав суду клопотання про зміну обраного його підзахисному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю. Клопотання мотивує тим, що підозра у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення є необґрунтованою, а процесуальна поведінка обвинуваченого вказує на те, що останній сумлінно виконує свої обов`язки, жодних дій, спрямованих на перешкоду судовому розгляду, не вчинив. Наявність жодного з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які посилалась сторона обвинувачення, є досі недоведеною, оскільки потерпілі та свідки в кримінальному провадженні вже допитані, тому вплив на цих осіб є неможливим. Також захисник посилається на ту обставину, що ОСОБА_4 утримується під вартою вже тривалий час, що робить передбачуваним вирок суду в даному кримінальному провадженні. Просить його клопотання задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні заперечив щодо зміни ОСОБА_4 запобіжного заходу на домашній арешт та просить продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою на 60 днів.

Захисник ОСОБА_6 у свою чергу заперечив щодо клопотання прокурора про продовження строку тримання ОСОБА_4 під вартою та підтримав клопотання про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт, вважаючи його достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання захисника.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_7 також вважають невиправданим продовження застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просять змінити його на цілодобовий домашній арешт, який цілком забезпечить належну процесуальну поведінку останнього та виключить будь-який вплив на учасників кримінального провадження або інші перешкоди судовому розгляду.

З`ясувавши думку учасників судового провадження, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України, які відносяться до тяжких злочинів проти власності та за скоєння яких передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до десяти років.

Згідно з ухвалою слідчого судді Камінь-Каширського районного суду від 16 листопада 2021 року щодо обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, який ухвалою цього ж суду від 30 грудня 2021 року продовжено до 27 лютого 2022 року, ухвалою від 21 лютого 2022 року до 21 квітня 2022 року, ухвалою суду від 12 квітня 2022 року до 10 червня 2022 року, а ухвалою від 07 червня 2022 року до 05 серпня 2022 року включно.

З доданих до клопотання документів, які характеризують особу ОСОБА_4 , вбачається, що в минулому він неодноразово відбував покарання за скоєння умисних тяжких злочинів, у тому числі й за злочини проти життя та здоров`я особи. За місцем проживання характеризується негативно, непрацевлаштований, зловживає спиртними напоями, через що дебоширить у сім`ї.

Також обвинувачений у судовому засіданні підтвердив, що в минулому він перебував під адміністративним наглядом і встановлені обмеження неодноразово порушував, за що відбував адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту.

Наведе вище свідчить про схильність ОСОБА_4 до вчинення злочинів, у тому числі, поєднаних з насильством, а також систематичне нехтування встановлених у суспільстві елементарних правил поведінки та відсутність стійких соціальних зв`язків у місці постійного проживання.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання ОСОБА_4 під вартою не містить нових обставин, якими підтверджуються наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків, існування яких було встановлено судом при розгляді попередніх клопотань сторони обвинувачення про продовження строку застосування цього запобіжного заходу. Попри це суд вважає, що такі ризики не перестали існувати на даний час і застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою якраз і забезпечує неможливість втілення цих ризиків у реальні прояви негативної поведінки підсудного, як можливість вчинення ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення.

Посилання сторони захисту на існування міцних соціальних зв`язків обвинуваченого за місцем проживання є безпідставними, оскільки матеріали кримінального провадження не містять доказів того, що він до взяття під варту утримував сім`ю. Інша підстава для зміни запобіжного заходу на менш суворий невірна кваліфікація дій обвинуваченого не може обговорюватися, зважаючи на стадію судового провадження, на якій судом лише досліджуються надані сторонами докази, однак не оцінюються на предмет доведення вірності кваліфікації.

Отже аналіз доданих до клопотань обвинувачення та захисту матеріалів вказує на те, що застосування щодо ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не забезпечить належне виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та породить ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема переховування обвинуваченого від суду, незаконний вплив на потерпілих та свідка, який на даній стадії судового процесу не допитаний, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Проаналізувавши матеріали поданих клопотань про продовження строку тримання під вартою та про зміну запобіжного заходу, виходячи з положень статей 177, 178, 194 КПК України, статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, беручи до уваги те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисних тяжких злочинів, його схильність до вчинення кримінальних правопорушень, відсутність міцних соціальних зв`язків у місці його постійного проживання, суд приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання обвинуваченого під вартою на 30 днів та відмовляє в задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

У відповідності до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого, категорію та тяжкість злочинів, у яких він обвинувачується, ступінь вищевказаних ризиків, суд вважає за необхідне не визначати розмір застави у даному кримінальному провадженні.

Керуючись статтями 197, 199 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на тридцять днів до 02 вересня 2022 року включно.

Ухвала про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду, обвинуваченим в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Головуючий: ОСОБА_1