Справа № 182/2821/22
Провадження № 1-кп/0182/883/2022
У Х В А Л А
Іменем України

12.07.2022 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Нікополь Дніпропетровської області клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у кримінальному провадженні №0000478 від 07.05.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпро, громадянина України, без за реєстрації, фактично проживаючого: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185Кримінального кодексу України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого (доставленого під вартою) ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_5
в с т а н о в и в:
1.В провадження Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло вказане кримінальне провадження.

2.Прокурором ОСОБА_4 заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 строком не більш ніж 60 днів, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховування від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки останній обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину та він повною мірою усвідомлює невідворотність покарання і настання для нього передбаченого законом обмежень його прав та свобод. Також послався на те, що обвинувачений офіційно ніде не працював та раніше судимий. Вважає, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених.

3.Обвинувачений ОСОБА_3 заперечив проти задоволення клопотання прокурора та просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт за адресою місця мешкання його родини ( АДРЕСА_1 ), оскільки має на утриманні дружину та двох малолітніх дітей, також мешкав за цією адресою з бабусею, яка хворіє, та матір`ю, бажає допомагати родині, запевняв суд, що ухилятись від явки до суду не збирається, також послався на воєнний стан в країні.

4.Захисник ОСОБА_5 підтримав позицію підзахисного щодо зміни запобіжного заходу пославшись на необґрунтованість та недоведеність зазначених прокурором ризиків, також зазначив, що ризик переховування від суду є недоведеним також через те, що підозра була повідомлена раніше до обрання запобіжного заходу і ОСОБА_3 з`являвся до суду. Також зауважив на тому, що підзахисний має позитивну характеристику, міцні соціальні зв`язки, працював неофіційно, а його бабуся 1945 року народження та потребує допомоги через вік та стан здоров`я.

5.Прокурор щодо заявленого стороною захисту клопотань про зміну запобіжного заходу на домашній арешт заперечив та підтримав раніше заявлене клопотання.

6.Потерпілий ОСОБА_6 будучи повідомлений належним чином не з`явився, причини неявки суду не відомі.

7.Вислухавши думку сторін кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

8.Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

9.Щодо обвинуваченого ОСОБА_3 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Строк запобіжного заходу спливає 12.07.2022 року о 12 год. 40 хв.

10.При вирішенні заявленого клопотання прокурора суд встановлює, чи дотепер наявна обґрунтована підозра та ризики, які виправдовують подальше тримання під вартою (або у разі зміни запобіжного заходу - застосування іншого запобіжного заходу).

11.Обґрунтованість підозри має оцінюватися на кожному етапі - від початкового періоду після затримання особи, так і в подальшому, коли тримання під вартою продовжується. Збереження обґрунтованості підозри є необхідною умовою законності продовження тримання під вартою. Відповідно, хоча під час затримання та застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою повинна бути обґрунтована підозра; у випадках тривалого тримання під вартою також має бути доведено, що підозра зберігається та залишається обґрунтованою протягом усього періоду тримання під вартою. (Рішення у справі Ilgar Mammadov проти Азербайджану, заява № 15172/13 від 22 травня 2014 року, параграф 90) Також, необхідно належним чином оцінити наявність ризиків, які виправдовують продовження тримання під вартою, та які можна обґрунтувати конкретними обставинами справи, а не абстрактними формулюваннями, надаючи належну оцінку індивідуальним обставинам підозрюваного. Наведення таких аргументів може виправдовувати тримання під вартою (Рішення Великої Палати у справі Buzadji проти Республіки Молдова від 5 липня 2016 року, заява № 23755/07, параграф 88). Такі аргументи не можуть використовувати формалістичну та абстрактну мову, також не дозволяється щоразу при розгляді питання про тримання під вартою використовувати ідентичні або стереотипні формулювання, автоматично продовжувати тримання під вартою (Рішення у справі Lisovskij проти Литви від 2 травня 2017 року, заява № 36249/14, параграф 77).

12.Суд зазначає, що протягом періоду часу, що минув, досі є достатні підстави вважати, що наявна обґрунтована підозра, крім того стороною захисту не спростовується питання обґрунтованості підозри. Суд також зазначає, що оскільки обставини не змінилися, ризик переховування від суду залишився. Втім, необхідно оцінювати не лише наявність обґрунтованої підозри та ризиків, а й доцільність застосування тримання під вартою до обвинуваченого на цьому етапі провадження.

13.Фактично, суд повинен встановити, чи є запобіжний захід пропорційним для запобігання ризику або ризикам, на які вказує сторона обвинувачення, з метою захисту прав обвинуваченого та дотримання принципу верховенства права. Тримання під вартою вважається «позбавленням волі» в розумінні статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Метою цієї статті є захист від самовільного та необґрунтованого позбавлення волі. Тому, суд повинен всебічно оцінити обставини, на які посилаються сторона обвинувачення та сторона захисту.
14.Оцінка відповідних і достатніх підстав тримання під вартою має бути здійснена без відриву від фактичної тривалості попереднього ув`язнення. Ця оцінка здійснюється з необхідною ретельністю під час провадження у справі (Рішення у справі Gabor Nagy проти Угорщини-2 від 11 квітня 2017 року, заява № 73999/14, параграф 77). При цьому, потрібно завжди виходити з презумпції звільнення особи з-під варти (Рішення Великої Палати у справі Buzadji проти Республіки Молдова від 5 липня 2016 року, заява № 23755/07, параграфи 89, 91). Мають бути переконливо продемонстровані конкретні факти справи, для того, щоби переважати правило поваги до особистої свободи, а також щоби виправдати подальше тримання під вартою (наприклад, Рішення у справі Ilijkov проти Болгарії від 26 липня 2001 року, заява № 33977/96, параграф 84). Питання тривалості тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно.
15.Суд зазначає, що хоча за час перебування особи під вартою ризики не зменшилися, також не було встановлено інших обставин, які виправдовують подальше тримання під вартою, що в контексті тривалого тримання під вартою має враховуватися як обставина на користь звільнення. Суд звертає увагу на те, що тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, а тому станом на зараз, з урахуванням тривалості тримання під вартою обвинуваченого, його стану здоров`я, наявності міцних соціальних зв`язків, постійного місця проживання, наявності позитивної характеристики з місця проживання, відсутності нових обставин, які виправдовують подальше тримання, а також перебування на утриманні малолітніх дітей, цей захід не є пропорційним.
16.Разом з тим, суд вважає, що оскільки ризики не зменшилися, запобігти ризикам переховування від суду та вчиненню іншого кримінального правопорушення, можливо шляхом застосування до ОСОБА_7 альтернативного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, який дозволить забезпечити виконання ним своїх процесуальних обов`язків у цьому провадженні, оскільки це є основною метою застосування запобіжного заходу.
17.При цьому, покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, в умовах здійснення нагляду з боку працівників поліції надасть додаткових гарантій дотримання обвинуваченим ОСОБА_8 належної процесуальної поведінки та покладеного обов`язку явки до суду.

18.Отже, клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу підлягають задоволенню, а в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою слід відмовити за відсутності достатніх підстав.

Керуючись статтями 181, 194, 315, 371, 372, 369, 392 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:
1.В задоволенні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 - відмовити.

2.Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу задовольнити.

3.Змінити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід, застосувавши до нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , на строк не більш ніж на 60 діб, до 07 вересня 2022 року включно.

4.Покласти на ОСОБА_3 на строк до 07 вересня 2022 року включно наступні обов`язки:

-прибувати до суду за першою вимогою;

-не відлучатися з місця фактичного проживання ( АДРЕСА_1 ), без дозволу суду;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
5.Контроль за поведінкою обвинуваченого ОСОБА_3 , який перебуває під цілодобовим домашнім арештом, покласти на процесуального керівника у даному кримінальному провадженні.

6.Виконання ухвали покласти на відділення поліції №1 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області (за місцем проживання обвинуваченого).

7.Звільнити ОСОБА_3 з-під варти негайно в залі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 15.07.2022 року.

Суддя: ОСОБА_1