Номер провадження: 11-сс/813/1257/22
Головуючий у першій інстанції Коваленко В.М.
Доповідач Коломієць Н. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді Коломієць Н.О.

суддів Калініченка І.С., Красновського І.В.

з участю секретаря Узун Н.Д.

прокурора Наливайченка О.П.

захисника Лукіна О.О.

підозрюваного ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні Наливайченка О.П. на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 30.08.2022 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області Ковальчука О.О., погодженого з прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси Наливайченком О.П. про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, із професійно-технічною освітою, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовлено та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування за місцем проживання: АДРЕСА_1 з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України:

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першим викликом у розумні строки;

- не залишати житло, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу із 22 до 06 години щодоби без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Зазначено, що ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію 28.10.2022 року включно.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що слідчим та прокурором не надано доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні, а тому прийшов до висновку про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, а саме домашнього арешту з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Доводи та вимоги апеляційної скарги

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави. Посилається на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, а клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою безпідставно відхилено. Слідчим суддею не прийнято до уваги те, що ОСОБА_1 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, що породжує ризик переховування підозрюваного від слідства та суду, крім того слідчий суддя безпідставно не взяв до уваги ризик незаконно впливу на свідків та перешкоджання кримінальному провадженню; а також той факт, що злочин вчинено у період військового стану, що передбачає особливу зухвалість вчиненого діяння.

Мотиви суду

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу з викладених в ній підстав; захисника та підозрюваного, які, заперечили проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

При розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_1 слідчим суддею в повній мірі дотримані як загальні положення про запобіжні заходи так і положення ст. 194 КПК України.

Так, застосування запобіжного заходу слідчим суддею здійснюється у порядку, передбаченому ст. 194 КПК України, де зазначені підстави та обставини, які повинен враховувати слідчий суддя при вирішенні цього питання.

Відповідно до вимог цієї статті, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним злочину, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які вказує слідчий і прокурор; і недостатність підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Згідно вимог ч.1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім передбачених ст. 177 КПК України ризиків, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Зазначених вимог закону слідчий суддя дотримався.

Так, слідчим суддею взято до уваги, що СВ відділу поліції № 5 Одеського РУП № 1 ГУУНП України в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000575 від 28.08.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

28.08.2022 року об 01 год. по підозрі у вчиненні вказаного злочину затримано ОСОБА_1 та в цей же день йому повідомлено про підозру.

Слідчий суддя під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_1 обґрунтовано зазначив, що здобуті на даний час органом досудового розслідування докази в достатній мірі свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Слідчим суддею також було враховано що ОСОБА_1 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення на строк від 3 до 7 років, що породжує ризик переховування його від слідства та суду.

Разом з цим, слідчий суддя дійшов висновку, що запобігти цьому ризику можливо без застосування виняткового запобіжного заходу, зважаючи на те, що ОСОБА_1 раніше не судимий, має постійне місце проживання, одружений.

Колегія погоджується з висновком слідчого судді, щодо того, що ні в клопотанні, ані в судовому засіданні не було доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання наявним ризикам, передбаченим ч.1 ст. 177 КПК України, а тому, згідно з положеннями ч. 2 ст. 194 КПК України, слідчий суддя обґрунтовано відмовив в застосуванні до ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосував запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Доводи апеляційної скарги прокурора про наявність ризиків незаконного впливу підозрюваного на свідків та перешкоджання кримінальному провадженню, жодним доказом не доведені, отже є голослівними.

Крім того, колегією суддів встановлено, що з часу обрання щодо ОСОБА_1 запобіжного заходу у виді домашнього арешту 30.08.2022 року та станом на час апеляційного перегляду, останній належно виконує покладені на нього обв`язки та не порушує умови обраного запобіжного заходу.

Доводи апелента про винятковий цинізм вчиненого злочину в умовах воєнного стану не можуть бути прийняті до уваги як самостійна підстава для обрання виняткового запобіжного заходу, оскільки на даному етапі вина ОСОБА_1 не доведена та питання щодо суспільно небезпеки вчиненого злочину та покарання за цей злочин, в разі доведення його винуватості, буде вирішуватись на іншій стадії кримінального провадження.

Враховуючи те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього кодексу, колегія вважає, що наявні на даний час обставини та факти свідчать про те, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту підозрюваного з покладенням на нього додаткових обов`язків достатньою мірою забезпечить необхідний баланс між правами та інтересами підозрюваного та інтересами досудового розслідування.

З урахуванням викладеного вище, відсутні підстави для скасування оскаржуваної ухвали, про що просить апелянт.

Слідчим суддею при розгляді клопотання не було допущено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли вплинути на правильність прийнятого ним рішення.

З огляду на наведене апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 422, 424, 532 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу прокурора - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 30.08.2022 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області Ковальчука О.О., погодженого з прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси Наливайченком О.П. про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_1 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України та застосовано до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

Н.О.Коломієць І.С.Калініченко І.В.Красновський