ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/260/22 Справа № 698/519/21 Категорія: ч.3 ст.185 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаряОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою першого заступника керівника Черкаської обласної прокуратури на вирок Катеринопільського районного суду Черкаської області від 26 січня 2022 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кайтанівка, Катеринопільського району, Черкаської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, проживаючого у цивільному шлюбі, освіта середня, маючого на утриманні неповнолітню дитину, військовозобов`язаного, раніше засудженого вироком Катеринопільського гайонного суду Черкаської області від 01.09.2021 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу 850 грн.

визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначено йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 річного іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Згідно п.п.1, 3 ч.1 ст.76 КК України, покладено на ОСОБА_7 відповідні обов`язки.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати на проведення судової товарознавчої експертизи в розмірі 653 (шістсот п`ятдесят три) грн. 80 (вісімдесят) коп..

Вирішена доля речових доказів відповідно до вимог ст.100 КПК України.

в с т а н о в и л а :
Згідно вироку районного суду ОСОБА_7 визнаний винуватим та засуджений за те, що він в нічний час 09.08.2020 року, з метою вчинення крадіжки чужого майна, направився до домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де шляхом вільного доступу, через городню ділянку, потрапив на територію подвір`я.

Після чого, він підійшов до однієї з господарських споруд даного домоволодіння та знявши металеву защіпку, відчинив вхідні двері і проник у середину приміщення, звідки умисно, повторно, з корисливою метою, таємно викрав п`ять кролів білого окрасу невідомої породи, схожої на породу «Білий велетень» віком 4 місяці, вагою 2 кг 445 г; 1 кг 680 г, 1 кг 770 г, 1 кг 915 г та 2 кг 065 г, яких помістив до рюкзака, що приніс із собою. „У подальшому з викраденим, з місця вчинення кримінального правопорушення зник у напрямку свого проживання, що по АДРЕСА_2 . В результаті даної крадіжки, потерпілій ОСОБА_8 заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 1303 грн. 50 коп.

Таким чином, за вказаних обставин ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у приміщення.

В апеляційній скарзі перший заступник керівника Черкаської обласної прокуратури не заперечуючи доведеності вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, порушує питання про зміну вироку суду першої інстанції в частині кваліфікації дій ОСОБА_7 та зазначення даних про наявність у нього судимості через неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Зі змісту вироку встановлено, що судом першої інстанції не в повній мірі враховано положення закону України про кримінальну відповідальність, а саме: статей 4,5,12,32,88,89 КК України в частині безпідставної правової кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч.3 ст.185 КК України за ознакою повторності.

Заслухавши доповідь судді, міркування прокурора, яка підтримала доводи викладені в апеляційній скарзі та просила їх задовольнити, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ст.370 КПК України, вирок суду повинен бути законним та обґрунтованим. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ці вимоги закону місцевим судом виконані не в повному обсязі.

Висновок суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_9 у вчинені ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України при обставинах наведених у вироку, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується наведеними у вироку доказами, які судом досліджені в порядку ч.3 ст.349 КПК України, які не оспорюються в апеляційній скарзі прокурора.

Рішення суду першої інстанції оскаржується прокурором лише в частині кваліфікації дій ОСОБА_7 та наявності попередньої судимості, тому колегія суддів вважає недоцільним проводити детальний аналіз і відповідно до ст. 404 КПК України переглядає вирок суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення злочину, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого перевіркою матеріалів справи не виявлено.

Відповідно до вимог ст.413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є у тому числі застосування закону, який не підлягає застосуванню.

Як встановлено матеріалами кримінального провадження, ОСОБА_7 раніше був засуджений вироком Катеринопідльського районного суду Черкаської області від 01.09.2021 року за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Згідно квитанції АТ «Ощадбанк» 23.10.2021 року обвинувачений ОСОБА_9 сплатив штраф у розмірі 850 гривень (а.к.п.34), тобто ОСОБА_9 фактично відбув покарання призначене вироком Катеринопільського районного суду Черкаської області від 01.09.2021 року.

Крім того, місцевому суду на момент винесення оскаржуваного вироку було відомо про те, що ОСОБА_7 вже відбув покарання у виді штрафу, про що він сам зазначив у вступній частині вироку.

Згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 (зі змінами внесеними ЗУ № 720- IX від 17.06.2020), який набрав чинності з 01.07.2020, внесено зміни до Кримінального кодексу України, якими введено такий вид кримінальних правопорушень як кримінальний проступок.

Вказаним законом санкція кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України з 01.07.2020 викладена в іншій редакції, що відповідно відносить вказане кримінальне правопорушення до кримінального проступку, за скоєння якого з 01.07.2020 передбачено покарання у виді штрафу, який збільшено до розміру від однієї тисячі до трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а покарання у виді позбавлення волі, яке застосовувалось на строк до трьох років, змінено покаранням у виді обмеження волі на строк до п`яти років.

Відповідно до норми п.2-1 ч.89 КК України такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені за вчинення кримінального проступку, після відбуття покарання.

Згідно з ч.2 ст.4 КК України, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відвідні діяння до набрання таким законом чинності.

Враховуючи вищенаведене, вимоги ст.4, 5 КК України щодо застосування зворотної дії в часі кримінального закону, що поліпшує становище винної особи, поширюються на положення щодо часу погашення попередньої судимості ОСОБА_7 за вироком Катеринопільського районного суду Черкаської області від 01.09.2021 за ч. 1 ст. 185 КК України.

Таким чином, зважаючи на відбуття ОСОБА_7 покарання за попереднім вироком за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, яке на цей час відноситься до кримінальних проступків, а відтак, в силу ст. ст. 4, 5 КК України та п. 2-1 ст. 89 КК України обвинувачений вважається таким, що не має судимості.

За вказаних обставин, оскільки на момент вчинення кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 185 КК України судимість за попередній злочин за ч. 1 ст. 185 КК України (згідно вироку Катеринопільського районного суду Черкаської області від 01.09.2021 року) погашена, то в такому разі районний суд безпідставно кваліфікував дії ОСОБА_9 за ч.3 ст.185 КК України з ознаками повторності. Крім того, у вступній частині оскаржуваного вироку безпідставно зазначено про попередню судимість Іщенка за вироком Катеринопільського районного суду Черкаської області від 01.09.2021 року за ч.1 ст.185 КК України, оскільки ОСОБА_9 в силу ст.89 КК України судимості не має.

Відповідно до вимог ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів кваліфікує дії ОСОБА_7 за ч.3 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення.

Відповідно до положення п.2, 4 ч.1 ст.408 КК України, суд апеляційної інстанції змінює вирок суду першої інстанції.

На підставі вище викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення, а вирок суду зміні в частині кваліфікації дій ОСОБА_7 та наявності попередньої судимості.

Керуючись статтями 404, 405, 408, 409, 418, 420 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Черкаської обласної прокуратури задовольнити.

Вирок Катеринопільського районного суду Черкаської області від 26 січня 2022 року щодо ОСОБА_7 змінити в частині кваліфікації дій ОСОБА_7 та наявності попередньої судимості.

Виключити з мотивувальної частини вироку Катеринопільського районного суду Черкаської області від 26 січня 2022 року стосовно ОСОБА_7 при формулюванні обвинувачення визнаного судом доведеним посилання на вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення повторно.

Виключити з мотивувальної частини вироку Катеринопільського районного суду Черкаської області від 26 січня 2022 року стосовно ОСОБА_7 кваліфікуючу ознаку - вчинення крадіжки повторно.

Вважати кваліфікацію дій ОСОБА_7 за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення.

Виключити із вступної частини вироку Катеринопільського районного суду Черкаської області від 26 січня 2022 року щодо ОСОБА_7 посилання на наявність у ОСОБА_7 судимості за вироком Катеринопільського районного суду Черкаської області від 01.09.2021 року за ч.1 ст.185 КК України та вважати ОСОБА_7 не судимим в силу ст.89 КК України.

В решті вирок Катеринопільського районного суду Черкаської області від 26 січня 2022 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення.

Головуючий суддя

Судді -