У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.06.2022 Справа №607/8036/22

Провадження 1-кс/607/2516/2022

м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 , за погодженням прокурора відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, працюючого водієм ТОВ «Галерея», зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

28 червня 2022 року слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 , за погодженням прокурора відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання терміном на два місяці щодо підозрюваного ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000061 від 10.04.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що 10.04.2022 року близько 16 год. 50 хв. водій ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем «RENAULT MASTER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по вул. Об`їзній м. Тернополя, зі сторони вул. С. Будного у напрямку вул. Протасевича лівою смугою транспортного потоку свого напрямку із швидкістю 91 км/год.

У цей час по регульованому пішохідному переході, який позначений дорожніми знаками 5.35.1, 5.35.2, дорожньою розміткою 1.14.3 «зебра» ПДР та світлофором, рухалася пішохід ОСОБА_6 , яка в порушення вимог 4.9 ПДР переходила проїзну частину дороги справа наліво відносно руху автомобіля на заборонений для пішоходів червоний сигнал світлофора.

Рухаючись у вказаному напрямку по вул. Об`їзна, м. Тернопіль, навпроти будинку 23, та наближаючись до пішохідного переходу, водій ОСОБА_4 , не був достатньо уважний, належно не стежив за дорожньою обстановкою, умовами та відповідно не реагував на їх зміну, не обрав безпечної та дозволеної на даній ділянці автодороги швидкості руху, чим порушив вимоги пунктів: 1.5 ч.1, 1.10, (в частині визначення понять: «безпечна швидкість», «дорожні умови», «дорожня обстановка», і виконання їх вимог), 2.3 (б, д), 12.1, 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року із змінами та доповненнями, а також вимоги, які наведені у абзацах 1, 2 частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» (№3353-XII від 30 червня 1993 року), які зобов`язували його рухатися у населеному пункті, із безпечною та дозволеною швидкістю руху, не більше 50 км/год, і своїми діями не створювати загрозу безпеці дорожнього руху, небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Внаслідок порушення вказаних пунктів Правил дорожнього руху водій ОСОБА_4 , наближаючись до регульованого пішохідного переходу, маючи об`єктивну можливість завчасно виявити пішохода ОСОБА_6 , не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, хоча мав таку технічну можливість шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування зупинити керований ним транспортний засіб раніше, ніж пішохід досягне місця наїзду і тим самим уникнути наїзду на потерпілу, в результаті чого під час руху допустив наїзд правою частиною декоративної накладки переднього бампера, передньою правою блок фарою, передньою правою частиною капоту моторного відсіку та передньою частиною правого переднього крила керованого автомобіля «RENAULT MASTER» на пішохода ОСОБА_6 в межах пішохідного переходу.

У результаті наїзду транспортним засобом пішохід ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у виді: закритої черепно-мозкової травми, закритої тупої травми грудей, закритого перелому тіла лівої плечової кістки та струсу тіла. Від масивної крововтрати обумовленої внутрішньо грудною кровотечею із розірваної аорти настала її смерть на місці події.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.

Окрім повного визнання ОСОБА_4 своєї вини, його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, зокрема: протоколом огляду місця ДТП від 10.04.2022;висновком експерта від 11.05.2022 № 204 за результатами проведення судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_6 ; висновком експерта від 13.05.2022 № СЕ-19/120-22/3629-ІТ за результатами проведення судової автотехнічної експертизи; висновком експерта від 31.05.2022 № СЕ-19/120-22/3630-ІТ за результатами проведення судової транспортно-трасологічної експертизи; висновком експерта від 02.06.2022 № СЕ-19/120-22/4142-ФТ за результатами проведення судової фототехнічної експертизи; висновком експерта від 24.06.2022 № СЕ-19/120-22/5895-ІТ за результатами проведення судової автотехнічної експертизи; речовими доказом автомобілем «RENAULT MASTER», р.н. НОМЕР_1 із слідами ДТП; іншими матеріалами кримінального провадження.

25 червня 2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

З урахуванням вищенаведеного, ініціатор клопотання вказує на підстави застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, а саме те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а також вказав обставини, які на його думку виправдовують даний запобіжний захід та підтверджують наявність ризиків. Тому з метою забезпечення виконання ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на потерпілих та експертів, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчий просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на два місяці, та покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст.194 КПК України.

Розгляд клопотання розпочатий за минуванням трьох годин з часу вручення підозрюваному ОСОБА_4 копії клопотання та матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання обґрунтованими та такими, що дають право на застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 даного запобіжного заходу, посилаючись на ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечив щодо задоволення клопотання та обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що відділом розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000061 від 10.04.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

25 червня 2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

На думку слідчого судді, про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_4 , та його причетність до кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, свідчать долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності, а саме: витяг з ЄРДР № 0000061 від 10.04.2022 року; протокол огляду від 10.04.2022 року; схема (додаток до протоколу огляду) від 10.04.2022 року; протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 12.04.2022 року; висновок експерта №375 від 29.04.2022 року; висновок експерта №204 від 11.05.2022 року; висновок експерта №251 від 19.04.2022 року; висновок експерта №325 від 19.04.2022 року; висновок експерта №СЕ-19/120-22/3629-ІТ від 13.05.2022 року; висновок експерта №СЕ-19/120-22/3630-ІТ від 31.05.2022 року; висновок експерта №СЕ-19/120-22/4142-ІТ від 02.06.2022 року; висновок експерта №СЕ-19/120-22/5895-ІТ від 24.06.2022 року; протокол допиту підозрюваного від 25.06.2022 року; вимога ДІАП НП України від 21.06.2022 року, інші матеріали в їх сукупності.

При цьому слідчий суддя зауважує, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, правильність кримінально-правової кваліфікації діянь потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні в ході судового розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (рішення № 14310/88 від 23.10.1994) суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже, з урахуванням змісту долучених до клопотання матеріалів кримінального провадження у їх сукупності, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю доказів.

Враховуючи те, що слідчий суддя на цьому етапі провадження лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, та з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість підозри та причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Розглядаючи питання наявності ризиків, на які посилається сторона обвинувачення, слідчий суддя зазначає таке.

В обґрунтування клопотання та застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання слідчий зазначив, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та експертів у даному кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високий ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Оцінивши доводи, наведені у клопотанні, слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела наявність підстав вважати, що існують ризики того, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та експертів у даному кримінальному провадженні.

Такий висновок ґрунтується на тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , за вчинення якого, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років. На думку слідчого судді, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні вказаних ризиків. На переконання слідчого судді, суворість покарання за вчинення злочину, який інкримінується ОСОБА_4 , у сукупності із обґрунтованістю повідомленої йому підозри збільшує ризик переховування від органів досудового розслідування чи суду.

Оцінюючи можливість впливу на потерпілих та експертів у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя також виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від цих осіб, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на потерпілих та експертів у даному кримінальному провадженні існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від них та дослідження їх судом.

Водночас ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином є лише припущенням, оскільки жодним належним та допустимим доказом прокурором не доведено.
Таким чином, під час розгляду клопотання сторона обвинувачення довела існування ризиків переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на потерпілих та експертів у даному кримінальному провадженні, що відповідно до п. 2 ч.1 ст.194 КПК України є підставою для застосування запобіжного заходу.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобовязаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоровя підозрюваного; міцність соціальних звязків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється (ст. 178 КПК України).

Особисте зобовязання полягає у покладенні на підозрюваного зобовязання виконувати покладені на нього слідчим суддею обовязки, передбачені статтею 194 цього Кодексу (ч. 1 ст. 179 КПК України). Особисте зобовязання є найменш обтяжливим запобіжним заходом із передбаченого Законом.

З урахуванням доведення стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, даних про особу підозрюваного ОСОБА_4 , який визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, раніше не судимий, слідчий суддя дійшов висновку, що застосування запобіжного заходу до підозрюваного є необхідним і що саме запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання зможе запобігти існуючим ризикам та у повній мірі забезпечити можливість контролю за поведінкою підозрюваного з боку органу досудового розслідування та досягнення мети кримінального провадження.

Разом з тим, слідчий суддя звертає увагу на наступне: з матеріалів досудового розслідування вбачається, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення 25 червня 2022 року.

Відповідно до ч.2 ст.219 КПК України строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань або винесення постанови про початок досудового розслідування у порядку, встановленому статтею 615 цього Кодексу, до дня повідомлення особі про підозру становить: вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину. П.4 ч.3 ст.219 КПК України передбачено, що з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене: протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. Крім того строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу. При цьому загальний строк досудового розслідування не може перевищувати, зокрема, дванадцяти місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину (п.3 ч.4 ст.219 КПК України).

Відтак, слідчий суддя враховуючи положення чинного КПК України, вважає неправомірним обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 строком на два місяці, оскільки такий перевищуватиме строк досудового розслідування, що вказуватиме на вихід слідчого судді за межі наданих йому повноважень.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що до ОСОБА_4 слід застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання в межах строку досудового розслідування у даному кримінальному провадженні. При цьому слідчий суддя приходить до переконання про необхідність покладення на підозрюваного ОСОБА_4 обовязків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема: прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора та суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з експертами у кримінальному провадженні ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 як особисто, так і через інших осіб; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

На переконання слідчого судді, покладення на підозрюваного ОСОБА_4 саме таких обовязків необхідне з метою забезпечення дієвості запобіжного заходу, запобігання існуючим ризикам та ефективності здійснення кримінального провадження.

При цьому з урахуванням положень ст.219 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки передбачені ч.5 ст.194 КПК України в межах строку досудового розслідування.

За таких обставин, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 176-179, 193, 194, 196, 219, 309, 372, КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 , за погодженням прокурора відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносноОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язання виконувати обов`язки, передбачені статтею 194 Кримінального процесуального кодексу України, а саме:

- з`являтися до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватись від спілкування з експертами у кримінальному провадженні ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , як особисто так і через інших осіб;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Повідомити підозрюваному ОСОБА_4 письмово під розпис покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Встановити строк дії покладених на підозрюваного обов`язків до 23 год. 59 хв. 23 серпня 2022 року.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 .

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали негайно після її оголошення вручити підозрюваному ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1