Справа № 159/2752/22
Провадження № 1-кс/159/1234/22
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
про арешт майна
20 липня 2022 року м. Ковель

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000590 від 14.07.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 Кримінального кодексу України (далі - КК України) про арешт майна,

в с т а н о в и в :
дане кримінальне провадження розпочате за заявою ОСОБА_4 про те, що у період із 09.07.2022 по 13.07.2022 невстановлена особа таємно викрала належних заявнику 10 коліс до автомобіля із недобудованого приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , чим йому завдано майнову шкоду у сумі 20 000 гривень.

У ході проведених заходів досудового розслідування 14.07.2022 ОСОБА_5 добровільно видав автомобіль марки HONDA ACCORD, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , який перебуває у його постійному користуванні, на якому він перевозив вказані колеса; також добровільно видав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

Постановою слідчого від 14.07.2022 автомобіль марки HONDA ACCORD, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні (ТЗ поміщено на спец-майданчик ГУНП у Волинській області для відповідального зберігання; свідоцтво про реєстрацію ТЗ зберігається в матеріалах кримінального провадження).

Слідчий СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , за погодженням прокурором ОСОБА_6 , звернувся до суду з клопотання про арешт зазначеного майна. Клопотання мотивоване тим, що вилучені придмети мають силу речових доказів, оскільки зберегли на собі сліди злочину, використовувались як засоби (знаряддя) кримінального правопорушення.

Прокурор, слідчий, фактичний володілець майна у судове засідання не прибули.

Фіксування кримінального провадження в суді за допомогою технічних засобів не здійснювалось відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Так, згідно із частиною першою статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до частин третьої-п`ятої статті 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Частини перша-третя статті 170 КПК України передбачають, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів. В такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно із частиною першою статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до частини другої статті статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Відповідно до частини одинадцятої статті 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вилучене за результатми проведеного огляду місця події майно: автомобіль марки HONDA ACCORD, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_4 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , мають значення для забезпечення кримінального провадження за існування розумних підозр вважати, що це майно є знаряддям кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди, та існує можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.
На виконання вимог частини першої сатті 173 КПК України слідчим доведено необхідність накладення арешту на вказане майно, а також наявність ризиків, передбачених частиною першою статті 170 КПК України.

Накладення арешту на автомобіль марки HONDA ACCORD, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 шляхом позбавлення права ними розпоряджатись і відчужувати, не позбавляючи законного володільця такого майна правом користуватися ним, на думку слідчого судді, відповідає критерію розумності та співрозмірності без надмірного втручання у право власності останнього.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно підлягає частковому задоволенню.
Керуючись статтями 131, 132, 167, 170-173, 175 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в :
Клопотання слідчого задовольнити частково.
Накласти арешт на тимчасово вилучене 14.07.2022 майно, а саме на:
- автомобіль марки HONDA ACCORD, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 ;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

Зобов`язати уповноваженого слідчого слідчого відділу Ковельського районного управління поліції ГУНП у Волинській області повернути законному володільцю ОСОБА_5 майно - автомобіль марки HONDA ACCORD, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали складено 20.07.2022.

Слідчий суддя ОСОБА_1