Справа №598/1598/19
Провадження № 1-кп/601/10/2022
У Х В А Л А

20 червня 2022 року Колегія суддів Кременецького районного суду Тернопільської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в суді м. Кременець кримінальне провадження № 0000308 від 14.08.2017 року, по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 307, частиною 2 статті 310, частиною 3 статті 313, частиною 2 статті 317 КК України,

- за участю: прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

встановила:

В судовому засіданні захисник обвинуваченої ОСОБА_5 ОСОБА_7 заявив клопотання про визнання доказів недопустимими та вважає, що зібрані у матеріалах кримінального провадження докази свідчать про невідповідність висновків сторони обвинувачення про обставини, що підлягають доказуванню, фактичним обставинам справи, крім того, сторона обвинувачення, всупереч вимогам ст.ст.86, 87, 94 КПК України, спирається на неналежні та недопустимі докази. Так, ОСОБА_8 у даному кримінальному провадженні про підозру не повідомлено, обвинувачення не висунуто і до кримінальної відповідальності він не притягується, проте, у обвинувальному акті щодо ОСОБА_5 зазначається, що вона скоїла злочини у співучасті з ОСОБА_8 та іншими невстановленими особами. Окрім того, оскільки суд дозволу на проведення обшуку за адресою АДРЕСА_1 , не давав, а орган досудового розслідування усе ж таки провів такий обшук, він повинен був діяти відповідно до вимог ч. 3 ст.233 КПК України, проте, орган досудового розслідування та прокурор цих вимог закону не дотримали, а тому отримані в процесі обшуку докази не можуть бути належними та допустимими. Зважаючи на те, що протокол затримання ОСОБА_5 не оформлявся, права та обов`язки їй не роз`яснювались, захисник на її прохання наданий не був, клопотання про повну фіксацію обшуку було задоволено частково, в процесі обшуку без відповідного письмового доручення приймав участь спецпідрозділ, бійці якого не зазначені у протоколі обшуку, за таких обставин протокол обшуку і з цих підстав не може бути належним і допустимим доказом. В процесі обшуку були виявлені та вилучені речові докази, які описані у протоколі, частина яких упаковувалась, а щодо упакування іншої частини записів у протоколі немає Також, неповідомлення обвинуваченої про призначення у справі експертизи, позбавлення можливості брати участь в проведенні експертизи та позбавлення її можливості реалізувати в повній мірі інші свої права надані законом, порушує право на захист обвинуваченої. Крім того, експертизи проведені на підставі доказів здобутих в процесі незаконно проведених обшуків, а усі похідні від них докази підпадають під ознаки доктрини ЄСПЛ «плід отруйного дерева», і вони не можуть бути належним та допустимим доказом у справі. Прокурором та органом досудового розслідування порушено вимоги закону щодо повідомлення про підозру ОСОБА_5 , а саме повідомлення про підозру ОСОБА_5 здійснено неналежною процесуальною особою. Окрім того, у даному кримінальному провадженні обвинувальний акт складений, затверджений, вручений стороні захисту та направлений до суду поза строками досудового розслідування, що є підставою для закриття кримінального провадження на підставі ч.7 ст.284 КПК України або виправдання ОСОБА_5 .. Тому захисник просить визнати недопустимими зібрані у даному кримінальному провадженні докази щодо ОСОБА_5 , зазначені у мотивувальній частині клопотання, через істотні порушення прав і свобод людини, неналежний процесуальний порядок отримання доказів, неналежну фіксацію ходу і результатів слідчих дій, складання та повідомлення про підозру неналежною процесуальною особою та поза строками досудового розслідування, висунення обвинувачення неналежним суб`єктом з порушенням вимог ч.4 ст.110 КПК України та без викладення його формулювання, відповідно до вимог п.5 ч.2 ст.291 КПК направлення обвинувального акту до суду поза строками досудового розслідування.

Обвинувачена ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала дане клопотання.

Прокурор просить відмовити у задоволенні клопотання, оскільки до матеріалів судової справи долучено повідомлення про підозру ОСОБА_8 та постанову про виділення матеріалів щодо ОСОБА_8 .. ОСОБА_8 повідомлено про підозру у відповідності до ч. 1 ст. 278 КПК України із врахуванням вимог статей 111, 135 КПК України. Так, сторона захисту у своєму клопотанні не наводить будь-яких відомостей, що господарство у с. Ліски, вул. Морозенка Бічна, 5, силосна яма та горище картоплесховища є окремим об`єктом нерухомості. Крім того, під час проведення обшуку у АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_8 вилучено документи на об`єкти нерухомості у с. Ліски. Вказані документи підтверджують відсутність будь - яких інших об`єктів нерухомості, крім тих на які дано дозвіл на проведення обшуку. Крім того, захисник вважає, що ОСОБА_5 була затримана під час проведення обшуку, що вказує на необхідність визнати протокол обшуку недопустимим доказом. Однак, захисник залишає без уваги, що особистий обшук ОСОБА_5 не проводився, усі докази були б зібрані і без участі ОСОБА_5 .. Більше того, ч. 3 ст. 236 КПК України чітко встановлює, що слідчий, прокурор має право заборонити будь-якій особі залишити місце обшуку до його закінчення та вчиняти будь-які дії, що заважають проведенню обшуку. Таким чином, ОСОБА_5 не набула статусу затриманої особи. За її участі лише проводився обшук. Окрім того, у клопотанні наведено лише положення законодавчих та судових актів. Однак, відсутні будь-які відомості, які докази належним чином не упаковані і яким чином вказані порушення впливають на належність та допустимість доказів. Зауваження сторони захисту про неповідомлення ОСОБА_5 про призначення експертизи, про порушення вимог закону щодо повідомлення про підозру ОСОБА_5 не базуються на вимогах закону. Обвинувальний акт складено та скеровано до суду в межах строку досудового розслідування. Крім того, на час внесення відомостей до ЄРДР про дане кримінальне провадження уже діяла норма, що строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки. Щодо участі у судовому засіданні прокурора ОСОБА_9 зазначає, що у судовому засіданні надана постанова про включення даного прокурора до групи прокурорів. Прокурор вважає вказане клопотання необґрунтованим, тому просить відмовити у його задоволенні.

Колегія суддів, заслухавши думку учасників процесу, проаналізувавши матеріали кримінального провадження, вважає, що слід відмовити у задоволенні вказаного клопотання, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 89 КПК України, суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате. Сторони кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.
Відповідно до ст. 358 КПК України, дослідження документів - протоколи слідчих (розшукових) дій та інші долучені до матеріалів кримінального провадження документи, якщо в них викладені чи посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження, повинні бути оголошені в судовому засіданні за ініціативою суду або за клопотанням учасників судового провадження та пред`явлені для ознайомлення учасникам судового провадження, а в разі необхідності - також іншим учасникам кримінального провадження. Учасники судового провадження мають право ставити запитання щодо документів свідкам, експертам, спеціалістам. Якщо долучений до матеріалів кримінального провадження або наданий суду особою, яка бере участь у кримінальному провадженні, для ознайомлення документ викликає сумнів у його достовірності, учасники судового провадження мають право просити суд виключити його з числа доказів і вирішувати справу на підставі інших доказів або призначити відповідну експертизу цього документа.
Принцип змагальності є наскрізним, і він не вичерпується реалізацією положень статті 290 КПК України. Навпаки, після передачі кримінального провадження до суду, саме суд у ході розгляду справи під час безпосереднього дослідження кожного доказу у змагальній процедурі забезпечує безпосереднє дотримання принципу змагальності.
На етапі досудового розслідування сторони відповідно до статті 290 КПК України повинні розкрити всі докази, які є у їхньому розпорядженні. Однак оцінка належності, достовірності та допустимості кожного із доказів буде здійснюватися судом, який, аналізуючи кожен із доказів, повинен дослідити процесуальні документи (ухвали, постанови, клопотання тощо), що стали підставою для отримання будь-якого з доказів.
За таких обставин, судова колегія вважає, що так, як вказані докази уже дослідженні в судовому засіданні, та припинення їх дослідження на даній стадії процесу порушить принцип змагальності, тому питання щодо допустимості даних доказів слід вирішувати під час їх оцінки в нарадчій кімнаті при ухвалені судового рішення.

Окрім того, ухвалою суду від 06 квітня 2022 року у задоволенні клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_5 ОСОБА_7 про закриття даного кримінального провадження у зв`язку з тим, що обвинувальний акт складений, затверджений, вручений стороні захисту та направлений до суду поза строками досудового слідства - відмовлено.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 89, 358 КПК України, судова колегія -

постановила:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_5 ОСОБА_7 про визнання доказів недопустимими - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та оголошено 20.06.2022 о 15 годині 30 хвилин.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді:

ОСОБА_2

ОСОБА_3