Справа № 183/3526/22
№ 1-кп/183/1052/22
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2022 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні 0000158 відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лисичанськ Луганської області, громадянина України, військовослужбовця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 408 КК України,
за участю прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_3

в с т а н о в и в :
До Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області 03.08.2022 року надійшло клопотання захисника про заміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 з тримання під вартою на особисте зобов`язання або нічний домашній арешт.

Клопотання обґрунтоване тим, щодо ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати обвинуваченого. Відповідно до ст.11 ЗУ «Про поховання та похоронну справу», поховання померлого покладається на виконавця волевиявлення померлого. Якщо у волевиявленні померлого немає вказівки на виконання волевиявлення чи в разі відмови виконавця від виконання волевиявлення померлого поховання померлого здійснюється чоловіком (дружиною), батьками (усиновителями), дітьми, сестрою, братом, дідом або бабою, онуком (правнуком), іншою особою, яка зобов`язалася поховати померлого. ОСОБА_3 є сином померлої. Він зобов`язаний виконати усі обов`язком сина, пов`язані з похованням померлої матері. Сім`я ОСОБА_3 є родиною внутрішньо переміщених осіб. Їх переміщення пов`язано з російською агресією. ОСОБА_3 має батька похилого віку, окрім нього вирішити питання з організації поховання нема кому. Згідно зі ст. 178 КПК України, суд при обранні запобіжного заходу, зобов`язаний оцінити, в тому числі міцність соціальних зв`язків обвинуваченого наявність в нього родини і утриманців. Крім того, ОСОБА_3 бездоганно виконує процесуальні обов`язки. Є учасником бойових дій, раніше несудимий. Проживає у місті Дніпрі та зареєстрований як ВПО у м. Дніпрі.

В судовому засіданні захисник підтримав подане до суду клопотання, просив його задовольнити.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання захисника.

Обвинувачений ОСОБА_3 просив задовольнити клопотання захисника.

Дослідивши подане клопотання, заслухавши думку учасників провадження, суд дійшов такого висновку.

Ухвалою суду від 27.07.2022 року обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, ОСОБА_3 , продовжено строк раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 23 вересня 2022 року включно.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

У справі «Фельдман проти України» (№ 2) (Заява № 42921/09) від 12 січня 2012 року Європейський суд з прав людини встановив наявним порушення ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, де вказав, що будь-яке втручання у право особи на повагу до її приватного та сімейного життя становитиме порушення статті 8 Конвенції, якщо воно не здійснювалося «згідно із законом», не переслідувало легітимну ціль або цілі згідно з пунктом 2 та було «необхідним у демократичному суспільстві» у тому сенсі, що воно було пропорційним цілям, які мали бути досягнуті (див серед інших джерел, рішення у справі «Ельсхольц проти Німеччини» (Elsholz v. Germany) [ВП], заява № 25735/94, п. 45, ECHR 2000-VIII). Згідно з практикою Суду, стаття 8 Конвенції не гарантує особі, яка тримається під вартою, безумовне право на отримання дозволу відвідати похорон родича. У той же час Суд наголошує на тому, що навіть якщо природа становища особи, яка тримається під вартою, передбачає застосування різноманітних обмежень прав і свобод, кожне з таких обмежень, тим не менш, повинно бути виправдане як необхідне у демократичному суспільстві (див. вище рішення у справі «Лінд проти Росії» (Lind v. Russia), п. 94). Держава може відмовити особі у праві взяти участь у похороні її батьків тільки якщо для цього існують вагомі підстави та якщо неможливо знайти альтернативне рішення (див. вище рішення у справі «Плоський проти Польщі» (Ptoski v. Poland), п. 37). У цій справі особисте становище заявника взагалі не оцінювалося національними органами, і він був позбавлений права взяти участь у похороні свого батька тільки на тій підставі, що національне законодавство не передбачало такої можливості. На думку Суду, така не обмежена будь-якими умовами відмова заявникові у тимчасовому звільненні за сімейними обставинами та відсутність будь-якого іншого рішення, яке б надало йому змогу відвідати похорон його батька, не відповідає обов`язку держави оцінити кожне окреме клопотання по суті та довести, що обмеження права особи на відвідання похорону родича було «необхідним у демократичному суспільстві».

Суд, дослідивши подане клопотання захисника ОСОБА_3 , врахувавши практику ЄСПЛ, перевіривши чи буде тримання обвинуваченого під вартою, за обставин, які склалися, вважатися виправданим втручанням, вважає, що вказане втручання, відповідає вимозі «згідно із законом», а також «законна (легітимна) мета», однак не буде «необхідним у демократичному суспільстві».

Незважаючи на те, що при продовженні строків тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 було враховано ризик, що передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину за яке, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 12 років, у зв`язку із чим розуміючи тяжкість понесення покарання, у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від суду з метою уникнення понесення покарання, суд бере до уваги міцність соціальних зв`язків, а саме наявність у обвинуваченого родини та утриманців та процесуальну поведінку обвинуваченого. Суд вважає, що в даному випадку, відмова у задоволенні клопотання захисника особи, яка тримається під вартою, на зміну запобіжного заходу, в тому числі для взяття участі у похороні матері становила б втручання у право на повагу до сімейного життя обвинуваченого ОСОБА_3 .
Так, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

Злочин, передбачений ч. 4 ст. 408 КК України відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким. Покарання, визначене санкцією вказаної статті КК України, передбачає позбавлення волі на строк від 5 до 12 років.

Перед судом доведено, що ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, на даний час зменшився.

На думку суду, наявні підстави вважати, що інший (більш м`який) запобіжний захід, передбачений ст. 176 КПК України, а саме, особисте зобов`язання, може на даному етапі забезпечити виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно положень ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду - прокурор.

Отже, суд вважає, що відносно обвинуваченого ОСОБА_3 можливо застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме особисте зобов`язання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 179, 314, 331, 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:
Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому - задовольнити.

Обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, ОСОБА_3 , змінити обраний раніше запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на особисте зобов`язання.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває у зв`язку з проходженням військової служби без дозволу суду;
-повідомляти суд про зміну свого місця проживання і місця роботи, служби;
- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.
Строк дії ухвали в частині покладання обов`язків на обвинуваченого ОСОБА_3 встановлюється терміном на 60 днів - до 01 жовтня 2022 року включно.

Попередити обвинуваченого ОСОБА_3 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі, визначеному Кримінальним процесуальним кодексом України.

Обвинуваченого ОСОБА_3 звільнити з-під варти в залі суду негайно.

Ухвала в частині зміни обвинуваченому запобіжного заходу може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1