печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 липня 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність Офісу Генерального прокурору,-
В С Т А Н О В И В:
До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у не розгляді клопотання від 21.06.2022 р., в порядку ст. 220 КПК України.
В обґрунтування доводів скарги посилається на те, що 21.06.2022 року адвокатом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 було подано клопотання про повторний розгляд матеріалів екстрадиційної перевірки обставин, що можуть перешкоджати видачі та прийняття рішення про відмову у видачі (екстрадиції) особи за результатами проведення екстрадиційної перевірки. Однак, на день розгляду скарги слідчим суддею, уповноваженими особами Офісу Генерального прокурора відомостей про розгляд вказаного клопотання не надано.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 вимоги скарги підтримала та просила задовольнити.
Прокурор у судовому засіданні з приводу вимог скарги заперечила та просила відмовити.
Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.
Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.
Вказана норма знайшла своє втілення і в національному законодавстві, як на конституційному рівні, а саме в ст. 55 Конституції України, так і на рівні кримінального процесуального Закону, в статті в 24 КПК України, якою законодавцем кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Так, порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Таким чином, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійснені інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, зокрема такий строк визначений ст.220 КПК України.
Згідно ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб , передбачених КПК України.
Вивчивши скаргу та долучені до неї документи, заслухавши учасників судового розгляду, приходжу до наступного висновку.
Судовим розглядом встановлено, що 21.06.2022 року адвокатом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 було подано клопотання про повторний розгляд матеріалів екстрадиційної перевірки обставин, що можуть перешкоджати видачі та прийняття рішення про відмову у видачі (екстрадиції) особи за результатами проведення екстрадиційної перевірки. Відповідно до ч. 1 ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Разом з тим, Главою 44 КПК України (Видача осіб, які вчинили кримінальне правопорушення (екстрадиція) не передбачено можливість звернення із клопотанням про повторний розгляд матеріалів екстрадиційної перевірки. Нормами ст.ст. 581,591 КПК України передбачено лише можливості оскарження до слідчого судді рішення про задоволення запиту про видачу (екстрадицію).
З урахуванням вищевикладеного, вказана скарга є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 26, 55, 220, 303, 306, 307,309, 372, 376, 392 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність Офісу Генерального прокурору відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1