Справа № 296/5568/22
УХВАЛА
Іменем України

07 вересня 2022 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , погодженого начальником відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Коростень, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263, ч. 1 ст. 115 КК України у кримінальному провадженні, внесеному 01.07.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000829,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 .

В обґрунтування клопотання зазначив, що у провадженні СУ ГУНП в Житомирській області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000829 від 01.07.2019 року за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263, ч. 1 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, у невстановлений в ході розслідування день, час та місці, у ОСОБА_7 , в порушення постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 24.01.1995, «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної зброї, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробника для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями метальними снарядами несмертельної дії та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї, або вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 №662 та «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою КМУ від 12.10.1992 №576, виник умисел на придбання, зберігання та носіння, без передбаченого законом дозволу, невстановленої нарізної вогнепальної зброї кал. 7,65 мм. та бойових припасів.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_7 в невстановлений час та в невстановленому місці, не маючи відповідного дозволу, незаконно придбав, а в подальшому зберігав та носив при собі нарізну вогнепальну зброю кал. 7,65 мм. та бойові припаси до нарізної вогнепальної зброї кал. 7,65 мм сiм пістолетних патронів зразка 1900 року, кал. 7,65 мм. Br.

Окрім того, в ході досудового розслідування було встановлено, що 04.02.2018 в м. Коростень, Житомирської області, ОСОБА_8 наніс тілесні ушкодження ОСОБА_9 , в результаті чого між ними виникли неприязні відносини.

Таким чином, ОСОБА_9 маючи намір помсти, 03.03.2018, близько 18 год. 45 хв., прибув у кафе «Імперія», що в м. Коростень, вул. Академіка Корольова, 29, де відпочивав ОСОБА_8 .

Перебуваючи у приміщенні кафе, ОСОБА_9 побачив ОСОБА_8 та наблизився до столу, за яким він сидів і звернувся до ОСОБА_8 з пропозицією поговорити з приводу їх взаємовідносин. ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, неправильно оцінюючи дії ОСОБА_9 , помилково припускаючи, що існує реальна загроза суспільно небезпечного посягання на його життя та здоров`я, хоча обстановка яка склалась явно не давала підстав для самозахисту, перевищуючи межі необхідної оборони, взяв до рук невстановлену слідством вогнепальну зброю, пристосовану для стрільби мисливськими набоями 16 калібру, яку він без передбаченого законом дозволу (незаконно) носив при собі для самозахисту, та здійснив з близької відстані один постріл мисливським холостим патроном у місце розташування життєво - важливих органів ОСОБА_9 , а саме у ділянку черевної порожнини і таким чином умисно його вбив при перевищенні меж необхідної оборони.

Смерть ОСОБА_9 настала внаслідок проникаючого вогнепального поранення живота з ушкодженням органів живота та ускладнилась великою внутрішньою та зовнiшньою крововтратою.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_9 був місцевим жителем м. Коростень та мав дружні відносини з невстановленими особами у кримінальному середовищі, в яке входив раніше судимий за вчинення розбою із застосуванням зброї, у складі організованої групи, ОСОБА_7 , у останнього виник умисел на заподіяння смерті ОСОБА_8 , як помсту за вчинене ОСОБА_8 убивство ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій протизаконний умисел, направлений на вбивство ОСОБА_8 , ОСОБА_7 28.06.2019 близько 22.50 год., поблизу АЗК «Фактор», що в м. Коростень, вул. Кемського, 162, Житомирської області, за попередньою домовленістю, зустрівся із ОСОБА_8 , де останній сів в автомобіль «Фольксваген Пассат Б5+», з державним номерним знаком республіки Грузія QX 466 - QX, яким користувався ОСОБА_7 .

В подальшому, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на зазначеному автомобілі проїхали в лісосмугу між селами Липляни та Гутянське, Коростенського району Житомирської області.

У вказаному місці, ОСОБА_7 , для безпечності вчинення злочину, впевнився у відсутності будь яких свідків, та для подолання волі ОСОБА_8 наніс йому два удари невстановленим предметом в область голови та тулубу, внаслідок чого спричинив ушкодження у вигляді забійної рани потиличної ділянки та поверхневої рани поперекової ділянки.

Продовжуючи свої злочинні дії, об`єднані єдиним злочинним умислом, направленим на вбивство ОСОБА_8 , ОСОБА_7 із невстановленої нарізної вогнепальної зброї, яку незаконно придбав, зберігав та носив при собі, використовуючи пістолетні патрони зразка 1900 року, кал. 7,65 мм. Br, здійснив сім пострілів, чотири з яких потрапили по тілу ОСОБА_8 , таким чином умисно спричинив смерть останньому.

Згідно висновку експерта, причиною смерті ОСОБА_8 є вогнепальнікульові поранення голови тa грудної клітки, що супроводжувалися пошкодженням кісток черепа, ребер, легенів, середостіння, що утворилися внаслідок 4 пострілів з ручної вогнепальної зброї.

Своїми умисними діями, які виразилися у носінні, зберіганні, придбанні вогнепальної зброї, бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 263 КК України.

Своїми умисними діями, які виразилися у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 115 КК України.

За таких обставин, відповідно до вимог ст.ст. 276, 277, 278 КПК України відносно ОСОБА_7 18.08.2022 складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст.115 КК України.

Однак, повідомлення не вручене внаслідок не встановлення його місцезнаходження.

Водночас, слідством вжито заходів для вручення повідомлення про підозру у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним кодексом України для вручення повідомлень.

На даний час місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_7 невідоме, за місцем свого проживання та реєстрації останній відсутній.

Причетність підозрюваного до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

В органу досудового розслідування є обґрунтована необхідність у застосуванні щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, однак, підозрюваний на даний час за місцем свого проживання відсутній, ухиляється від явки до органу досудового розслідування, що перешкоджає проведенню з ним слідчих (розшукових) дій і прийняттю законного процесуального рішення по даному кримінальному провадженню у розумні строки.

У зв`язку із не встановленням місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_7 та отриманням відомостей про перебування останнього поза межами території України, 26.08.2022 слідчим винесено постанову про оголошення його в міжнародний розшук.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що ОСОБА_7 переховується від органів досудового розслідування та суду, оголошений у міжнародний розшук, може знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, може незаконно впливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення, є підстави вважати, що інші запобіжні заходи, не пов`язані із позбавленням волі, не забезпечать належної поведінки підозрюваного та не дадуть можливості уникнути вказаних ризиків.

Прокурор та слідчий в судовому засідання клопотання підтримали та просили задовольнити.

Захисник в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання з тих підстав, що підозра є необґрунтованою та його підзахисний не переховується від слідства.

В своїх письмових запереченнях вказав, що в матеріалах справи відсутня будь-яка інформація, що ОСОБА_7 був знайомий із потерпілим, що вони спілкувалися, що у них міг виникнути конфлікт, що вони домовлялися про зустріч, а також відсутня інформація, що ОСОБА_7 на час вчинення вбивства перебував у місці Коростені та мав при собі зброю. Жодна експертиза не вказує на конкретну причетність ОСОБА_7 до вчинення даного злочину. Вилучені монети на яких якоби залишилися клітинні ядра ОСОБА_8 не можуть вказувати на факт, що ОСОБА_7 , міг вчинити вбивство. Також звертає увагу, що 01.04.2020 року слідство намагалось висунути ОСОБА_7 підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 236 КК України, але прокурор виносив офіційно постанову про відмову у погодженні повідомлення про підозру, у зв`язку з тим, що недостатньо доказів, які б підтверджували причетність ОСОБА_7 до вчинення злочину. Наголошує, що ОСОБА_7 не переховується від слідства та суду, неодноразово називав працівникам управління карного розшуку свою адресу де він проживає, та де проживає і його дружина та дитина, які є громадянами Германії, він пропонував оперативним працівникам багато варіантів надати покази, надати біологічні зразки, але вони навмисно його залякують, тим, що якщо він приїде, то вони засадять його в тюрму. Просить при прийнятті рішення віднестись із порозумінням та з точки зору законності, надати правову оцінку самої підозри та недопустити неправомірних наслідків відносно його підзахисного (а.с.125-127).

Підозрюваний в судове засідання не з`явився, однак звернувся до суду з письмовим клопотанням про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

В судовому засіданні слідчий суддя відхилив заяву про проведення відеоконференції, яка надійшла від імені підозрюваного ОСОБА_7 .

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідив матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 186 КПК України, клопотання про застосування або зміну запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний, обвинувачений перебуває на свободі, чи з моменту подання підозрюваним, обвинуваченим, його захисником до суду відповідного клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 КПК України, розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Згідно ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Приписами ч.1-4 ст.194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

З системного аналізу наведених вище норм слід дійти висновку, що прокурор має довести наявність підстав передбачених ч.1 ст.194 КПК України, а також ч. 6 ст. 193 КПК України.

З наданих до клопотання матеріалів вбачається, що органом досудового розслідування проводиться досудове слідство за фактом того, що ОСОБА_7 не маючи відповідного дозволу, незаконно придбав, а в подальшому зберігав та носив при собі нарізну вогнепальну зброю кал. 7,65 мм. та бойові припаси до нарізної вогнепальної зброї кал. 7,65 мм сiм пістолетних патронів зразка 1900 року, кал. 7,65 мм. Br, а також за фактом того, що ОСОБА_7 , використовуючи пістолетні патрони зразка 1900 року, кал. 7,65 мм. Br, здійснив сім пострілів, чотири з яких потрапили по тілу ОСОБА_8 , таким чином умисно заподіяв смерть ОСОБА_8 , як помсту за вчинене ОСОБА_8 убивство ОСОБА_9 .

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра" у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст.5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (див. рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 34).

Наявні у матеріалах клопотання докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, не є достатніми щоб на час розгляду клопотання зробити висновок про можливість обрання до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також, зважаючи на надані докази, слідчий суддя вважає не доведеною неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Тому, зважаючи на встановлені при розгляді клопотання обставини, надані захисником заперечення щодо відсутності доказів на підтвердження мотиву вчинення злочину, відсутність показів сідків, які б підтверджували викладені в клопотанні обставини, наявності постанови про відмову в оголошенні підозри в 2020 році, що підтверджується прокурором та слідчим, обсяг проведених після цього слідчих дій (здійснення обшуку та проведення судової молекулярно-генетичної експертизи), слідчий суддя не вбачає наявності достатніх підстав для постановлення ухвали про обрання запобіжного заходу, що матиме своїм наслідком затримання особи та вирішення питання її передання до України, що з огляду на добровільну готовність до співпраці сторони захисту зі слідством, не можна вважати пропорційним заходом у втручання права особи.

Враховуючи вище в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 281, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1