Справа № 333/8150/21
Провадження №1-кп/333/315/22
ВИРОК

Іменем України
14 липня 2022 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя, кримінальні провадження, внесені в ЄРДР за №0001381 від 21.10.2021 року, №0001472 від 31.10.2021 року, №0000064 від 12.01.2022 року, №0000224 від 10.02.2022 року, №0000594 від 25.05.2022 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, українця, офіційно не працевлаштованого, освіта середня, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

21.07.2004 Маловисківським районним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 185, ст. 76 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік, ні підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік;

05.09.2005 Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 307, ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 71 КК України частково приєднати покарання по вироку Михайлівського районного суду Кіровоградської області від 21.07.2004 за ч. 1 ст. 185 КК України та визначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців позбавлення волі;

22.07.2008 Пологівським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. 71 КК України частково приєднати покарання за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05.09.2005 за ч. 2 ст. 307 КК України та визначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців;

03.09.2013 Новоазовським районним судом Донецької області за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 305, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років. 23.06.2020 звільнений з Катеринівської ВК №46 Ровенської області по відбуттю строку покарання;

за обвинуваченням в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.190 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:
1. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, і статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальні правопорушення, винною у вчиненні яких визнана обвинувачена.
20.10.2021 в денний час доби, точний час слідством не встановлено, ОСОБА_6 , маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає та його дії зашиються ніким непоміченими, з метою особистого збагачення, знаходячись у якості гостя у приміщенні квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , в якій мешкає потерпілий ОСОБА_7 , підійшов до кімнати, де з поверхні столу викрав мобільний телефон марки «Nokia», моделі «105», у корпусі чорного кольору, IMEI (1): НОМЕР_1 , IMEI (2): НОМЕР_2 , вартість якого згідно висновку експерта №1320-21 від 26.10.2021 Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз становить 437 гривень 20 копійок, в якому знаходилась одна сім-карта оператора мобільного зв`язку «Київстар», з абонентським номером ( НОМЕР_3 ), що матеріальної цінності для потерпілого не представляє. Продовжуючи реалізацію злочинного умислу, ОСОБА_6 , підійшов до іншої кімнати, де з-під холодильнику викрав поліетиленовий пакет, в якому знаходились грошові кошти у сумі 4000 гривень 00 копійок, купюрами номіналом по 200 гривень, у кількості 20 одиниць, а всього майна на загальну суму 4437 гривень 20 копійок, що належить потерпілому ОСОБА_7 . Після чого, ОСОБА_6 разом з викраденим майном зник з місця скоєння злочину, тим самим розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши своїми умисними діями потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на зазначену суму.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, що кваліфікується як: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Крім того, 22.10.2021 приблизно о 14 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 , знаходячись біля залізничного вокзалу «Запоріжжя-1», який розташований за адресою: пр.Соборний, 6г, м.Запоріжжя, зустрівся з раніше знайомою ОСОБА_8 та в ході розмови, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, під приводом здійснення телефонного дзвінка, з метою особистого збагачення, заволодів мобільним телефоном марки «Samsung Galaxy», моделі «А21s SM-A217F/DSN», об`ємом пам`яті на 4/64 ГБ, у корпусі чорного кольору, IMEI (1): НОМЕР_4 , IMEI (2): НОМЕР_5 , вартість якого згідно висновку експерта №1430-21 від 23.11.2021 Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз становить 4905 гривень 72 копійки, в якому знаходились дві сім-карти операторів мобільного зв`язку «Лайф», з абонентським номером ( НОМЕР_6 ) та «Київстар», з абонентським номером ( НОМЕР_7 ), які матеріальної цінності для потерпілої не представляють, що належить потерпілій ОСОБА_8 , при цьому пообіцявши потерпілій повернути вищезазначений телефон після здійснення телефонного дзвінка. Після того, як потерпіла ОСОБА_8 добровільно передала ОСОБА_6 свій мобільний телефон, скориставшись тим, що остання не спостерігає за його діями, пішов та у подальшому розпорядився вказаним мобільним телефоном на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду на зазначену суму.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.190 КК України, що кваліфікується як: шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, вчинене повторно.
Крім того, 23.12.2021 приблизно о 10 годині 30 хвилин, ОСОБА_6 , маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням у інше приміщення, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає та його дії залишаються ніким непоміченими, з метою особистого збагачення, підійшов до огородженої території Запорізького державного підприємства «Радіоприлад», який розташований за адресою: пр.Соборний, 3, м.Запоріжжя. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , за допомогою фізичної сили рук пошкодив металеву решітку на вікні, розташованому на першому поверсі та проник до приміщення корпусу №60, де у свою чергу піднявся на другий поверх та викрав майно, що належить ЗДП «Радіоприлад», а саме:

- хімічний насос «Х 20/31», з інвентарним номером: 450331, вартість якого згідно висновку експерта №75-22 від 28.01.2022 Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз становить 4220 гривень 01 копійка;

- хімічний насос «2Х-54Ф (20/53-4Ф)», з інвентарним номером: 450249, вартість якого згідно висновку експерта №75-22 від 28.01.2022 Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз становить 6150 гривень 00 копійок, а всього майна на загальну суму 10370 гривень 01 копійка. Після чого, ОСОБА_6 разом з викраденим майном зник з місця скоєння злочину, тим самим розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши своїми умисними діями ЗДП «Радіоприлад» майнову шкоду на зазначену суму.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України, що кваліфікується як: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення.
Крім того, 01.02.2022 приблизно о 11 годині 45 хвилин, ОСОБА_6 , знаходячись біля магазину «Аврора», який розташований за адресою: пр.Соборний, 6г, м.Запоріжжя, зустрівся з раніше знайомим ОСОБА_9 та в ході розмови маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, під приводом здійснення телефонного дзвінка, з метою особистого збагачення, заволодів мобільним телефоном марки «TECNO», моделі «SPARK 7», об`ємом пам`яті на 4/64 ГБ, IMEI (1): НОМЕР_8 , IMEI (2): НОМЕР_9 , у корпусі блакитного кольору, вартістю 3450 гривень 00 копійок, що належить потерпілому ОСОБА_9 , при цьому пообіцявши останньому повернути зазначений мобільний телефон після здійснення телефонного дзвінка. Після того, як потерпілий ОСОБА_9 добровільно передав ОСОБА_6 свій вищевказаний мобільний телефон, скориставшись тим, що останній не спостерігає за його діями, пішов та у подальшому розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду на зазначену суму.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.190 КК України, що кваліфікується як: шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, вчинене повторно.
Крім того, 24.05.2021 приблизно о 05 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 , маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає та його дії залишаються ніким непоміченими, з метою особистого збагачення, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля супермаркету «АТБ», який розташований за адресою: пр.Соборний, 1г, м.Запоріжжя, підійшов до потерпілого ОСОБА_10 , який відпочивав на лавці. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , переконавшись у тому, що потерпілий втратив пильність зняв з останнього та викрав належну йому одну пару чоловічих кросівок 44 розміру із сітчастого текстильного матеріалу з вставками із шкірозамінника чорного кольору, вартість яких згідно висновку експерта Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 08.06.2021 становить 433 гривні 33 копійки. Після чого, ОСОБА_6 разом з викраденим майном зник з місця скоєння злочину, тим самим розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши своїми умисними діями потерпілому ОСОБА_10 майнову шкоду на зазначену суму.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, що кваліфікується як: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
2. Позиція обвинуваченого.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю і суду пояснив, що 24.05.2021 року біля магазину «АТБ» на зупинці міського транспорту підійшов до потерпілого ОСОБА_10 який перебував в стані сильного алкогольного сп`яніння та зняв з нього кросівки і поклав їх до пакету, а йому залишив свої. Крім того, 20.10.2021 року на залізничному вокзалі «Запоріжжя-1» познайомився із ОСОБА_7 , який запропонував піти до нього у гості. Він жив поруч із вокзалом. Скориставшись тим, що ОСОБА_7 був у стані сильного алкогольного сп`яніння, викрав у нього мобільний телефон «Nokia», чорного кольору та гроші в сумі 4000 гривень. Гроші витратив на власні потреби, куди подів мобільний телефон не пам`ятає. Крім того, в жовтні 2021 року, точну дату та час не пам`ятає, знаходячись біля залізничного вокзалу «Запоріжжя-1», який розташований за адресою:м.Запоріжжя, пр.Соборний, 6-Г, зустрівся з раніше знайомою ОСОБА_8 і в ході розмови, зловживаючи її довірою під приводом здійснення телефонного дзвінка, заволодів мобільним телефоном марки «Samsung», скориставшись тим, що остання не спостерігає за його діями, пішов. У подальшому телефон продав на ринку Анголенко у м.Запоріжжя. Крім того, 23.12.2021 року підійшов до корпусу ЗПД «Радіоприлад», заліз по металевим решіткам і карнизу на другий поверх та викрав насоси. В подальшому викрадені насоси здав на металобрухт. Крім того, 01.02.2022 року, знаходячись біля залізничного вокзалу «Запоріжжя-1» біля магазину «Аврора» зустрівся з раніше знайомим ОСОБА_9 , під приводом здійснення телефонного дзвінка взяв в потерпілого телефон марки «TECNO» та пообіцяв повернути його останньому після здійснення телефонного дзвінка, та скориставшись тим, що потерпілий не спостерігає за його діями, пішов. У подальшому телефон продав на ринку Анголенко у м.Запоріжжя. Протиправні діяння, які ставляться йому в провину, він не оспорює, в скоєному щиросердно розкаюється. Вище вказані правопорушення вчинив у зв`язку із скрутним матеріальним становищем, складнощів у працевлаштуванні. Цивільний позов Запорізького державного підприємства «Радіоприлад» визнає в повному обсязі.

3. Докази на підтвердження встановлених судом обставин вчинення кримінального правопорушення.
Потерпілі, представник потерпілого будучи належним чином повідомленні судом про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися. Від потерпілої ОСОБА_8 надійшла заява про розгляд кримінального провадження за її відсутності. Від представника потерпілого ЗДП «Радіоприлад» надійшла заява про розгляд кримінального провадження за відсутності представника потерпілого, на задоволенні цивільного позову наполягав, при призначенні покарання поклався на розсуд суду.
У судовому засіданні також оголошені документи, що характеризують особу ОСОБА_6 , та матеріали цивільного позову.
Враховуючи те, що обвинувачена та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, обмеживши дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів цивільного позову і матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

4. Висновок суду щодо винуватості обвинуваченої.
Під час допиту обвинувачений не заперечував, що саме він викрала майно, належне потерпілим, за вказаних в обвинувальних актах обставинах, і беззаперечно визнав свою вину у кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.190 КК України.

Покази обвинуваченого суд вважає такими, що повністю відповідають фактичним обставинам, встановленим судом, а також дослідженим матеріалам кримінального провадження, тому розцінює їх як достовірні, приймає як доказ його вини і вважає, що вони в сукупності з дослідженими в ході судового слідства доказами можуть бути покладені в основу обвинувального вироку.
За таких обставин, суд вважає доведеним пред`явлене ОСОБА_6 обвинувачення і кваліфікує дії останнього за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно; за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення; за ч.2 ст.190 КК України як шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, вчинене повторно.

5. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 , суд визнає щире каяття у скоєному.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 , суд не вбачає.

6. Мотиви призначення судом покарання.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які у відповідності до ст.12 КК України є нетяжкими і тяжкими злочинами, конкретні обставини вчинення інкримінованих правопорушень, дані, що характеризують особу винного, раніше судимий за вчинення корисливих злочинів проти власності, стан здоров`я на обліку у психіатра і нарколога не перебуває, соціальні зв`язки неодружений, офіційно не працює, але приймає участь у суспільному життя, а саме: має членство у громадській організації і релігійній громаді, де позитивно характеризується.

Згідно з вимогами ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного й обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно із ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , конкретні обставини вчинення кримінальних правопорушень, думку потерпілої та представника потерпілого, і сторони захисту, наявність обставини, що пом`якшує покарання, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого і для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень у майбутньому буде справедливим та достатнім обрати йому покарання у виді позбавлення волі на певний строк в межах санкції закону, що відповідає принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання.

Відповідно до п.21 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», при вирішенні питання про те, який із передбачених ст.70 КК України принципів необхідно застосовувати при призначенні покарання за сукупністю злочинів, судам слід врахувати крім даних про особу винного й обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, також кількість злочинів, що входять до сукупності, форму вини й мотиви вчинення кожного з них, тяжкість їх наслідків, вид сукупності тощо.

Суд, при призначенні ОСОБА_6 покарання за сукупністю злочинів, вважає за необхідне застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, оскільки вважає таке покарання достатнім.

Законодавець надав дискреційні повноваження судам у визначенні можливості застосувати ст.75 КК України, оскільки застосування звільнення від покарання з випробуванням потребує врахування і оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація дискреційної функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в межах якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст.75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо призначено покарання певного виду і розміру, враховано тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, і всі ці дані у сукупності спонукають до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Враховуючи тяжкість і конкретні обставини скоєних ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, а саме: став на шлях виправлення, про що свідчать довідки з громадської організації «Любов до ближнього» і релігійної громади християн віри Євангельської « ІНФОРМАЦІЯ_2 », згідно яких обвинувачений бере участь у волонтерській діяльності, наявність щирого каяття у вчиненому, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд, з урахуванням вимог ст.75 КК України, дійшов висновку про можливість звільнення його від покарання з випробуванням, що є необхідним і достатнім для того, щоб обвинувачений в умовах здійснення контролю за його поведінкою довів своє виправлення.
7. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_6 до набуття вироком законної сили не обирати.

Процесуальні витрати за проведення експертизи №СЕ-19/108-22/912-ТР від 20.01.2022 року, які складають 686,48 гривень, експертизи №75-22 від 28.01.2022 року, які складають 686,44 гривень, експертизи №1430-21 від 23.11.2021 року, які складають 343,22 гривні, експертизи №1320-21 від 26.10.2021 року, які складають 343,22 гривні, експертизи №СЕ-19/108-21/6735-ТВ від 08.06.2021 року, які складають 514,86 гривень, а разом у розмірі 2574,22 гривні, на підставі ч.2 ст.124 КПК України, відповідно до якої суд у разі ухвалення обвинувального вироку стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави.

По справі заявлено цивільний позов ЗПД «Радіоприлад»про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 матеріальної шкоди у розмірі 23700,00 гривень. Обґрунтованість заподіяної потерпілому матеріальної шкоди підтверджена наявними в кримінальному провадженні доказами, обвинувачений позов визнав повністю. Оскільки даний позов випливає з обвинувачення, суд вважає за необхідне його задовольнити в повному обсязі.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 349, 368, 369, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 визнати винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.190 КК України.

Призначити ОСОБА_6 покарання:

-за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк два роки;

-за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки;

-за ч.2 ст.190 КК України у виді позбавлення волі на строк один рік.

Призначити ОСОБА_6 покарання згідно із ч.1 ст.70 КК України за сукупністю вищевказаних злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк три роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк три роки.
Відповідно до ст.76 КК України, у зв`язку із звільненням від відбування покарання з випробуванням, покласти на засудженого ОСОБА_6 обов`язки повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання або роботи, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили не обирати.

Цивільний позов ЗДП «Радіоприлад»до ОСОБА_6 про стягнення матеріальної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ), на користь ЗДП «Радіоприлад»(, м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.3, р/р № НОМЕР_10 в ЗОУ ВАТ «Державний ощадний банк України», МФО 313957) 23700 (двадцять три тисячі сімсот) гривень 00 копійок у якості відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів по кримінальному провадженню у розмірі 2574 (дві тисячі п`ятсот сімдесят чотири) гривні 22 копійки, стягнути з ОСОБА_6 на користь держави.

Речові докази:
- один слід структури матеріалу, упакований до спец пакету №3838022 (кримінальне провадження за №0000064), переданий до камери зберігання речових доказів відділу поліції №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, знищити;

- осип скла, упакований до паперового конверту (кримінальне провадження за №0000064), переданий до камери зберігання речових доказів відділу поліції №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області знищити;
- хімічний насос «Х20/31», з інвентарним номером:450331 та хімічний насос «2Х-54Ф (20/53-4Ф», з інвентарним номером:450249 (кримінальне провадження за №0000064), передані на відповідальне зберігання представнику потерпілого ОСОБА_11 , - залишити за належністю;

- диск для лазерних систем зчитування формату CD-R, об`ємом пам`яті 700 Мб (кримінальне провадження за №0001472), приєднаний до матеріалів кримінального провадження, залишити у матеріалах кримінального провадження;
- сім-карту оператора мобільного зв`язку «Водафон» з абонентським номером ( НОМЕР_3 ), упаковану до паперового конверту (кримінальне провадження за №0001381), приєднану до матеріалів кримінального провадження повернути за належністю;

- один слід низу взуття, вилучений в ході проведення огляду місця події від 25.05.2021 з поверхні рами вікна, у приміщенні будинку, поміщений до полімерного сейф пакету №5271054 (кримінальне провадження за №000594), переданий до камери зберігання речових доказів відділу поліції №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, - знищити;

- чоловічі кросівки чорного кольору, вилучений в ході проведення огляду місця події від 25.05.2021 у приміщенні будинку, поміщені до полімерного сейф пакету №4185052 (кримінальне провадження за №000594), передані до камери зберігання речових доказів відділу поліції №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, повернути за належністю;
- ножовка, по металу, два зубила вилучені в ході проведення огляду місця події від 25.05.2021 у приміщенні будинку за адресою: АДРЕСА_4 , поміщені до спец пакету SUD4031726 (кримінальне провадження за №000594), передані до камери зберігання речових доказів відділу поліції №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, - повернути за належністю.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суду м.Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Комунарського районного суду
м.Запоріжжя ОСОБА_1