Справа №463/839/22
Провадження №1-кс/463/654/22
У Х В А Л А

08 квітня 2022 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_5 від 11.01.2022 року про закриття кримінального провадження №0000570 від 13.06.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.382 КК України, -

в с т а н о в и в :

адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова із скаргою на постанову старшого слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_5 від 11.01.2022 року про закриття кримінального провадження №0000570 від 13.06.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.382 КК України.

В обґрунтування заявленої скарги покликається на те, що 11.01.2022 року слідчим винесено постанову про закриття кримінального провадження за №0000570 від 13.06.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.382 КК України. Зазначає, що постанова про закриття кримінального провадження є незаконною та необґрунтованою, оскільки слідчим під час проведення досудового розслідування не проведено жодних слідчих та процесуальних дій. Вважає, що оскаржувана постанова є незаконною та такою, що не відповідає дійсним обставинам справи, а тому, просить скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження.
В судові засідання 01 квітня 2022 та 08 квітня 2022 заявник та його адвокат ОСОБА_6 на зв`язок із судом не виходили, заяви на відкладення розгляду суду не подали та те що скарга поступила на адресу суду 01.02.2022 року, судом вирішено слухати справу у їх відсутності. Враховуючи положення ч.1 ст.28 КПК України, яка передбачає, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки, а положеннями ч.3 ст.306 КПК України хоч і визначено, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, але наслідки неявки у судові засідання такої не визначено, з врахуванням клопотання скаржника, слідчий суддя вважає, що скаргу слід розглянути у відсутності скаржника на підставі наявних матеріалів. Як передбачено ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України, принципи верховенства права та законності застосовуються з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ). Він звертає увагу на практику Європейського суду з прав людини, якою сформовано критерії визначення розумності процесуальних строків у кримінальному провадженні, зокрема, Рішення ЄСПЛ у справі "Кениг проти Федеративної республіки Німеччини" . Відповідно до п. 99 цього рішення: "розумний строк розгляду в сенсі п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод оцінюється з огляду на обставини справи. Вивчаючи розумність строків кримінального процесу, суд звертає увагу (поміж іншим) на складність справи, поведінку заявника та рух справи в адміністративних органах і судах. Однак, затримки, викликані труднощами справи й поведінкою заявника, самі по собі не виправдовують тривалість судового розгляду.
Представник суб`єкта оскарження - першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львовів судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, письмових заперечень на скаргу на адресу суду не скерував. До судового засідання скерував на адресу суду матеріали кримінального провадження №0000570 від 13.06.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.382 КК України.
У зв`язку із наведеним, враховуючи скорочені процесуальні строки для розгляду скарги, вважаю за можливе розглянути скаргу у відсутності суб`єкта оскарження на підставі наявних доказів. Крім того, в силу ч.3 ст. 306 КПК України його відсутність не є перешкодою для розгляду скарги.

У зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось відповідно до вимог ч.4 ст.107 КПК України.
Дослідивши матеріали скарги, оглянувши матеріали кримінального провадження за №0000570 від 13.06.2019, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Відповідно до п.5 ч.1 ст.3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з п.10 ч.1 ст.284 КПК України (в редакції станом на момент винесення оскаржуваної постанови) слідчий, прокурор зобов`язані закрити кримінальне провадження також у разі, коли строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.

Частина 1 ст.219 КПК України визначає, що строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч.2 ст.219 КПК України строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить: дванадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Згідно з ч.4 ст.284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

З матеріалів скарги та досліджених в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження за №0000570 від 13.06.2019 вбачається, що відомості ЄРДР внесено на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва за заявою представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 .
В межах даного кримінального провадження неодноразово виносились постанови про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діях осіб складу кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 382 КК України, однак такі постанови скасовувались ухвалами слідчих суддів. Так в ухвалах слідчих суддів від 02.03.2020 року та 17.11.2020 року зазначалось, що з копій матеріалів кримінального провадження № 0000788 від 11 серпня 2016 року долучених до матеріалів кримінального провадження № 0000570 від 13 червня 2019 року вбачається, що слідчим не долучено копії ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 20 грудня 2016 року в підтвердження факту, що така була долучена ОСОБА_4 без належного завірення печаткою суду, а також відсутні будь-які дані отримання вказаної ухвали органом досудового розслідування. Такими доказами може бути журнал вхідної кореспонденції органу досудового розслідування, а також копія самої ухвали з матеріалів кримінального провадження, які перебували в органу досудового розслідування. Дані вказівки слідчих суддів слідчим не виконано.
Також слідчим, не досліджено та не отримано інформації чи ухвала слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 20.12.2016 року, судом або стороною захисту зверталась до виконання, а саме скеровувалась експертам Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз. Чи надходили клопотання експерта до СУ ГУ НП у Львівській області чи Львівської обласної прокуратури, щодо проведення даної експертизи. Такими доказами може бути журнал вхідної кореспонденції органу досудового розслідування або довідка відповідальної особи.
Так слідчий першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_5 постановою від 11.01.2022 року, закрив кримінальне провадження за №0000570 від 13.06.2019 року. З оскаржуваної постанови вбачається, що кримінальне провадження закрито у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування.

Закриваючи кримінальне провадження, слідчий виходив з того, що 11.01.2022 року слідчим першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000570 від 13.06.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.382 КК України, у зв`язку із завершенням строків досудового розслідування.

Скасування судом постанови слідчого про закриття кримінального провадження від 21.09.2021 (в останній день строку досудового розслідування на той момент) та надходження до органу досудового розслідування відповідного рішення суду 06.01.2022 призводить до констатації факту закінчення строків досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 КПК України слідчий, прокурор зобов`язані закрити кримінальне провадження також у разі, коли строк досудового розслідування, визначений ст. 219 КПК України, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.

Згідно з ч. 8 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії не можуть проводитися після закінчення строків досудового розслідування, крім їх проведення за дорученням суду у випадках, передбачених частиною третьою статті 333 КПК України. Будь-які слідчі (розшукові) або негласні слідчі (розшукові) дії, проведені з порушенням цього правила, є недійсними, а встановлені внаслідок них докази - недопустимими.

Враховуючи наведене вище, слідчий суддя не вдаючись до оцінки проведених слідчим процесуальних дій у зазначеному кримінальному провадженні, приходить до висновку, що слідчий виконуючи імперативну норму п.10 ч.1 ст.284 КПК України правомірно виніс постанову про закриття кримінального провадження. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що нікому не здійснено повідомлення про підозру в даному провадженні, а тому таке підлягало до закриття. Строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає.

Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

З огляду наведеного, слідчий суддя дійшов висновку, що, враховуючи те, що строк досудового розслідування закінчився, такий поновленню не підлягає, постанова про закриття кримінального провадження від 11.01.2022 року винесена правомірно, а тому, у задоволенні скарги слід відмовити.
Керуючись ст.ст.219, 284, 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_5 від 11.01.2022 року про закриття кримінального провадження №0000570 від 13.06.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.382 КК України- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1