Справа № 162/323/21
Провадження № 1-кп/162/5/2022
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 липня 2022 року смт Любешів
Любешівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

представника потерпілих адвоката ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, внесене 28.03.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000093, яке надійшло з Камінь-Каширської окружної прокуратури, стосовно

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Люб`язь Любешівського району Волинської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, не працюючого, з вищою освітою, неодруженого, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.296, ч.1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_9 27.03.2021 близько 16 год 40 хв, перебуваючи у приміщенні готелю, що розташований за адресою: вул. Перемоги, 15а, с.Люб`язь Камінь-Каширський район Волинська область, під час словесного конфлікту, який виник на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно правою рукою схопив потерпілу ОСОБА_5 за шию, та вдарив головою об скло вікна, внаслідок чого заподіяв останній тілесні ушкодження у вигляді підшкірної гематоми правої тім`яної-скронево-потиличної ділянки волосистої частини голови, які згідно з висновком судово-медичної експертизи № 20 від 02.04.2021 по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, ОСОБА_9 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_9 також пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України - хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчиненого за таких обставин:

ОСОБА_9 27.03.2021 біля 16 год 20 хв, знаходячись на території готелю, належному суб`єкту підприємницької діяльності фізичній особі ОСОБА_5 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок та спокій громадян, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, використовуючи нікчемний привід, всупереч правилам та нормам поведінки в суспільстві, виражаючи своє зневажливе ставлення до елементарних правил поведінки, моральності, добропристойності, безпричинно, відкрито, будучи агресивно налаштованим, шляхом нанесення ударів ногами та кулаками рук по вхідних дверях, потрапив у середину кафе вищевказаного готелю, де протягом тривалого часу, вперто не бажаючи реагувати на зауваження з боку присутніх осіб, продовжуючи свої хуліганські дії, чіплявся до персоналу, шарпав їх за верхній одяг, ображав нецензурними словами, кричав, самовільно переміщався по кімнатах готелю, шляхом нанесення ударів кулаками рук пошкоджував майно, чим тимчасово припинив нормальну діяльність вищевказаного закладу.

В судовому засіданні ОСОБА_9 свою вину у пред`явленому обвинуваченні заперечив повністю. Ствердив, що він 27.03.2021 не вчиняв хуліганства, а також не заподіяв потерпілій ОСОБА_5 умисне легке тілесне ушкодження. Показав, що 27.03.2021 в після обідню пору до нього зателефонував його батько та повідомив, що до нього дзвонила теща ОСОБА_6 та повідомила, що він себе агресивно поводив, вчиняв безлад в готелі «Гол» вночі цього дня. Таких дій насправді він не вчиняв, тому після цього дзвінка вирішив поїхати на місце та розібратись, спитати, чому про нього говорять неправду. З ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у нього давно склались та були на той час неприязні відносини. Він раніше неодноразово бував у комплексі «Гол», де його часто неякісно обслуговували. Прибувши туди десь після обіду 27.03.2021, він побачив, що вхідні двері з обох сторін комплексу зачинені. Тому він почав сигналити, стукати у вхідні двері. В стані алкогольного сп`яніння він не перебував. Спочатку працівники його не впускали, а потім двері відчинили. У барі комплексу він конфліктів з працівниками закладу не створював, нікого там чи в іншому місці не бив, не шарпав, не чіплявся до них. Намагався з`ясувати, хто звів на нього наклеп про те, що він себе вночі погано поводив та повідомив про це тещу ОСОБА_6 . Вже там додатково дізнався, що його друзів, які проживали в цьому готелі, достроково виселили з готельного номеру та не повернули проплачені кошти. Це його також обурило. Тому він в кафе дійсно рукою стукнув по столі, можливо, голосно говорив, однак нічого в комплексі «Гол» не пошкодив та не знищив. Тоді також говорив по телефону з ОСОБА_6 , однак про зміст їх розмови вже не пам`ятає. Сама конфліктна ситуація тривала десь 30-40 хв, тобто нетривалий час. Відвідувачів тоді не було, тому він не припиняв роботу закладу. Заходив до друзів в готельний номер, піднімаючись по сходових клітках, щоб допомогти забрати їх речі, але самовільно по готельних номерах не переміщався. Потім приїхала за ним його мама і він з нею поїхав додому. Додатково пояснив, що він близько 04 год ночі 27.03.2021 дійсно був у своїх друзів у готельному номері комплексу «Гол», проте вони та він себе там нормально поводили, не шуміли, не порушували громадський порядок та спокій інших громадян. Ніхто з жителів чи працівників готелю їм не робив зауваження щодо їх поведінки. Зранку 27.03.2021 він покинув приміщення «Гол». Вважає, що потерпілі та свідки (працівники комплексу) говорили неправду в судовому засіданні, а висновок експерта про наявність у ОСОБА_5 тілесних ушкоджень є недостовірним. З урахуванням наведеного, просив його виправдати у пред`явленому обвинуваченні, у цивільному позові обох потерпілих, а також у відшкодуванні їм витрат на правову допомогу, просив відмовити в повному обсязі.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що вона працює директором у готельному комплексі «Гол», власником якого є ОСОБА_6 27.03.2021 близько 4 години ночі їй зателефонувала консьєрж, яка працює у цьому комплексі, та, плачучи повідомила, що в готелі з участю ОСОБА_9 відбувається конфлікт. В одному з готельних номерів ОСОБА_9 з своїми друзями вели себе надто шумно, кричали, вчинили бійку, на зауваження припинити такі дії не реагували. Вона заспокоїла консьєрж та сказала потерпіти до ранку, бо знає ОСОБА_9 , оскільки з ним часто раніше вже виникали конфлікти. Про цю подію вона нікому не розказувала, ні до кого не телефонувала, думала, що все вночі закінчилось. Зранку в той же день о 9 годині прийшла на роботу. Близько 16 години вона з ОСОБА_11 перебували в кафе біля вікна та помітили, що до їх закладу під`їхав ОСОБА_9 та вийшов з автомобіля в надто збудженому стані та попрямував до вхідних дверей закладу. Вони швидко закрили ці двері, він попрямував до інших, які вони також встигли зачинити. ОСОБА_9 почав бити по дверях, тому ОСОБА_11 їх відкрила, щоб він їх не розбив. Зайшовши в приміщення готельного комплексу, ОСОБА_9 дуже швидко побіг по сходах до готельних номерів та ображав її. На сходовій клітці ОСОБА_9 схопив правою рукою її за горло і один раз вдарив головою об вікно, ображаючи її різними нецензурними словами, звинувачуючи, навіщо вона зателефонувала його батькам та повідомила про ситуацію, яка була вночі у цьому готелі. Хоч вона цього насправді не робила. В подальшому, як вона спустилась до бару, ОСОБА_9 повернувся та знову почав її та ОСОБА_11 ображати, безпідставно звинувачуючи. При цьому були присутні всі працівники. В подальшому ОСОБА_9 бив кулаком по столу, поводив себе неадекватно, було видно, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Хтось викликав поліцію. Згодом прийшла мама ОСОБА_9 , заспокоювала та забрала його. Після цього, може за хвилин 5, приїхала поліція, яка викликала швидку допомогу, бо їй та ОСОБА_11 було погано, а остання навіть втратила свідомість. Медичні працівники надавали їм допомогу, міряли та збивали артеріальний тиск, вкололи укол. Після цих всіх подій вона боялась за своє здоров`я та життя, довго не могла прийти в себе, зверталась до невропатолога та психіатра. Через декілька днів вона поїхала в смт Маневичі до лікаря, який встановив, які тілесні ушкодження у неї наявні. Додатково зазначила, що ОСОБА_9 у готельному комплексі нічого не пошкодив, перебував там всього десь 30 хв, може й менше. Як ОСОБА_9 тримав її за горло бачили ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . Цивільний позов підтримує в повному обсязі, мотивуючи його тим, що їй прийшлось їздити в смт Маневичі, довгий час переживати, перебувати в стресовому стані, звертатись за допомогою до інших людей, щоб супроводжували її на роботу та з роботи. Просила обрати покарання ОСОБА_9 на розсуд суду.

Визнаний під час досудового розслідування потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні показав, що він є власником готельного комплексу «Гол», що в с.Люб`язь Камінь-Каширського району. 27.03.2021 він знаходився в м.Вінниця. Йому зателефонували працівники закладу «Гол», зокрема ОСОБА_13 , яка є директором та адміністратором цього закладу, та повідомила, що у них стався інцидент з участю ОСОБА_9 . Останній ломився в двері, по-хамськи себе поводив з працівниками. В подальшому, коли він перебував на футбольному матчі, помітив, що до нього багато раз телефонувала дружина, він зрозумів, що щось сталось, тому він змушений був вийти з футбольного поля та зателефонувати до дружини. В телефонній розмові остання повідомила, що ОСОБА_14 в сльозах, в істериці, бо ОСОБА_9 її б`є. Він зателефонував до ОСОБА_5 і та повідомила, що ОСОБА_9 ламав двері, потім її схватив і вдарив головою в скло. Він зателефонував до ОСОБА_9 , той був, на його думку, не зовсім в адекватному стані, погрожував та поклав слухавку. Однак в присутності працівників закладу робив вигляд, що продовжував розмову. Після цих всіх подій він змушений був на другий день повернутись з м.Вінниці та розібратись в ситуації. Попросити друзів, щоб допомагали ОСОБА_5 приходити і йти з роботи, оскільки їй ОСОБА_9 погрожував. Приїхавши в с.Любязь, він шукав ОСОБА_9 , щоб поговорити з ним, однак його так і не знайшов. Тому змушений був звернутись до працівників поліції щодо неправомірної поведінки ОСОБА_9 . Додатково зазначив, що йому невідомо, яка шкода завдана закладу. Підтримує свій цивільний позов з підстав, викладених у ньому. Вважає, що йому завдана моральна шкода діями ОСОБА_9 , оскільки внаслідок його дій закрився заклад. Він як потерпілий змушений був їхати далеку відстань з м.Вінниця в смт Любешів. ОСОБА_9 не попросив у нього пробачення. Просить обрати обвинуваченому максимальну міру покарання.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні показала, що вона працює продавцем в готельному комплексі «Гол». Дати не пам`ятає, весною 2021 року вона зранку прийшла на роботу, знає що напередодні був конфлікт в закладі з участю ОСОБА_9 . Ближче до обіду прийшов ОСОБА_9 , який почав стукати в двері. ОСОБА_11 відчинила двері, а вона знаходилась в барі з ОСОБА_16 . ОСОБА_9 зайшов та сварився з ОСОБА_5 . Що саме, детально, не може сказати, бо не чула. Потім ОСОБА_9 піднявся, в готельний номер, а ОСОБА_5 прийшла в бар та сіла за столик. Була ще ОСОБА_11 . Шукали їй заспокійливі ліки. ОСОБА_5 розхвилювалась. Чи хтось її вдарив, вона не пам`ятає, що вона це говорила. ОСОБА_9 бачила вже в барі, він кричав, вдарив один раз по столі. Хвилин десять це тривало, потім прийшла мама ОСОБА_9 та через декілька хвилин вони пішли. Заклад роботу не припиняв, заклад працював, просто відвідувачів не було. Потім ОСОБА_11 на кухні втратила свідомість. З якої причини не знає. Працівники швидкої приїхали та робили кардіограму ОСОБА_5 та ОСОБА_11 , давали укол. Ніхто більше на стан здоров`я не скаржився. Погроз чи нецензурних слід в адресу ОСОБА_5 вона не чула. Напевне, ОСОБА_9 був у стані алкогольного сп`яніння.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показала, що вона працювала офіціантом в готелі «Гол». Дату вже точно не пам`ятає, десь в 2021 році, в пізній час, ОСОБА_9 , перебував в готелі, в компанії дуже шумно себе поводив. Вона проснулась від того, що були якісь крики. Обвинувачений погрожував консьєрж ОСОБА_5 , що спустить її зі сходів. Вранці, в інший день, після обіду ОСОБА_9 зайшов до них в бар, був в агресивному стані. Двері були зачинені, він досить сильно гримав в них, тому їх відкрили. Він почав нецензурно висловлюватись, кричати на ОСОБА_5 і на ОСОБА_11 , погрожував їм. Схопив ОСОБА_5 на сходах за горло і головою вдарив у вікно, це вона бачила особисто. Його розборонила ОСОБА_11 . Потім в барі ОСОБА_9 почав кричати, погрожувати ОСОБА_5 . На крики прийшли продавці. Відвідувачів не було. Потім забрала ОСОБА_9 його мама. Приїхала поліція, давали їм свідчення. ОСОБА_11 стало погано, вона втратила свідомість, і їй викликали швидку допомогу. Скаржились на стан здоров`я ОСОБА_5 і ОСОБА_11 . Сам конфлікт з участю ОСОБА_9 тривав десь 20-30 хв. Про пошкодження ОСОБА_9 будь-якого майна у закладі їй не відомо. Чи були мешканці в готелі, вона точно не знає. Після конфлікту вони обслуговували відвідувачів готелю.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні показала, що вона працює в комплексі «Гол», консьєржем у готелі. 27 березня 2021 року була у неї зміна вночі. В готель зайшов чоловік (в стані сп`яніння) з жінкою, які були мешканцями готелю, з якими прийшов і ОСОБА_9 . Оскільки мешканець готелю був у п`яному стані, вона спочатку не хотіла їх впускати у приміщення готелю, однак вони пообіцяли, що скоро повернуться назад, тому пропустила їх. Вони пішли в кімнату, де проживали. Там кричали, порушували спокій інших мешканців готелю, тому вона зайшла до них у готельний номер та запропонувала припинити такі дії, оскільки поступили скарги від інших мешканців готелю. На її зауваження вийшов ОСОБА_9 та почав висловлюватись нецензурно, погрожувати спустити зі сходової клітки. Тому вночі вона зателефонувала до ОСОБА_5 та повідомила їй про ці обставини. Та її заспокоїла, сказавши, що зранку розберуться. У цей же день зранку вона в 9 годині здала свою зміну та на роботу прийшла її напарниця. Знає, що у зв`язку з нічними подіями, мешканцю готелю, у якого в номері відбувався великий шум, зранку запропонували виселитись. Сам конфлікт ОСОБА_5 з ОСОБА_9 вона безпосередньо не бачила, знає про нього зі слів ОСОБА_11 , яка їй повідомила, що обвинувачений хватав ОСОБА_5 за горло та бив. Відомо, що її напарниця ОСОБА_11 втратила свідомість. Про пошкодження ОСОБА_9 будь-якого майна в готельному комплексі їй не відомо. Про інші конфліктні ситуації з ОСОБА_9 вона не знає.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показала, що вона працює в комплексі «Гол», технічним працівником. 27 березня 2021 року вона перебувала з ОСОБА_5 та іншими працівниками в приміщенні комплексу «Гол». Побачили, що приїхав ОСОБА_9 , тому вона закрила двері. Він почав стукати в двері, тому, щоб він їх не пошкодив, вона відкрила двері. Коли ОСОБА_9 зайшов, почав звинувачувати ОСОБА_5 нецензурними словами та спитав чому вона подзвонила до його батьків. Вона відповіла, що не дзвонила. Він почав на неї кричати і схватив її за горло та вдарив у вікно. Це вона безпосередньо бачила. Потім конфлікт відбувався у барі. ОСОБА_9 кричав на ОСОБА_5 , стукав кулаком по столу в присутності інших працівників. Всього конфлікт тривав, може, годину. В її адресу та в адресу інших працівників ОСОБА_9 не висловлювався, тільки мав претензії до ОСОБА_5 . Прийшла його мама та забрала ОСОБА_9 . Майна у закладі він не пошкодив. Пізніше приїхали працівники поліції. Після цього їй стало погано, вона на кухні втратила свідомість. Приїхала швидка допомога та надали їй та ОСОБА_5 медичну допомогу. Чи припинив заклад роботу їй не відомо.

Свідок ОСОБА_18 у судовому засіданні показала, що вона працює в комплексі «Гол», кухарем. Точної дати не пам`ятає, у 2021 році конфлікт між ОСОБА_5 та ОСОБА_9 вона безпосередньо не бачила, бо працювала на кухні. Лише бачила в залі як ОСОБА_9 кричав, бігав з телефоном, телефонував, стукав по столі. Це бачили й інші працівники комплексу. ОСОБА_5 плакала. ОСОБА_9 намагалися заспокоювати, він, напевне, перебував у стані сп`яніння. До інших працівників, в тому числі й до неї, ОСОБА_9 , претензій не мав, нецензурних слів не висловлював. Але всі його боялися. Потім прийшла його мама заспокоювала та забрала його. Пізніше в кухні стало погано ОСОБА_11 , тому приїхала швидка та надала їй допомогу. Крім ОСОБА_11 та ОСОБА_5 ніхто не скаржився на стан здоров`я. Була викликана поліція. Відвідувачів не було. Заклад не закривався, бар працював. Про інші конфліктні ситуації з ОСОБА_9 їй не відомо.

Свідок ОСОБА_19 у судовому засіданні показала, що вона працює в комплексі «Гол», продавцем. Дати не пам`ятає, в березні 2021 року вона прийшла на роботу та дізналась від колег про нічний інцидент з участю ОСОБА_9 . У подальшому вдень вона почула стукіт, тому вона вийшла та побачила ОСОБА_9 , який говорив по телефону, комусь казав, щоб той приїжджав. Потім стукав кулаком по столі, не реагував на зауваження, кричав до ОСОБА_5 , остання плакала. Чи кричав до інших осіб, вона не пам`ятає. Чи завдавав він комусь тілесні ушкодження, вона не бачила. За верхній одяг не шарпав нікого. Майна не пошкодив. Нецензурної лайки від ОСОБА_9 не пам`ятає. Його забрала мама. Приїхала поліція і швидка допомога. Припускає, що діями ОСОБА_9 відбулась зупинка роботи закладу. Під час конфлікту відвідувачів не було. Конфлікт тривав приблизно хвилин 10.

Свідок ОСОБА_20 у судовому засіданні показала, що вона працює в комплексі «Гол», продавцем. 27 березня 2021 року приблизно в 16 годині вона почула лайку та крики в приміщенні бару комплексу «Гол». Вона працює поверхом нижче та прийшла на місце конфлікту. Перебувала там декілька хвилин. Коли прийшла, помітила ОСОБА_5 , яка сиділа за столом, плакала, у неї трусились руки. Були інші працівники. ОСОБА_9 кричав на всіх в загальному, по телефону щось виясняв, ходив туди-назад. Він був знервований, можливо, агресивний. З відвідувачів не було нікого. Прийшла його мама, після того вона (свідок) спустилась на своє робоче місце. Що там було далі, вона не бачила. Чи був ОСОБА_9 в стані сп`яніння, вона сказати не може. Знає зі слів інших працівників, що ОСОБА_11 працівники медичної допомоги надавали допомогу, а перед тим, ОСОБА_9 вдарив ОСОБА_5 .

Свідок ОСОБА_21 у судовому засіданні показав, що він працює на посаді інспектора СРПП ВПД №1 (сел.Любешів) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області. Точної дати не пам`ятає, десь в 2021 році, в суботу, після обіду він разом з колегою ОСОБА_22 чергував в добовому наряді та отримав повідомлення, що в комплексі «Гол» ОСОБА_9 чи наніс тілесне ушкодження, чи погрожував персоналу фізичною розправою. До них звернулась адміністратор комплексу «Гол», точних анкетних даних не пам`ятає та повідомила, що ОСОБА_9 стукав в бокові двері, хотів потрапити в приміщення готелю. Коли обвинуваченому відкрили двері і він зайшов в приміщення, на сходовій клітці, на першому поверсі між ОСОБА_9 та адміністратором готелю виник конфлікт, той її звинувачував, чому вона повідомила його батьків про якусь нічну подію. Потім він її взяв за шию та штовхнув у вікно, після чого піднявся на другий поверх у готельний номер до своїх знайомих, які були немісцевими. Потім обвинувачений повернувся в приміщення кафе і знову почав кричати в сторону працівників закладу і стукнув кулаком по столі. Так йому пояснили, також сказали, що ОСОБА_9 був у стані алкогольного сп`яніння. Хто конкретно це сказав, не пам`ятає. Одній із працівниць закладу стало погано, вона почала втрачати свідомість, тому він викликав швидку допомогу. Коли він прибув в приміщення, бачив працівників закладу, обвинуваченого не бачив. Щоб щось було пошкоджено в закладі, він не бачив. Адміністратор скаржилась на стан здоров`я, у неї боліла голова, була задишка. Коли приїхала швидка, надавали допомогу жінці. Перебував там 1,5 2 години. Відвідувачів чи сторонніх людей в закладі не було.

Свідок ОСОБА_22 у судовому засіданні показав, що він працює на посаді інспектора СРПП ВПД №1 (сел.Любешів) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області. Під час несення служби, точної дати не пам`ятає, десь в обідню пору, весною у 2021 році, було отримано повідомлення, що в комплексі «Гол» порушення громадського порядку. Приїхавши на місце події з колегою ОСОБА_21 , опитали працівників комплексу. ОСОБА_9 не було. Бачили працівників закладу, сторонніх осіб не бачив. На місці події речей та предметів пошкоджено не було. Одна працівниця плакала. Зі слів працівників закладу стало відомо, що ОСОБА_9 був в стані алкогольного сп`яніння, вдарив головою в двері жінку. При яких обставинах він не знає. Вони викликали карету швидкої допомоги. Двері закладу були відкриті. Куди зник ОСОБА_9 свідку невідомо.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні показав, що він є батьком обвинуваченого, бажає давати показання. Десь весною 2021 року, точної дати не пригадує, до нього подзвонила близько 7 години ранку теща ОСОБА_6 Коцюбинська та сказала, що в готелі якісь гості шуміли, не давали цілий ніч спати, мабуть, і ваш син там був. Він зателефонував до сина, той відповів, що він в с.Дольськ та в готелі взагалі не був. Він сину сказав, що йому телефонували і повідомили, що він все таки там був та шумів в готелі. Син це заперечував та десь під ранок незадовго приїхав до нього з жінкою та знову повідомив, що там не був. Почувши цю інформацію, його син сказав, що поїде і розбереться, чому його безпідставно звинувачують, бо там його друг був в готельному номері. Тільки син поїхав, до нього знову зателефонувала ОСОБА_23 та повідомила, щоб він їхав до готелю «Гол», бо його син дебоширить. Він зателефонував до дружини, остання туди поїхала. Йому стало відомо, що друга його сина примусово виселили з готелю, незважаючи на те, що він мав там право бути до 12 години. Про якийсь нічний конфлікт він не знає, його сина там не було. Знає, що була телефонна розмова між його сином і ОСОБА_6 , про зміст якої він не знає. Знає, що був спір між ними. Через кілька днів йому син з його друзями повідомили, що ніхто в готелі не дебоширив. Сина взагалі в готелі не було. Потім приїхав до нього ОСОБА_6 питав де його син, бо він двері в готелі побив, тому буде звертатись до правоохоронних органів, просити притягнути його сина до кримінальної відповідальності. Додатково повідомив, що його дружина їздила в готель, забрала сина, але все там було добре тільки безпідставно звинувачували їх сина та вигнали відвідувачів з готелю. ОСОБА_24 за них заступився. Йому ніхто не повідомив, що його син комусь наносив тілесні ушкодження та пошкоджував майно закладу. Ці обставини заперечував і його син. Адміністратор йому в подальшому нічого не повідомляла. Вважає, що висновок щодо наявності тілесних ушкоджень в ОСОБА_5 є недостовірним, оскільки складений через кілька днів після подій. Стверджує, що обвинувачення його сина у скоєнні кримінальних правопорушень є надуманим.

Свідок ОСОБА_25 у судовому засіданні показала, що вона є мамою обвинуваченого, бажає давати показання. Точно дати не пам`ятає, весною 2021 року до неї додому приїхав ОСОБА_6 та сказав, що посадить за грати її сина. Все почалось з того, що адміністратор готелю «Гол» не розібралась, що там відбулось в готелі, що там були люди з Києва, та інша людина, які мешкали в готелі. Безпідставно поскаржилась Коцюбинській, а остання подзвонила до чоловіка, ніби їх син в готелі не дає людям спати. Як виявилось його у готелі зовсім не було. На другий день він пішов розбиратись, чому його безпідставно звинувачують, турбують ОСОБА_9 (батька), який має незадовільний стан здоров`я. До неї зателефонував чоловік та повідомив, що їх син пішов розібратись в готель «Гол», тому вона прийшла туди. Її син там був, була потерпіла та інші люди, працівники готелю. Син агресії не проявляв, у стані алкогольного сп`яніння не був. Скаржились мешканці готелю з м.Києва, що їх безпідставно виселили. Вона там була присутня хвилин 5. Потім забрала сина і вони поїхали додому. Ніяких бійок там не було. Ніхто не скаржився на неправомірні дії її сина. Обстановка в закладі не була порушена. Мешканці готелю були в приміщенні. Працівників поліції чи швидкою допомоги там не було.

Свідок ОСОБА_26 у судовому засіданні показав, що він перебуває у дружніх стосунках з обвинуваченим. Точно дати не пам`ятає, у 2021 році, знає, що в готелі якийсь конфлікт вийшов. На другий день до батька обвинуваченого приїхав ОСОБА_6 з спортсменом і шукав ОСОБА_9 , хотів з ним розібратись. Бачив це особисто. Деталей їх розмови не знає.

Свідок ОСОБА_27 у судовому засіданні показав, що він знає обвинуваченого, його тато є йому двоюрідним братом. Не пам`ятає дати, десь у 2021 році, він виїжджав з водієм і фельдшером в складі екіпажу швидкої допомоги в комплекс «Гол». Коли туди приїхав, вже працювала поліція, дві жінки, прізвищ вже їх не пам`ятає, скаржились на стан здоров`я. Ці дані були внесені в електронну та паперову картки виїзду, які змінити неможливо, тому всі деталі можна там побачити. Двом жінкам попередньо було встановлено діагноз «гостра реакція на стрес», другій жінці додатково «струс головного мозку», але це не точно. Сказали, що це викликано інцидентом з відвідувачем. Одна жінка говорила, що вона головою в щось вдарилась, деталей не розповідала. На підставі таких пояснень виставлявся попередній діагноз. Діагноз був попередній, від гіршого сценарію, а остаточний міг вже бути перевірений пізніше. Ні обвинуваченого, ні його родичів, він не бачив. Двері були відчинені, був вільний доступ в приміщення. Нічого з майна пошкодженого не було.

На підтвердження винності обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, окрім показань в судовому засіданні потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , безпосередніх очевидців свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , частково показань інших свідків (працівників готелю), свідчать також досліджені в судовому засіданні докази, а саме:

- витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні № 0000093 від 27.03.2021 (а.к.п. 167, т.1);

- рапорт старших інспекторів чергових Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області від 27.03.2021 про отримання інформації від заявника ОСОБА_5 по факту нанесення останній побоїв (а.к.п. 169, 170, т.1);

- рапорт інспектора чергового ВПД №1 (смт Любешів) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області від 27.03.2021 про те, що до відділення поліції звернулась адміністратор закладу комплексу «Гол» гр. ОСОБА_5 , який розташований в с.Люб`язь та повідомила, що візуально знайомий ОСОБА_9 , перебуваючи у приміщенні даного закладу, вдарив останню головою об вікно (а.к.п. 171, т.1);

- заява ОСОБА_6 , адресована Начальнику ВПД №1 (смт Любешів) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області від 29.03.2021, про притягнення ОСОБА_9 до відповідальності, оскільки останній 27.03.2021 близько 03:30 та в подальшому даного ж дня з 16 години, перебуваючи в комплексі «Гол», безпричинно чіплявся до робочого персоналу, застосував фізичну силу відносно адміністратора закладу ОСОБА_5 (а.к.п.172, т.1);

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 27.03.2021 ОСОБА_5 , яка повідомила, що 27.03.2021 близько 16:30 год візуально знайомий ОСОБА_28 в приміщенні комплексу «Гол», що в с.Люб`язь, рукою взяв за шию заявницю та вдарив головою об вікно (а.к.п.173, т.1);

- висновок експерта Маневицького міжрайвідділення судово-медичної експертизи № 20 від 02.04.2021, відповідно до якого під час проведення судово-медичної експертизи у гр. ОСОБА_5 , було виявлено тілесне ушкодження у вигляді підшкірної гематоми правої тім`яно-скронево-потиличної ділянки волосистої частини голови. Вказана підшкірна гематома волосистої частини голови, згідно з морфологічних особливостей, виникла в результаті травмуючої дії тупого предмету, будь-які характерні особливості слідоутворюючої поверхні якого даному ушкодженні відображення не знайшли, не виключається, що в термін, вказаний у фабулі постанови про призначення судово-медичної експертизи і потерпілою. За ступенем тяжкості підшкірна гематома правої тім`яно-скроневої потиличної ділянки волосистої частини голови, виявлена у гр. ОСОБА_5 , 1972 р.н., належить до категорії легких тілесних ушкоджень. Приймаючи до уваги характер та особливості анатомічної локалізації тілесного ушкодження, виявленого у ОСОБА_5 , вважається, що для його (ушкодження) утворення було необхідно не менш, як один травмуючий контакт з тупим предметом вищеописаних властивостей... сумнівною вважається імовірність його утворення в результаті падіння потерпілої з висоти власного зросту на площині (а.к.п. 176, т.1);

- картою виїзду швидкої медичної допомоги № 321 від 27.03.2021 про те, що ОСОБА_5 встановлено попередній діагноз артеріальна гіпертензія, гостра реакція на стрес, струс головного мозку. В потерпілої були скарги на головокружіння, головний біль… (а.к.п.180, т.1);

- протокол проведення слідчого експерименту від 15.04.2021 з фототаблицями, проведеного за участю потерпілої ОСОБА_5 , в присутності двох понятих, де потерпіла ОСОБА_5 відтворила усі обставини спричинення їй тілесних ушкоджень, зазначивши, що ОСОБА_9 зайшов до приміщення через вхідні двері до готелю, які розміщені з лівої сторони приміщення комплексу в кінці споруди. Піднявшись по східцях на між сходовий майданчик, де на той час стояла вона та свідок ОСОБА_11 , взяв її правою рукою за шию зліва та вдарив її головою в скло вікна, яке розміщене було позаду неї. Після цього пішов до приміщення готелю (а.к.п. 197-201, т.1);

- протокол проведення слідчого експерименту від 15.04.2021 з фототаблицями, проведеного за участю свідка ОСОБА_11 , в присутності двох понятих, де свідок ОСОБА_11 відтворила усі обставини заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_5 , зазначивши, що ОСОБА_9 зайшов до приміщення готелю комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », через вхідні двері до приміщення готелю, які розміщені з лівої сторони в кінці приміщення... Зайшовши до середини приміщення гр. ОСОБА_9 по сходах піднявся на міжсходову площадку, де на той час знаходилась гр. ОСОБА_5 із якою він став сперечатись та коли вона піднялась та стала поряд із ними то помітила, як ОСОБА_9 правою рукою схопив гр. ОСОБА_5 за шию та ударив об скло вікна, яке розміщувалось позаду неї, внаслідок чого потерпіла ударилась головою. Після цього ОСОБА_9 по східцях піднявся до готельних номерів. (а.к.п. 202-207, т.1).

Вищевказані докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, тому, аналізуючи їх в сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_9 у заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, повністю доведена і його дії правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України.

При цьому суд не бере до уваги показання свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_25 про непричетність обвинуваченого ОСОБА_9 до вчинення цього кримінального правопорушення, оскільки їх показання суперечать іншим дослідженим у судовому засіданні доказам. Окрім цього, ці свідки не були безпосередніми свідками події, є батьками обвинуваченого, тому можуть бути зацікавленні у неправильному вирішенні справи з метою уникнення їх сином відповідальності за скоєне.

Суд аналітично оцінює й позицію обвинуваченого щодо невизнання винуватості у скоєнні кримінального правопорушення та заяви його захисника про непричетність обвинуваченого до скоєння кримінального правопорушення, оскільки винуватість ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, доведена і сумніву не викликає. Таку позицію обвинуваченого та захисника, суд вважає способом, обраним ними для захисту обвинуваченого з метою уникнути останнім відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

Суд вважає, що у даному випадку вина обвинуваченого доведена поза розумним сумнівом.

Разом з тим, суд вважає за необхідне виключити з обвинувачення обставину, яка обтяжує покарання обвинуваченого вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, з огляду на те, що судом не здобуто переконливих доказів вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, у стані алкогольного сп`яніння. Окрім того, в фабулі обвинувачення ОСОБА_9 за ч.1 ст. 125 КК України (на відміну від - ч.1 ст. 296 КК України) не вказано, що обвинувачений перебував в стані алкогольного сп`яніння. Обставина, яка обтяжує покарання в обвинувальному акті зазначена щодо одного кримінального правопорушення.

Однак, за пред`явленим обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України (хуліганство), ОСОБА_9 слід виправдати з огляду на такі обставини.

Хуліганство це грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом (ч. 1 ст. 296 КК України).

Основним безпосереднім об`єктом хуліганства є громадський порядок. Його додатковим факультативним об`єктом може бути, зокрема, здоров`я особи.

Правильну кримінально-правову оцінку хуліганства та відмежування його від, зокрема, посягань проти життя і здоров`я людини, а звідси визначення однаковості чи неоднаковості застосування норми закону про кримінальну відповідальність, належить проводити за сукупністю ознак суспільно небезпечного діяння, які згідно із законом про кримінальну відповідальність охоплюються поняттям склад злочину і визначають діяння як злочинне та кримінально каране. Так вказує правова позиція Верховного Суду України, сформульована в постанові від 04.10.2012 у справі № 5-17кс12.

В основі відмежування хуліганства від злочинів проти здоров`я, крім інших ознак, перебувають об`єкт злочину, який значною мірою визначає правову природу (характер) кожного із цих діянь та їхню суспільну небезпечність, і така ознака суб`єктивної сторони злочину, як його мотив.

Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок та інші зазначені вище об`єкти захисту. Зміст та спрямованість цього діяння вбачаються із характеру дій особи, яка їх вчиняє, а також із стосунків, які склалися між такою особою та потерпілим.

Особливість мотиву хуліганства полягає у причинній зумовленості. Спонуки вчинити такі дії можуть бути різні. Поєднує їх те, що вони, здебільшого, позбавлені будь-якої необхідності, нерідко постають із бажання особи показати свою ніби вищість (винятковість), чи з розгнузданого самолюбства, пов`язаного з неповагою до особи, людської гідності, байдужим ставленням до законів і правил поведінки.

У контексті зазначеного Верховний Суд посилається на роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 10 «Про судову практику у справах про хуліганство», в яких зазначено, що суди мають відрізняти хуліганство від інших злочинів залежно від спрямованості умислу, мотивів, цілей винного та обставин учинення ним кримінально караних дій. Дії, що супроводжувалися погрозами вбивством, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, вчинені винним щодо членів сім`ї, родичів, знайомих і викликані особистими неприязними стосунками, неправильними діями потерпілих тощо, слід кваліфікувати за статтями Кримінального кодексу України, що передбачають відповідальність за злочини проти особи. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише у тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

Велика Палата ВС у постанові від 03.07.2019 у справі № 288/1158/16-к зауважує наступне.

Безпосереднім об`єктом кримінально-правової охорони за статтею 296 КК України є громадський порядок, тобто суспільні відносини, що сформовані внаслідок дії правових норм, а також моральних-етичних засад, звичаїв, традицій та інших позаюридичних чинників і полягає в дотриманні усталених правил співжиття.

Підтримання громадського порядку є одним із важливих чинників захисту честі, гідності, здоров`я, безпеки громадян, їх спокійного відпочинку та безперешкодної праці, втілення інших природних, соціальних і культурних прав членів людської спільноти.

Кримінально каране хуліганство з об`єктивної сторони полягає в посяганні на ці правоохоронювані цінності, що супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом. Таке посягання, як правило, здійснюється у людних або громадських місцях, зазвичай з ініціативи правопорушника, супроводжується нецензурною лайкою та/або фізичним насильством, пошкодженням майна і призводить до заподіяння моральної та матеріальної шкоди.

За зовнішніми ознаками хуліганство певним чином схоже на ряд інших злочинів, зокрема на ті з них, що посягають на здоров`я, честь і гідність людини, її майно. Критеріями розмежування цих діянь є насамперед об`єкт посягання, що визначає правову природу та суспільну небезпечність кожного з них, і мотив як ознака суб`єктивної сторони злочину.

Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок. Проявами особливої зухвалості під час цих дій є нахабне поводження, буйство, бешкетування, поєднане з насильством, знищення або пошкодження майна, тривале порушення спокою громадян, зрив масового заходу, тимчасове порушення нормальної діяльності установи, підприємства, організації або громадського транспорту тощо. Винятковим цинізмом у контексті статті 296 КК України визнаються дії, що демонструють брутальну зневагу до загальноприйнятих норм моралі, зокрема прояви безсоромності чи грубої непристойності, публічне оголення, знущання з хворих, дітей, людей похилого віку, осіб, що знаходяться у безпорадному стані.

Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є мотив явної неповаги до суспільства. Домінування у свідомості винного такого внутрішнього спонукання і відсутність особистого мотиву посягання на потерпілого є головним критерієм відмежування хуліганства як злочину проти громадського порядку та моральності від злочинів проти особи.

Хоч хуліганські дії нерідко супроводжуються фізичним насильством і заподіянням тілесних ушкоджень, головною їх рушійною силою є бажання не завдати шкоди конкретно визначеному потерпілому, а протиставити себе оточуючим узагалі, показати свою зверхність, виразивши явну зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки. Означені дії не зумовлені особистими мотивами й конкретною метою, а за своїми внутрішніми чинниками фокусуються в напрямку тотального негативізму й ворожого ставлення до суспільства. Протиправні діяння вчиняються за відсутності зовнішнього приводу або з незначного приводу і зазвичай спрямовані на випадкові об`єкти. Якщо хуліганству передує конфлікт винного з потерпілим (потерпілими), такий конфлікт провокується самим винним як зухвалий виклик соціальному оточенню, і реакція інших на провокуючі дії, в тому числі спроба їх припинити, стають приводом для подальшого насильства.

З урахуванням зазначеного дії, що супроводжувалися погрозами вбивства, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, обумовлені особистими неприязними стосунками, підлягають кваліфікації за статтями КК України, що передбачають відповідальність за злочини проти особи. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише в тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

Таким чином, для юридичної оцінки діяння за статтею 296 КК України обов`язковим є поєднання ознак об`єктивної сторони цього злочину у виді грубого порушення громадського порядку, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, і суб`єктивної сторони, зокрема, мотиву явної неповаги до суспільства.

За відсутності відповідного мотиву, коли застосування насильства зумовлене неприязними стосунками з потерпілим і прагненням завдати шкоди конкретній особі з особистих спонукань, сам собою факт вчинення протиправних дій у громадському місці в присутності сторонніх осіб не дає достатніх підстав для кваліфікації їх як хуліганства.

Зміст і спрямованість протиправного діяння, що має істотне значення для його правової оцінки, в кожному конкретному випадку визначається виходячи з часу, місця, обстановки й інших обставин його вчинення, характеру дій винного, а також поведінки потерпілого і стосунків, що склалися між ними.

За фактичними обставинами справи, встановленими під час судового розгляду, при дослідженні відеозапису з камер спостереження готелю «Гол» та протоколу огляду відеозапису від 02.04.2021, а також при безпосередньому сприйнятті судом показань потерпілих, обвинуваченого та свідків (працівників комплексу) про особистий конфлікт між потерпілою і обвинуваченим, який виник через претензію обвинуваченого до потерпілої ОСОБА_5 через те, що та нібито розповіла Коцюбинській про нічні події 27.03.2021 в готельному номері комплексу «Гол», а та, в свою чергу, зателефонувала до батька обвинуваченого та повідомила йому про те, що його син в приміщенні готелю вчиняв неправомірні дії, нецензурно висловлювався, порушував спокій мешканців готелю тощо. Обстановка й обставини події, динаміка їх розвитку й об`єктивні ознаки поведінки обвинуваченого свідчать про те, що вона була зумовлена особистою неприязню до ОСОБА_5 , через, на його думку, наклеп щодо нього, прагненням з`ясувати певні обставини, а не бажанням протиставити себе суспільству і продемонструвати зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки.

На підставі досліджених у судовому засіданні доказів, суд доходить висновку й про відсутність у діях обвинуваченого об`єктивної сторони хуліганства, а саме грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжуються особливою зухвалістю.

Між тим слід зазначити, що в формулюванні обвинувачення ОСОБА_9 за ч.1 ст. 296 КК України зазначено, що готель, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , належить суб`єкту підприємницької діяльності фізичній особі ОСОБА_5 . Однак, як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру про право власності на нерухоме майно… зазначене нерухоме майно на праві приватної власності (частка 1/1) належить ОСОБА_6 (а.к.п.181-182, т.1).

При цьому, як вбачається із показань обвинуваченого, потерпілої та всіх свідків, а також досліджених письмових доказів, жодного майна, за обставин, зазначених в обвинувальному акті, ОСОБА_9 у приміщенні готельного комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » не пошкодив та не знищив. Це підтвердив у судовому засіданні й сам власник - ОСОБА_6 . З огляду на ці обставини, залишається сумнівним факт визнання потерпілим під час досудового розслідування у кримінальному провадженні (за ч.1 ст. 296 КК України) власника комплексу «Гол» ОСОБА_6 , який до того ж, як встановлено судом, 27.03.2021 безпосередньо на місці події взагалі не перебував.

Також, на думку суду, не встановлено, що діями обвинуваченого ОСОБА_9 було припинено діяльність комплексу «Гол», що потягнуло за собою негативні наслідки для власника. Як вбачається з показань обвинуваченого, потерпілої та свідків (працівників комплексу), конфлікт в післяобідню пору 27.03.2021 за участю обвинуваченого тривав приблизно до 30 хв, тобто нетривалий час. При цьому заклад не зачинявся. Згідно з показань свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_18 , ОСОБА_12 , ОСОБА_20 за цей час заклад роботу не припиняв, проте відвідувачів не було. Після конфлікту заклад також працював. Інші свідки показали, що їм або невідомо чи припинив роботу заклад під час конфлікту, або вони висловили лише свої припущення про те, що заклад, можливо, й припинив свою роботу.

Жодні докази у справі про те, що комплекс «Гол», внаслідок дій обвинуваченого частково припинив свою діяльність та/чи втратив прибуток (дохід) у матеріалах кримінального провадження відсутні.

Таким чином, на думку суду, ОСОБА_6 безпідставно під час досудового розслідування визнаний потерпілим у кримінальному провадженні, оскільки йому не завдано кримінальним правопорушенням моральної, фізичної або майнової шкоди (ч.1 ст.55 КПК України).

Отже, суд доходить висновку про відсутність у діях ОСОБА_9 об`єктивної сторони хуліганства, а також його суб`єктивної сторони, зокрема, мотиву явної неповаги до суспільства, що є обов`язковою юридичною ознакою кримінального правопорушення, передбаченого статтею 296 КК України.

Розглядаючи заявлений потерпілою ОСОБА_5 до обвинуваченого цивільний позов про відшкодування моральної шкоди в розмірі 25000 грн., суд виходить з таких міркувань.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Приписами ч. 3 ст. 23 ЦК України встановлено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд вважає доведеним, що неправомірними діями обвинуваченого потерпілій ОСОБА_5 заподіяно моральну шкоду, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, які вона перенесла у зв`язку із нанесенням їй тілесного ушкодження. Враховуючи глибину та тривалість душевних страждань, які потерпіла перенесла, вимоги розумності та справедливості, суд визначає розмір грошового відшкодування в сумі 5000 грн. та на підставі ст. 129 КПК України, ст. 1167 ЦК України стягує з обвинуваченого на користь потерпілої.

Також з обвинуваченого на користь потерпілої ОСОБА_5 підлягають стягненню понесені нею процесуальні витрати на правову допомогу.

Так, згідно зі ст. 118 КПК України процесуальні витрати складаються із витрат на правову допомогу; витрат, пов`язаних із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження; витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів; витрат, пов`язаних зі зберіганням і пересиланням речей і документів.

Відповідно до ч. 2 ст. 120 КПК України витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження.

За нормами ч. 1 ст. 124 КПК України в разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Наведені вище норми кримінального процесуального закону регулюють порядок відшкодування витрат, понесених учасником кримінального провадження в зв`язку з його участю в досудовому розслідуванні та судовому провадженні. Згідно з цими нормами в разі визнання обвинуваченого винуватим у вчинення кримінального правопорушення з нього стягуються процесуальні витрати, що були понесені учасниками кримінального провадження.

Таким чином, враховуючи, що потерпіла ОСОБА_5 у зв`язку з участю в цьому кримінальному провадженні понесла витрати на правову допомогу, розмір яких підтверджується належними доказами, а саме копіями договору про надання правової допомоги від 27.04.2021, ордеру на надання правничої допомоги, згідно з яким адвокат ОСОБА_7 надає правову допомогу ОСОБА_5 , актом приймання-передачі виконаних робіт та квитанцією до прибуткового касового ордеру №147 від 03.08.2021 про їх оплату в сумі 10000 грн. (а.к.п. 43, 44, 47, 48, т.1), де зазначено детальний опис наданих послуг, враховуючи також загальну тривалість досудового розслідування та судового розгляду, місцезнаходження органу досудового розслідування, суду з місцем роботи адвоката, тому ці процесуальні витрати слід стягнути з обвинуваченого на користь потерпілої ОСОБА_5 .

Що стосується питання вирішення цивільного позову ОСОБА_6 , а також витрат, понесених ним на правову допомогу в кримінальному провадженні, суд доходить такого висновку.

Згідно з ч.3 ст. 129 КПК України, у разі виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення або його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, а також у випадках, передбачених частиною першою статті 326 цього Кодексу, суд залишає позов без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 КПК України в разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

З урахуванням виправдання обвинуваченого ОСОБА_9 за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України, у якому потерпілим визнано ОСОБА_6 , цивільний позов останнього необхідно залишити без розгляду, а також відмовити у стягненні з обвинуваченого на користь ОСОБА_6 витрат на правову допомогу.

У відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України при призначенні міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, яке відповідно до вимог ч.2 ст. 12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків, дані про особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого -відсутні.

ОСОБА_9 вперше притягується до кримінальної відповідальності, раніше не судимий, має на утриманні одну неповнолітню дитину, не працює, однак з березня 2022 року по теперішній час є добровольцем добровольчого формування ЛМТГ «Батальйон оперативного реагування «Луцьк».

Обвинувачений є особою молодого віку, має задовільний стан здоров`я, на обліках у лікарів нарколога чи психіатра не перебуває.

Разом з тим, він не визнав своєї вини у вчинені кримінального правопорушення, не розкаявся у скоєному, не попросив вибачення у потерпілої, не відшкодував їй заподіяної шкоди, внаслідок чого потерпіла просила суд призначити йому покарання на розсуд суду.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого кримінального проступку, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу винного, керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, суд доходить висновку про необхідність призначення покарання обвинуваченому, передбачене санкцією ч.1 ст. 125 КК України, у виді громадських робіт.

На думку суду, обрана міра покарання, є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, судові витрати в провадженні відсутні.

Питання речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 368, 370, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_10 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді 100 (ста) годин громадських робіт.

ОСОБА_10 визнати невинуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.1 ст. 296 КК України та на підставі п.3 ч.1 ст. 373 КПК України виправдати в зв`язку з відсутністю в його діянні складу кримінального правопорушення.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 до ОСОБА_9 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_5 5000,00 (п`ять тисяч) гривень у відшкодування моральної шкоди. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_5 10000,00 (десять тисяч) гривень у відшкодування витрат на правову допомогу.

Цивільний позов ОСОБА_6 залишити без розгляду.

Відмовити у стягненні з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 процесуальних витрат, зокрема витрат на правову допомогу у розмірі 10000,00 (десять тисяч) гривень.

Речові докази: оптичний носій (компакт диск) CD-R, на якому знаходяться відеофайли з камер спостереження комплексу «Гол», що в с.Любязь Камінь-Каширського району - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення суду апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Любешівський районний суд Волинської області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_29