Справа № 366/745/22
№ 1-кп/366/134/22
В И Р О К
іменем України

28 липня 2022 року Іванківський районний суд Київської області в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого- ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Іванків Київської області кримінальне провадження № 0000006 від 03 лютого 2022, про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Млачівка, Поліського району, Київської області, українець, громадянин України, з неповною середньою освітою, не інвалід, депутатом не являється, працюючий трактористом в ДСП «Північна Пуща», одружений, зареєстрований та фактично проживаючий: АДРЕСА_1 , який вчинив кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 267-1 КК України, з Угодою про визнання винуватості від 30 червня 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

Іванківським відділом Вишородської окружної прокуратури Київської області до Іванківського районного суду Київської області надіслано обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15,ч.1 ст. 267-1 КК України.

Судом встановлено, що: ОСОБА_5 , у вересні місця 2021 (точного часу органом досудового розслідування не встановлено), маючи умисел на збір продуктів харчування рослинного походження, а саме лісових грибів, перебуваючи на території зони безумовного (обов`язкового) відселення з подальшим їх вивезенням за межі вказаної зони, з метою подальшого їх використання у їжу, з корисливих мотивів, перебуваючи у лісі неподалік відселеного села Опачичі, назбирав лісових грибів різних видів.

Після цього, ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, перемістив продукти харчування рослинного походження, а саме лісові гриби до відселеного села Опачичі, де він тимчасово проживав на той час та вжив заходів до їх сушіння і у подальшому помістивши до прозорого поліетиленового пакета.

03.02.2022, близько 08:00 год., ОСОБА_5 з метою доведення свого злочинного умислу, спрямованого на вивезення продуктів харчування рослинного походження за межі зони безумовного (обов`язкового) відселення для подальшого їх використання у власних цілях без мети збуту, сховав прозорий поліетиленовий пакет із висушеними грибами у салоні свого автомобіля «ВАЗ», моделі «21063», коричневого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 та попросив свого знайомого ОСОБА_7 , виїхати за межі зони безумовного (обов`язкового) відселення на вище вказаному автомобілі, не попередивши про те, що в середіна салона транспортного засобу перебувають продукти харчування рослинного походження не маючи на їх вивіз передбачений законом дозвіл та без проведення дозиметричного контролю, чим порушив п. 4 ст. 12 Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи».

У подальшому, 03.02.2022 об 12:20, на контрольно-пропускному пункті «Дитятки», працівниками поліції у відповідності до ЗУ «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» та постанови Кабінету Міністрів № 106 від 23 липня 1991 р., під час огляду автомобіля під керуванням ОСОБА_7 , а саме «ВАЗ» моделі «21063», коричневого кольору, державний номерний знак « НОМЕР_2 », було виявлено прозорий поліетиленовий пакет із сушеними грибами загальною вагою 0,630 кг., які були сховані у салоні вказаного автомобіля.

Отже, ОСОБА_5 вчинив з прямим умислом діяння безпосередньо спрямоване на вчинення злочину, виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.2 ст.15, ч.1 ст.267-1 КК України, як вчинення закінченого замаху на переміщення будь-яким способом за межі зони безумовного (обов`язкового) відселення без надання передбаченого законом дозволу та без проведення дозиметричного контролю продуктів харчування рослинного походження.

Під час досудового слідства між прокурором та підозрюваним ОСОБА_5 була укладена Угода про визнання винуватості.

Така угода укладена згідно вимог ст.ст. 469, 472 КПК України. Угода про визнання винуватості, містить положення про те, що сторони визнають правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.15, ч.1 ст.267-1 КК України, обвинувачений беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 та ч.1 ст.267-1 України, узгоджують вид і розмір покарання: у виді штрафу розміром 850 гривень.

Сторони розуміють наслідки ст. ст. 394,424 КПК України та наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ст. 476 КПК України, зокрема те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор, який затвердив угоду, має право звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом. ( ст. 389-1 КК України).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 підтвердив добровільність укладення угоди про визнання винуватості між ним та прокурором, просив її затвердити і призначити йому узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі.

Прокурор в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

Захисник ОСОБА_4 просив угоду затвердити.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового провадження про можливість затвердження угоди, суд приходить до висновку, що угоду про визнання винуватості слід затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами угоди міру покарання, виходячи з наступного.
Відповідно до положень ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст.267-1 КК України. Відповідно до ст. 12 КК України злочин за ч.2 ст.15 ,ч.1 ст.267-1 КК України відноситься до невеликої тяжкості злочинів.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України. Підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ч.7 ст.474 КПК України, відсутні.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст.ст. 473, 474 КПК України.

Поясненнями сторін угоди встановлено, що вони уклали угоду про визнання винуватості добровільно.

Судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України та на її основі може бути ухвалений вирок, поскільки умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, є фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. Крім того, суд бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є відповідними ступеню тяжкості кримінального правопорушення та характеристиці особи обвинуваченого.

Тому слід затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури Київської області та призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Міра запобіжного заходу не обиралася.

Речові докази:

- полімерний пакет із лісовими грибами знищити.
Витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 314, 370, 374, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду укладену 30 червня 2022 року між прокурором Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про визнання винуватості ОСОБА_5 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст.267-1 КК України в кримінальному провадженні № 0000006 внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань 03 лютого 2022 р.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.15, ч.1 ст. 267-1 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання:

- за ч.2 ст.15, ч.1 ст.267-1 КК України, у виді штрафу розміром 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Речові докази:
- полімерний пакет із лісовими грибами, які передано до кімнати зберігання речових доказів Відділу поліції №1 Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області, згідно ст.100 КПК України, знищити.
На вирок може бути подана апеляційна скарга обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через Іванківський районний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, а в разі її подання- після прийняття рішення Київським апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому і прокурору.

Суддя: ОСОБА_1