ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/663/22 Справа № 204/2438/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисників-адвокатів ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу з доповненнями захисників-адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02 травня 2022 року про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 258-5 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Вказаною ухвалою було задоволено клопотання слідчого про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 258-5 КК України.

Продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_7 без визначення застави, у межах строку досудового розслідування до 30 червня 2022 року.

Рішення суду обґрунтовано тим, що суд врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним особливо тяжкого кримінального правопорушення, вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, враховуючи його вік, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання та реєстрації, наявність на утриманні малолітньої доньки. Суд дійшов висновку про наявність ризику, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, а також те, що підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу у судовому засіданні не встановлено, слідчий суддя дійшов до висновку про наявність підстав для продовження підозрюваному строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави до 30 червня 2022 року.

Вимоги апеляційної скарги з доповненнями до неї та узагальнені доводи осіб, які її подали.
В апеляційній скарзі адвокати ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , просять ухвалу слідчого судді скасувати, та постановити нову, якою відмовити в задоволення клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 ..
Вважають, що вказана ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою, постановленою з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи.
На думку адвокатів, підозра не обґрунтована, вручена з порушенням права на захист, і ОСОБА_7 не набув статусу підозрюваного. Вважають, що матеріали кримінального провадження повністю сфабриковані проти ОСОБА_7 , жодних доказів вчинення ним дій з фінансування злочинних терористичних угрупувань немає, і він цим не займався. Вважають, що ризики не доведені, оскільки ОСОБА_7 не збирається переховуватися від органу досудового розслідування. Зазначають, що ОСОБА_7 багато може зробити для держави, оскільки володіє важливою інформацією.
Паспорти громадянина Росії було вилучено у ОСОБА_7 ще в 2017 році, але після закриття кримінального провадження вони були повернуті йому. Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 обирався постановою прокурора 5 березня 2022 року, у зв`язку з тим, що суди не працювали через військові дії. Але, на їх думку, всі суди м. Дніпра працювали і на території міста не було активних бойових дій. Вважають, що прокурор не мав повноважень на її винесення. Підозрюваному та його захисникам не були надані копії частини матеріалів. Посилаються, що до матеріалів клопотання не додано жодного документу на підтвердження існування Комітету «Безпілотні літальні апарати» та виконання ОСОБА_7 оборонних замовлень МО.
Зазначають, що до клопотання було долучено протокол огляду та вилучення мобільного телефону від 3 березня 2022 року, в той час коли затримання підозрюваного відбулося 4 березня 2022 року. Вилучені при його затриманні телефони мають різні imei.
На думку адвокатів, під час особистого обшуку 4 березня 2022 року у ОСОБА_7 не вилучався телефон, дані з якого зазначені в протоколі огляду від 12 березня 2022 року. Крім того, відповідно до протоколу обшуку від 1 квітня 2022 року було проведено обшук банківського сейфу № 5-1, що перебуває у володінні ОСОБА_7 , під час якого вилучено 2 паспорти громадянина Росії та 70 000 доларів США, однак відеозапис слідчої дії не здійснювався, а тому вилучені під час обшуку речі та документи, на їх думку, не можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні. Стосовно вилучених паспортів громадянина РФ, а також наявності у ОСОБА_7 нагородної зброї від Головного управління розвідки МО України, адвокати зазначають, що вказані речі, на їх думку, беззаперечно свідчать про приналежність останнього до розвідувальної діяльності, яка в свою чергу є інформацією з обмеженим доступом. Органу досудового розслідування достовірно відомо, що ОСОБА_7 може бути причетний до розвідувальної діяльності, що проводить ГУР МО України, а вказані відомості є державною таємницею.
Також, адвокати вважають, що у клопотанні слідчого зазначено перелік слідчих дій, які необхідно провести, однак вони були зазначені у попередньому клопотанні про продовження строку тримання під вартою. Посилаються, що ОСОБА_7 тримається під вартою вже майже 2 місяці, однак за цей час з ним не було проведено жодної слідчої дії або процесуальної дії, крім вручення клопотань про продовження строків тримання під вартою. Зазначені у клопотанні ризики, на думку апелянтів, жодним чином не обґрунтовані, як і не обґрунтовано те, що інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою не зможе запобігти зазначеним ризикам.
Адвокати вважають, що клопотання повинно розглядатися виключно судом, який має доступ до державної таємниці, а захисникам необхідно отримати дозвіл на доступ до такої інформації.
Позиція учасників апеляційного перегляду.
В апеляційному суді адвокати ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , та підозрюваний ОСОБА_7 , кожен окремо підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити.
Прокурор в апеляційному суді заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив рішення слідчого судді залишити без змін.
Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши головуючого суддю, пояснення учасників судового розгляду, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до ч. 3 ст.197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно із ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів, в провадженні СВ Управляння СБ України у Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000032 від 23 травня 2017 року за правовою кваліфікацією ч.1 ст. 258-3 КК України. У кримінальному провадженні в ході досудового розслідування було змінено правову кваліфікацію, а саме: 16.02.2018 року було інкриміновано додатково кримінальне правопорушення за ч.2 ст.258-5 КК України, та 17.01.2022 року було інкриміноване ще одне особливо тяжке кримінальне правопорушення за ч.1 ст.111 КК України.

Таким чином, на даний час здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального правопорушення за № 0000032 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111, ч.1 ст.258-3, ч.2 ст. 258-5 КК України.

Постановою від 13 липня 2018 року старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України у Дніпропетровській області майором юстиції ОСОБА_11 було закрито зазначене кримінальне провадження. Дана постанова була скасована та досудове розслідування в рамках кримінального провадження внесеному до ЄРДР за №0000032 від 23 травня 2017 року було продовжено. 4 березня 2022 року ОСОБА_7 в порядку 208 КПК України затримано.
5 березня 2022 року ОСОБА_7 процесуальним керівництвом було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 258-5 КК України.
5 березня 2022 року на підставі постанови прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури, ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 30 діб строком до 02.04.2022 включно, без визначення розміру застави.
01 квітня 2022 року слідчим суддею Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання підозрюваному ОСОБА_7 строком до 05.05.2022 року.
Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 квітня 2022 року було продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до 5 липня 2022 року.
Далі оскаржуваною ухвалою від 02 травня 2022 року було продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_7 строком до 30.06.2022 року.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження підозра ОСОБА_7 , обґрунтовується зібраними в ході проведення досудового розслідування доказами, зокрема: витягом з ЄРДР за № 0000032 від 23.05.2017; протоколом обшуку за місцем розташування ТОВ «Р.Б.К. Атлантіс Груп»; протоколом обшуку за місцем фактичного проживання керівника ТОВ «Р.Б.К. Атлантіс Груп» ОСОБА_7 ; протоколом огляду Інтернет-мережі - незаконно виданих нормативних актів фіскального характеру - т.зв. «Законом Луганської Народної Республіки «Про податкову систему» та т.зв. «Законом Донецької народної Республіки «Про Податкову систему»; протоколами огляду предметів та документів, які були вилучені під час проведення обшуків; протоколами про проведення негласних слідчих (розшукових) дій - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж; судово-технічними експертизами комп`ютерної техніки, яка була вилучена під час проведення обшуку ТОВ «Р.Б.К. Атлантіс Груп»; протоколами про проведення тимчасового доступу до речей і документів; протоколами допиту свідків; відповідями на запити з контролюючих органів; відповідями з ГУ ДФС у Дніпропетровській області, Дніпропетровської митниці ДФС, Київської митниці ДФС, ГУ Держспоживчслужби; та іншими матеріалами кримінального провадження.
На обґрунтування обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії застосованого запобіжного заходу, слідчим у клопотанні зазначено, що у слідства є необхідність проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дій, а саме: допитати в якості свідків понятих, які були присутніми під час проведення обшуків; отримати тимчасові доступи до речей і документів; провести огляд матеріалів тимчасових доступів; отримати висновки комп`ютерно технічних експертиз; провести огляд висновків комп`ютерно технічних експертиз; отримати відповідь на запит з Головного управління розвідки Міністерства оборони України; отримати відповідь на запит з ДП «АНТОНОВ» (код ); отримати відповідь на запит з Асоціації «Українська оборонна та безпекова промисловість» (код ); отримати відповідь на запит з Департаменту військово-технічного співробітництва, розвитку озброєння та військової техніки Міністерства оборони України; отримати відповідь на запит з Державної служби експортного контролю України; отримати відповідь на запит з ДП «Завод 410 ЦА» (код ); отримати відповідь на запит з Державного концерну «УКРОБОРОНПРОМ»; отримати відповідь на запит з Ради національної безпеки і оборони України; встановити інших осіб, які причетні до вчинення даних кримінальних правопорушень; встановити свідків, які обізнані про вчинення вказаної протиправної діяльності ОСОБА_7 .. Після отримання висновків усіх судових експертиз повідомити про підозру у нових епізодах; повідомити про закінчення досудового розслідування підозрюваним; ознайомити з матеріалами кримінального провадження підозрюваних; скласти та вручити обвинувальний акт підозрюваним; виконати інші слідчі дії, необхідність в яких виникне в ході виконання вище перелічених слідчих дій.

Оскаржуваною ухвалою клопотання слідчого задоволено та продовжено підозрюваному ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 30 червня 2022 року включно, в межах строку досудового розслідування.
Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування виняткового запобіжного заходу та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.
Під час апеляційного розгляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону при розгляді клопотання були дотримані.
Так, під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував відомості, які вказують на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих йому злочинів.
Таким чином, що стосується доводів адвокатів щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_7 , колегія суддів зауважує, що на даному етапі кримінального провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.
Колегія суддів звертає увагу на те, що згідно з визначеним Європейським судом з прав людини поняттям, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою. Підозра, виходячи з постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду від 24 листопада 2016 року № 5-328кс16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.
При цьому, слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу. Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати обґрунтованим, залежить від усіх обставин справи, про що зазначено у рішенні «Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства».
Доводи захисту про необґрунтованість підозри ОСОБА_7 фактично зводяться до переоцінки доказів.
Тому, доводи адвокатів з цього приводу задоволенню не підлягають, з огляду на те, що колегія суддів на даному етапі досудового розслідування не вправі давати оцінку допустимості та належності доказів.
Що стосується доводів адвокатів щодо недоведеності ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, колегія суддів зазначає наступне.
Слідчий суддя, перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, правильно дійшов висновку та встановив, що слідчим та прокурором під час судового розгляду доведено лише наявність одного ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, остільки підозрюваний ОСОБА_7 враховуючи невідворотність та тяжкість покарання, що загрожує у випадку визнання його винним у вчиненні даного кримінального правопорушення, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Окрім цього, слідчим суддею було вірно зазначено, що раніше вже було встановлено наявність лише одного ризику в ухвалі Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 1 квітня 2022 року, та наявність ризиків не збільшилася.

Колегія суддів, вважає за необхідне зауважити, що у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Мамедов проти Росії» від 01 червня 2006 року, зазначено, що «суди, перевіряючи законність та обґрунтованість запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, незмінно посилались на тяжкість обвинувачень як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявник переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини. Однак Суд неодноразово відзначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з виняткового абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».
Відповідно до конвенції та практики Європейського суду з прав людини, зокрема у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії» та «Ігнатов проти України», обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення. Це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може бути підставою для запобіжного заходу у вигляді ув`язнення.
При вирішенні питання про застосування або продовження застосування запобіжного заходу, необхідно враховувати вимоги п. 3, 4, 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, відповідно до яких обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Колегія суддів звертає увагу на практику ЄСПЛ, зокрема те, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
З огляду на встановлені обставини, колегії суддів вважає, що на даний час є реально доведеним ризик передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, з огляду на те, що інкриміновані кримінальні правопорушення, два з яких відносяться до категорії особливо тяжких, за які передбачене покарання понад 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна або без такої. Тому існує реальний ризик того, що останній, будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину та суворість покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винуватим, може дійсно переховуватись від слідства та суду.

Апеляційний суд зазначає, що слідчим суддею при доведеності існування ризику вірно враховано той факт, що на даний час в Україні введено військовий стан та тривають активні бойові дії, на досить великій відстані за протяжністю, що в свою чергу збільшує ризик втечі (переховування) підозрюваного настільки, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти даному ризику.

Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя врахував вагомість наявних доказів, які дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, а також відомості щодо особи підозрюваного, врахувавши його вік, наявність постійного місця проживання та реєстрації, наявність на утриманні малолітньої доньки. Суд також зазначив, що матеріали клопотання не містять будь-яких даних, що поточний стан його здоров`я перешкоджає перебуванню в ізоляції від суспільства.

Тобто врахував всі дані про особу підозрюваного, на які є посилання в апеляційній скарзі.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги захисників щодо відсутності ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, є безпідставними, адже він не тільки вказаний у клопотанні про продовження строку тримання під вартою, але й об`єктивно встановлений під час судового розгляду клопотання слідчим суддею.
Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що слідчий суддя не мав права вирішувати питання щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який було застосовано постановою прокурора, оскільки вона, на його думку, не відповідає вимогам ст. 615 КПК України, якою визначено, що на місцевості на якій діє правовий режим воєнного часу, у разі неможливості виконання у встановлені строки слідчим суддею повноважень щодо обрання запобіжного заходу, такі повноваження виконує відповідний прокурор, то колегія суддів зазначає наступне.
На час розгляду клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , постанова прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_12 від 5 березня 2022 року, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 30 днів, є реальною. Вона не скасована та не визнана незаконною у встановленому законом порядку. Далі ухвалою ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 квітня 2022 року було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 на строк до 05 травня 2022 року включно та ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 21 квітня 2022 року вона була залишена без змін, як законна. Тому, слідчий суддя мав обґрунтовані підстави для розгляду вказаного клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , а доводи апеляційної скарги з цього приводу є такими, що не підлягають задоволенню.
Що стосується доводів апеляційної скарги адвокатів стосовно того, що ОСОБА_7 було нагороджено нагородною зброєю від Головного управління розвідки МО України, що свідчить, за думкою апелянтів, про приналежність останнього до розвідувальної діяльності, яка в свою чергу є інформацією з обмеженим доступом, колегія суддів зазначає наступне.
В ході судового засідання слідчим суддею перевірялась дана інформація, та було вірно зазначено, що в матеріалах, які долучені до клопотання, наявний запит Начальника Служби Безпеки України в Дніпропетровській області ОСОБА_13 № 55/8-409-вих. від 11 квітня 2022 року, до Головного управління розвідки Міністерства оборони України щодо надання інформації відносно залучення громадянина ОСОБА_7 до виконання завдань Головного управління розвідки Міністерства оборони України. Однак, в матеріалах відсутня будь-яка інформація щодо участі ОСОБА_7 у здійсненні розвідувальної діяльності. Також, апеляційному суду не надано будь-яких відомостей щодо підтвердження або спростування даної інформації. В той же час, за інформацією прокурора ОСОБА_6 було отримано відповідь стосовно особи ОСОБА_7 , який має гриф таємності цілком таємно. Всупереч твердженням апелянтів, як відповідні судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська та відповідні судді Дніпровського апеляційного суду, що розглядають дану скаргу, мають допуск до державної таємниці, та відповідно мають можливість для ознайомлення зі змістом даної відповіді з ГУР МО.
Посилання апелянтів на непорозуміння між правоохоронними органами щодо особи ОСОБА_7 , колегія суддів оцінює критично.
Аналізуючи твердження адвокатів про незаконність затримання ОСОБА_7 , апеляційний суд зазначає наступне.
Відповідно до правової позиції Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловленої у постанові від 27 травня 2019 року (справа №766/22242/17), відповідно до якої положення ст.206 КПК України мають на меті забезпечення процесуального механізму звільнення слідчим суддею будь-якої особи, яка позбавлена свободи за відсутності судового рішення та застосовуються саме в таких випадках. При цьому вказаний механізм не включає процедур оскарження рішень, дій чи бездіяльності працівників правоохоронних органів, пов`язаних із затриманням особи в порядку, передбаченому ст.208 КПК України, post factum, оскільки відповідні заперечення особа може висловити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу та/або під час підготовчого судового засідання або судового розгляду кримінального провадження по суті.

Колегія суддів зазначає, що відповідно вимог ч. 1 ст. 208 КПК України, уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: 1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; 2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин; 3) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України; 4) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого статтями 255, 255 1, 255 2 Кримінального кодексу України.

За вимогами ч. 3 ст. 208 КПК України, уповноважена службова особа, слідчий, прокурор може здійснити обшук затриманої особи з дотриманням правил, передбачених частиною сьомою статті 223 і статтею 236 цього Кодексу.

Відповідно з вимогами ч. 3 ст. 208 КПК України при затриманні особи, підозрюваної у вчиненні злочину, обов`язково складається протокол, в якому, крім відомостей, передбачених статтею 104 цього Кодексу, зазначаються: місце, дата і точний час (година і хвилини) затримання відповідно до положень статті 209 цього Кодексу; підстави затримання; результати особистого обшуку; клопотання, заяви чи скарги затриманого, якщо такі надходили; повний перелік процесуальних прав та обов`язків затриманого. У разі якщо на момент затримання прізвище, ім`я, по батькові затриманої особи не відомі, у протоколі зазначається докладний опис такої особи та долучається її фотознімок. Протокол про затримання підписується особою, яка його склала, і затриманим. Копія протоколу негайно під розпис вручається затриманому та надсилається прокурору.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 208 КПК України уповноважена службова особа, що здійснила затримання особи, повинна негайно повідомити затриманому зрозумілою для нього мовою підстави затримання та у вчиненні якого злочину він підозрюється, а також роз`яснити право мати захисника, отримувати медичну допомогу, давати пояснення, показання або не говорити нічого з приводу підозри проти нього, негайно повідомити інших осіб про його затримання і місце перебування відповідно до положень статті 213 цього Кодексу, вимагати перевірку обґрунтованості затримання та інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

Колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що відповідно до матеріалів кримінального провадження затримання ОСОБА_7 відбулось 04 березня 2022 року в місті Києві в проміжок часу від 21:33 до 21:59 годин. Протокол затримання було складено відповідно до вимог КПК, підписаний ОСОБА_7 без зауважень. Протокол було складено старшим слідчим в ОВС слідчого управління ГУ СБ України у м. Києві та Київській області підполковником юстиції ОСОБА_14 .. Затримання відбувалось оперуповноваженим Управління СБ України в Дніпропетровській області молодшим лейтенантом ОСОБА_15 .. ОСОБА_7 було роз`яснено про його права, та ним без зайважень було підписано протокол. Під час затримання було проведено особистий обшук ОСОБА_7 .. Особистий обшук було проведено в присутності понятих, які підписали також протокол. Учасників було ознайомлено зі змістом протоколу, та зауважень та доповнень до протоколу від учасників не було.

Отже, вказані процесуальні дії були виконані згідно вимог ч.4 ст. 208 КПК України.

Тому, доводи адвокатів щодо незаконності затримання підозрюваного, та продовження строку тримання під вартою, є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають.

Що стосується доводів апеляційної скарги адвокатів щодо занадто тривалого досудового розслідування у кримінальному провадженню внесеного до ЄРДР за № 0000032 від 23.05.2017 року, та затягування строків слідства правоохоронними органами та невиконання будь-яких слідчих дій, колегія суддів зазначає наступне.

За змістом ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є , зокрема складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо , поведінка учасників кримінального провадження тощо.

Як вбачається з наданих матеріалів, постановою від 13 липня 2018 року старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України у Дніпропетровській області майором юстиції ОСОБА_11 кримінальне провадження хоча і було закрито, але в подальшому вказана постанова прокурором була скасована, провадження 13 квітня 2022 року слідчим суддею Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська продовжено строк досудового розслідування кримінального провадження № 0000032 було продовжено до чотирьох місяців, тобто до 05 липня 2022 року.

Слідчим в клопотанні було зазначено, що з метою закінчення досудового розслідування необхідно виконати ряд необхідних слідчих дій, а саме: допитати в якості свідків понятих, які були присутніми під час проведення обшуків; отримати тимчасові доступи до речей і документів; провести огляд матеріалів тимчасових доступів; отримати висновки комп`ютерно технічних експертиз; провести огляд висновків комп`ютерно технічних експертиз; отримати відповідь на запит з Головного управління розвідки Міністерства оборони України; отримати відповідь на запит з ДП «АНТОНОВ» (); отримати відповідь на запит з Асоціація «Українська оборонна та безпекова промисловість» (); отримати відповідь на запит з Департамент військово-технічного співробітництва, розвитку озброєння та військової техніки Міністерства оборони України; отримати відповідь на запит з Державної служби експортного контролю України; отримати відповідь на запит з ДП «Завод 410 ЦА» (); отримати відповідь на запит з Державного концерну «УКРОБОРОНПРОМ»; отримати відповідь на запит з Ради національної безпеки і оборони України; встановити інших осіб, які причетні до вчинення даних кримінальних правопорушень; встановити свідків, які обізнані про вчинення вказаної протиправної діяльності ОСОБА_7 .. Після отримання висновків усіх судових експертиз повідомити про підозру у нових епізодах; повідомити про закінчення досудового розслідування підозрюваним; ознайомити з матеріалами кримінального провадження відповідних осіб; скласти та вручити обвинувальний акт підозрюваним; виконати інші слідчі дії, необхідність в яких виникне в ході виконання вище перелічених слідчих дій.
Прокурором в апеляційному суді з приводу досудового розслідування було зазначено, що результати проведення вказаних в клопотанні слідчих (розшукових) дій, судових експертиз та заходів, мають досить важливе значення для судового розгляду кримінального провадження та для виконання яких потрібен час не менше шести місяців. Також прокурором зазначено, що на даний час досудове розслідування у даному кримінальному провадженні вже продовжено до 05 вересня 2022 року, та проводяться необхідні процесуальні дії.
В ході перевірки доводів сторони захисту було реально встановлено, що обставинами які перешкоджають здійсненню слідчих (розшукових) дій та заходів є особлива складність кримінального провадження, а саме: багатоепізодність; великий обсяг проведення необхідних слідчий дій та прийняття процесуальних рішень; тривалість проведення огляду вилучених в ході обшуків речей, комп`ютерної техніки, документів; великий обсяг інформації, отриманий під час здійснення досудового розслідування, котрий необхідно перевірити, проаналізувати та прийняти відповідні процесуальні рішення з метою об`єктивного та неупередженого досудового розслідування; проведення якого здійснюється в умовах воєнного стану на території України.

Отже, певна тривалість кримінального провадження зумовлена вищевикладеними обставинами, яка є виправданою.

Слід зазначити, що апеляційний суд не вправі надавити оцінку та втручатися в хід досудового розслідування з огляду на виконання чи не виконання правоохоронними органами своїх прямих обов`язків для виконання завдань кримінального провадження.

Інші доводи, на які є посилання в апеляційних скаргах з додатками адвокати підозрюваного, суперечать наявним матеріалам та не свідчать про прийняття слідчим суддею необґрунтованого рішення. Відповідні доводи в цьому аспекті є невірним розумінням вимог Закону.
Апеляційний суд зазначає, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошував, що суд не мусить надавати відповіді на кожне порушене питання, проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені в даній справі, були вивчені і була надана конкретна чітка відповідь на аргументи, які є вирішальними для вирішення справи (справи «Ван де Хурк проти Нідерландів», §61, «Болдеа проти Румунії», §30, «Морейра Феррейра проти Португалії», § 84).
З урахуванням викладеного та фактичних обставин кримінального провадження, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність продовження застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_7 дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що є виправданим на даному етапі судового розгляду кримінального провадження.
Ухвала суду першої інстанції за змістом є обґрунтованою, вмотивованою, законною.
Порушень вимог чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді або її зміни, не встановлено.
Таким чином, апеляційні скарги з додатками адвокатів слід залишити без задоволення, а ухвалу суду, як законну, - залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу з доповненнями адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02 травня 2022 року про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 258-5 КК України, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

______________ _____________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4