Справа № 204/3258/22
Провадження № 1-в/204/713/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2022 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1
за участі: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника установи ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпрі в режимі відеоконференції з Державною установою «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» заяву засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від покарання на підставі ст.81 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст.81 КК України.
На обґрунтування клопотання засуджений зазначив, що відбував понад ѕ частин покарання, має одне заохочення за сумлінну працю та зразкову поведінку.
Засуджений ОСОБА_5 у судовому засіданні заяву підтримав та просив її задовольнити.
Представник ДУ ДУВП №4 просив вирішити заяву на розсуд суду.
Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви, оскільки засуджений не довів своє виправлення.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні),13-1,14частини першої статті 537цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у вигляді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Відповідно до п.3 ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.
Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Підставою умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є: фактичне відбуття засудженим певної частини призначеного йому покарання та доведенням засудженого свого виправлення. Доведення засудженого свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів. Виправлення засудженого має бути підтверджене сумлінною поведінкою і ставленням до праці.
Суд зазначає, що сумлінна поведінка та ставлення до праці, як і виконання вимог адміністрації установи, є обов`язком кожного засудженого, а основною підставою для застосування ст.81 КК України щодо засудженого є доведення ним свого виправлення.
З матеріалів особової справи встановлено, що ОСОБА_5 засуджений 17.01.2021 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання засудженим 01.12.2018 року, кінець строку відбування покарання 01.12.2022 року.
Станом на 10.06.2022 засуджений ОСОБА_5 більше трьох чвертей призначеного йому покарання.
Згідно з характеристикою, наданою адміністрацією Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» ОСОБА_5 прибув з державної установи «Софіївська виправна колонія (№45)» до державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» 27.11.2021 року. З період перебування в місцях позбавлення засуджений мав три дисциплінарних стягнення та одне заохочення. Згідно матеріалів особової справи зв`язки з рідними підтримує шляхом отримання передач.
Аналізуючи питання щодо виправлення засудженого, суд звертає увагу на наступне.
Відповідно до ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
З матеріалів особової справи, наданої на огляд суду, вбачається, що засуджений за час відбування покарання в різних установах виконання покарання має 3 стягнення, які хоч і погашені за спливом часу, проте, на переконання суду, свідчать про відсутність сумлінної поведінки засудженого, при цьому має лише одне заохочення.
Суд також звертає увагу, що з матеріалів справи вбачається, що засуджений неодноразово судимий за злочини проти власності, проте знову вчинив злочин проти власності, тобто довіру до себе він не виправдав, що також дає підстави вважати, що він є схильним до скоєння кримінальних правопорушень.
Таким чином, виконуючи рекомендації постанови Пленуму ВСУ від 26.04.2002№2, приділивши особливу увагу не лише поясненням засудженого, а ще й поясненням представника органу, який відає виконанням покарання, враховуючи той факт, що засуджений не працює, соціально корисної активності та ініціативи не проявляє, суд не вбачає виправлення засудженого, підтвердженого сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а тому не знаходить підстав для умовно-дострокового звільнення засудженого.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що засуджений не довів своє виправлення, не досяг такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів, а тому у задоволенні заяви необхідно відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від покарання на підставі ст. 81 КК України відмовити.
Повний текст судового рішення складено 14.06.2022 року .
Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя ОСОБА_1