Зіньківський районний суд Полтавській області
_________________________________________________________________________________
Справа № 530/1449/21
Номер провадження 1-кс/530/192/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.06.2022 р. слідчий суддя Зіньківського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , cекретаря ОСОБА_2 , розглянувши в м. Зіньків Полтавської області скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілого ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого СВ ВП №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_5 від 22.04.2022 року про закриття кримінального провадження №0000159 за ст. 122 ч. 1 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
15.06.2022 року до Зіньківського районного суду Полтавської області звернувся адвокат ОСОБА_3 в інтересах потерпілого ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого СВ ВП №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_5 від 22.04.2022 року про закриття кримінального провадження №0000159 за ст. 122 ч. 1 КК України.
Скаржник, адвокат ОСОБА_3 в скарзі посилається на те, що слідчим відділом відділення поліції № 4 (сектору поліцейської діяльності № 1 смт. Котельва) Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області з 20.05.2021 року здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000159 за заявою гр. ОСОБА_4 про нанесення йому 19.05.2021 року тілесних ушкоджень гр. ОСОБА_6 .. 22.04.2022 року старшим слідчим СВ ВП №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області капітаном поліції ОСОБА_5 була винесена постанова про закриття к/п № 0000159 від 20.05.2021 року у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КК України на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України. Текст постанови ОСОБА_3 отримав 06.06.2022 року. Вважає, що постанова про закриття кримінального провадження від 22 квітня 2022 р. винесена передчасно та з порушенням норм КПК України, посилаючись на те, що в кримінальному провадженні № 0000014,яке було об`єднано з кримінальним провадженням №0000159 слідчим не були проведені всі необхідні слідчі дії, які б підтверджували обгрунтованість прийнятого слідчим рішення про перекваліфікацію кримінального провадження та його закриття. Висновки про те, що рентгенознімки від 10.07.2021 року № 125 належать іншій людині є неправдивими і відверто сфальсифікованими. Слідчий ОСОБА_5 сфальсифікував закриття даного кримінального провадження № 0000159 і виніс оскаржувану постанову, щоб будь-яким способом запобігти передачі даної справи до суду. Слідчим проігноровані висновки судово-медичної експертизи № 208 від 29.07.2021 року спричинені ОСОБА_4 травми характеризуються, як травми середнього ступеню тяжкості. Двома додатковими судово-медичними експертизами № 256 від 23.08.2021 року і №257 від 23.08.2021 року підтверджено відповідність показів свідків травмам, отриманим ОСОБА_4 . Безпідставно проігноровано висновок «Рентгенологічне дослідження лівого передпліччя» від 10.07.2021 року медичного центру «Медіон». Проігноровано детальний опис нанесених ОСОБА_6 ОСОБА_4 травм із медичних документів, підготовлених в найближчий період після 19.05.2021 року під час лікування ОСОБА_4 на стаціонарі. У зв`язку з цим адвокат ОСОБА_7 звернувся до суду з скаргою в якій просить слідчого суддю скасувати постанову старшого слідчого СВ ВП №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_5 від 22.04.2022 року про закриття кримінального провадження №0000159 від 20.05.2021 року за ст. 122 ч. 1 КК України.
Старший слідчий СВ ВП №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області капітан поліції ОСОБА_5 та прокурор у судове засідання не з`явилися ,надіслали до суду заяви про проведення судового засідання без їх участі , просили відмовити у задоволенні скарги, надіслали суду матеріали кримінального провадження №0000159. Скаржник, адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений, клопотань про відкладення розгляду справи суду не надав.
Суд, зачитавши скаргу, заяву слідчого та прокурора, дослідивши оригінали кримінального провадження №0000159 та наявні матеріали справи, приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілого ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого СВ ВП №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_5 від 22.04.2022 року про закриття кримінального провадження №0000159 за ст. 122 ч. 1 КК України, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до п. 2 ч. 1ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
П.1 ч.1ст.91 КПК України встановлено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). За загальним правилом, визначеним в ч.1ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.
Відповідно до вимог ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до ст. 40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.
Відповідно п.4 ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.
Встановлений ч. 1 ст. 303 КПК України перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування є вичерпним.
Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Постанова слідчого має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи.
Як було встановлено в судовому засіданні постановою старшого слідчого СВ ВП №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області капітаном поліції ОСОБА_5 від 22.04.2022 року закрито кримінальне провадження №0000159 за ст. 122 ч. 1 КК України, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КК України на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст.2, 284 КПК України).
При цьому, постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження в справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст.110 КПК України).
Згідно з ч. 2 ст. 91 КПК України процес доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статі, покладається на слідчого, прокурора (ст. 92 КПК України).
Збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом (ч.ч. 1, 2 ст. 93 КПК України).
Частиною 4 статті 38 КПК України передбачений обов`язок органу досудового розслідування застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У п.42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції, що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
Зокрема, оскаржувана постанова містить зміст обставин, які є підставами для прийняття такого рішення, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення Кримінального процесуального кодексу України.
Як свідчать докази, що містяться в матеріалах кримінального провадження, слідчий провів всі першочергові та необхідні слідчі дії, надав оцінку наявним доказам, всебічно, повно та об`єктивно дослідив всі обставини кримінального провадження, в тому числі вжив необхідних заходів, передбачених КПК України, щодо витребування необхідних документів та інформації в межах предмету розслідування.
Слідчий суддя вважає, що під час розслідування кримінального провадження слідчий вичерпав існуючі можливості щодо збирання, дослідження, аналізу та перевірки вже отриманих доказів у кримінальному провадженні, а також належного допиту заявника з усіх зазначених ним обставин, а відтак провів всі необхідні та можливі у даному випадку слідчі та процесуальні дії. Аналіз зібраних доказів дозволяє зробити висновок, що виконувати будь-які інші слідчі дії не є доцільним, а також здобути нові будь-які докази в даному кримінальному провадженні не є можливим.
Відповідно дост.7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Доводи скарги про те, що постанова слідчого є незаконною з підстав неповноти і необ`єктивності досудового розслідування, процесуальних порушень тощо, фактично зводяться до загальних формулювань та не містять переконливого обґрунтування, яким чином проведення подальших слідчих та процесуальних дій може вплинути на правильність висновку про закриття кримінального провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.
Крім того заявником в скарзі не зазначено які необхідно здійснити слідчі (розшукові) та процесуальні дії за наявності вже встановлених і перевірених обставин та зібраних у провадженні доказів. А відтак, такі посилання на незаконність рішення за результатами досудового розслідування, юридично неспроможні.
Що стосується посилань адвоката в скарзі на те, що слідчим не були проведені всі необхідні слідчі дії, то слідчий суддя виходить з того, що адвокат фактично не згідний з висновком комісійної судово-медичної експертизи ОСОБА_4 №25 на проведення якої ОСОБА_4 не з`явився, належним чином був повідомлений, що підтверджується повісткою викликом про необхідність з`явитися до судово медичного експерта обласного бюро СМЕ на 22.02.2022 року, 24.02.2022 року, 25.02.2022 року (а.с. к/п 259-161), клопотання адвоката ОСОБА_3 про перенесення комісійної експертизи на інший день та про її відміну не заслуговує на увагу ,оскільки воно мотивоване тим, що 22.02.2022 року адвокат ОСОБА_3 приймав участь у судовому засіданні і не міг бути присутній при проведенні експертизи, хоча до експертної установи був викликаний безпосередньо ОСОБА_4 , який особисто не з`явився, з невідомих причин, інших доказів експерту не надав, тобто адвокат фактично не згідний з висновком експерта, а не з досудовим розслідуванням кримінального провадження, для спростування зазначених у висновку обставин доказів не надає, а лише звинувачує слідчого у необгрунтованості прийнятого ним рішення.
Таким чином, матеріали кримінального провадження та скарги не містять даних, які б ставили під сумнів висновки слідчого і неповнота досудового розслідування не встановлена.
Отже, слідчий суддя вважає, що слідчим однозначно доведено правові підстави для ухвалення оскаржуваного рішення - постанови від 22.04.2022 року, воно є обґрунтованим, при цьому засоби для встановлення спірних обставин було досудовим слідством повністю використано, а висновки слідчого про необхідність закриття даного кримінального провадження умотивовані на основі аналізу наявних у справі матеріалів.
Слідчий суддя звертає увагу, що в своїй скарзі на постанову слідчого про закриття кримінального провадження адвокат не зазначив, в чому полягає неповнота досудового розслідування, зокрема які слідчі (розшукові) дії, що можуть мати суттєве значення для досудового розслідування, не були проведені слідчим.
Посилання представника потерпілого адвоката ОСОБА_3 на вказівки слідчому про витребування з медичного центру «Медіон» відомостей відносно ОСОБА_4 та непогодженням того, що рентгенознімки від 10.07.2021 року № 125 належать іншій людині, не спростовують законність рішення слідчого про закриття кримінального провадження, оскільки це жодним чином не позначилося на повноті досудового розслідування та правильності висновку слідчого. Крім цього посилання адвоката на те що він отримав постанову про закриття кримінального провадження 06.06.2022 року не свідчать про проведення досудового слідства неналежним чином, упереджено, а також не є такими, що вплинули на прийняття слідчим незаконної постанови про закриття кримінального провадження.
Відповідно до частини 1 та 5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності та несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.
Доводи скарги фактично зводяться до незгоди з процесуальним рішенням слідчого та оцінкою ним зібраних під час досудового розслідування доказів.
Саме процесуальне рішення слідчого про закриття кримінального провадження відповідає вимогам ст.110 КПК України.
Таким чином, проаналізувавши наведені у скарзі доводи, повно і всебічно оцінивши обставини провадження, які відомі на час розгляду скарги, наявні матеріали та докази з точки зору їх достатності і взаємного зв`язку, керуючись законом, слідчий суддя дійшов до висновку про безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог, а тому в задоволенні скарги слід відмовити у повному обсязі.
Частиною 3ст. 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
Керуючись ч.5 ст.40, 303,304,306,307, 309,372, ч.2 ст.376 ,369-372 КПК України , слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілого ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого СВ ВП №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_5 від 22.04.2022 року про закриття кримінального провадження №0000159 від 20.05.2021 року за ст. 122 ч. 1 КК України відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя Зіньківського районного суду
Полтавської області ОСОБА_1