Справа № 373/374/22
Номер провадження 1-кс/373/106/22
УХВАЛА
про застосування запобіжного заходу

19 квітня 2022 року Слідчий суддя Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю:

прокурора ОСОБА_2 ,

підозрюваного ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні в м. Переяславі клопотання слідчого про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку учасників судового провадження,

в с т а н о в и в:

18 квітня 2022 року слідчий за погодженням із прокурором звернувся до суду із клопотанням і просить обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

В обґрунтування свого клопотання посилається на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, можливість переховування від органу досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні.

Зокрема, можливість переховування від суду обгрунтовує тим, що підозрюваний ОСОБА_3 , усвідомлюючи невідворотність реального покарання за вчинений особливо тяжкий злочин, може намагатися уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявки на виклики слідчого, прокурора та суду. Крім того, підозрюваний офіційно не працевлаштований, тобто не має міцних соціальних зв`язків, тому в будь-який момент може змінити своє місце проживання. Також ОСОБА_3 , знаючи адреси місця проживання свідків, може чинити на них психологічний та фізичний тиск з метою схиляння до зміни їх показань на свою користь.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_2 підтримав подане клопотання, просить задовольнити. Зазначив, що на даний час дружина й діти підозрюваного перебувають за кордоном, да й до цих подій проживали в м. Києві, хоча формально належних доказів наявності у підозрюваного неповнолітніх дітей немає. Він не працює, проживає сам, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків.

Підозрюваний ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_6 зазначили, що ризики, заявлені прокурором, не доведені, ОСОБА_3 характеризується позитивно, має у власності житло, співпрацює зі слідством. Крім того, кваліфікація його дій викликає сумнів.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та захисника, встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На виконання вищезазначених норм КПК України встановлено наступне.

Як вбачається із рапорту оперативного чергового, 16 квітня 2022 року близько 14 год. 37 хв. надійшло телефонне повідомлення про те, що 16 квітня 2022 року близько 14 год. 00 хв. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 заподіяв множинні ножові поранення ОСОБА_7 , який від отриманих травм помер на місці події.

16 квітня 2022 року о 16 год. 09 хв. відомості про кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 115 КК України було внесено до ЄРДР.

16 квітня 2022 року о 16 год. 40 хв. ОСОБА_3 було затримано в порядку ст.208 КПК України.

17 квітня 2022 року ОСОБА_3 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КПК України.

Крім того, слідчими за участю підозрюваного ОСОБА_3 було проведено слідчий експеримент; відібрано біологічні зразки для проведення необхідних експертиз; проведено його освідування (стан алкогольного сп`яніння - 1,87%); призначено судову медичну експертизу для встановлення причини смерті потерпілого; допитано двох свідків; пред`явлено підозру за ч. 1 ст. 115 КК України.

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які має вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Таким чином, не оцінюючи належність та допустимість доданих до клопотання та досліджених в судовому засіданні доказів, вважаю, що стороною обвинувачення відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України надані достатні на даній стадії процесу докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Також вважаю, що доведені обставини, передбачені п. 2 ч. 1 статті 194 КПК України, та обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Санкція частини 1 ст. 115 КК України передбачає позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років. Доводи прокурора дають підстави вважати, що підозрюваний може вчиняти в подальшому дії з метою переховування, а співставлення можливих негативних для нього наслідків переховування у вигляді його можливого ув`язнення із засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим. Підозрюваний, усвідомлюючи невідворотність реального покарання за вчинений особливо тяжкий злочин, може намагатися уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявки на виклики слідчого, прокурора та суду

Щодо ризику впливу на потерпілого та свідків, слід зазначити наступне. ЄСПЛ в своєму Рішенні в справі «Летельє проти Франції» зазначив, що «Суд визнає, що реальна небезпека вчинення тиску на свідків могла таки бути на початку цієї справи, але вважає, що з часом вона значно зменшилася і в решті зникла зовсім». В даному кримінальному провадженні триває досудове розслідування, а з врахуванням необхідності безпосередності дослідження доказів під час судового провадження, в тому числі й допиту свідків, вважаю, що ризик впливу на них наявний. Крім того, у даній справі ЄСПЛ також вказав, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Такий запобіжний захід, з урахуванням його тривалості на даний час, не виходить за межі розумного строку, відповідає особі підрозрюваного, характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, незважаючи на запроваджений воєнний стан, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню від слідства чи суду.

При цьому, суд враховує, що сімейний стан підозрюваного, наявність у нього неповнолітніх дітей, які на зараз разом із матір`ю перебувають поза межами України, не є достатньою підставою для обрання іншого запобіжного заходу.

Таким чином, враховуючи, що запобігання наведених ризиків становить суспільний інтерес, який полягає в забезпеченні правопорядку та відправлення кримінального судочинства, цей інтерес має превалююче значення над принципом поваги до свободи особистості та виправдовує обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти зазначеним ризикам.

В силу п. 4 ч. 2 ст. 183 цього Кодексу, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять роки.

ОСОБА_3 раніше не судимий, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання на строк понад п`ять роки.

Враховуючи вищевикладене, клопотання про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню, а клопотання захисника про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України розмір застави не визначається щодо злочину, який спричинив загибель людини..

Враховуючи вищевикладене, згідно ст. ст. 176-178, 183, 193-194, 197, 199, 309, 395 КПК України

у х в а л и в:

Клопотання про обрання запобіжного заходу у виді трмання під вартою відносно ОСОБА_3 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 (шістдесят) діб, тобто з 16 квітня 2022 року по 14 червня 2022 року включно, утримуючи його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Управління Державної пенітенціарної служби України.

В задоволенні клопотання захисника про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя (підпис ) ОСОБА_1