Житомирський апеляційний суд
Справа №296/2501/20 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч. 3 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2022 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю
секретаря: ОСОБА_5

захисника: ОСОБА_6
прокурора: ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0000661 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 22 грудня 2021 року, яким засуджено

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Коростишів, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 ( три) роки позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 ч.1 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк 1 (один) рік та покладено на нього обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Стягнуто з ОСОБА_8 628,04 грн судових витрат.

в с т а н о в и л а:

Згідно вироку, у достеменно невстановлений слідством та судом час близько 15 години 19 лютого 2020 року ОСОБА_8 знаходився на законних підставах у кв. АДРЕСА_2 , де у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення будь-якого майна, яке знаходилось у кімнаті, якою користувалась ОСОБА_9 та яка була обладнана дверями із замками.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, з корисливих мотивів, ОСОБА_8 в цей же день та час, користуючись тим, що за ним із сторонніх осіб ніхто не спостерігає та його дії залишаються таємними, підійшов до дверей кімнати, в якій проживала ОСОБА_9 , та двері якої замикалися на навісний замок, застосовуючи фізичну силу, шляхом ривка вирвав навісний замок, та у такий спосіб проник до кімнати потерпілої ОСОБА_9 , звідки таємно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_9 а саме: фен марки «PHILIPS» - моделі «2100w ionic» в корпусі чорного кольору з фіолетовими вставками.

Після чого ОСОБА_8 утримуючи викрадене майно при собі місце вчинення злочину залишив та викраденими майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 800 грн.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить вирок суду щодо ОСОБА_8 змінити, в частині кваліфікації кримінального правопорушення та призначеного покарання. Перекваліфікувати дії ОСОБА_8 з ч. 3 ст. 185 КК України на ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу.

Вважає, що вирок суду щодо ОСОБА_8 є незаконним та підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, неповнотою судового розгляду, а також істотним порушенням вимог кримінально процесуального закону з таких підстав.

На її переконання докази по справі не підтверджують наявність у діях обвинуваченого кваліфікуючої ознаки «проникнення у житло», а дії обвинуваченого потрібно кваліфікувати як таємне викрадення чужого майна за ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки він у чуже житло не проникав, а мав право на користування усіма кімнатами будинку.

Стверджує, що обвинувачений зайшов до квартири АДРЕСА_2 на законних підставах, оскільки там проживав з родиною та мав власні ключі, що підтверджується показами свідка ОСОБА_10 , яка є його дружиною.

Вказує, що обвинувачений ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря психіатра і нарколога не перебуває, одружений має на утриманні двох дітей, примирився з потерпілою.

Також, на думку захисника суд необґрунтовано не визнав недопустимим доказом протокол пред`явлення для впізнання ОСОБА_8 свідку ОСОБА_11 , оскільки у протоколі не зазначено дані про осіб, фотокартки яких пред`являються для впізнання і цей свідок не допитувався в суді першої інстанції.

Заслухавши доповідача, пояснення захисника, яка підтримала апеляційну скаргу, міркування прокурора, який висловився про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні крадіжки із проникненням у житло обґрунтувавши це належним чином у вироку з посиланням на докази та надавши їм відповідну оцінку, з таким висновком погоджується і колегія суддів.

Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_9 пояснила, що обвинувачений - це чоловік її сестри. У лютому 2020 року вона проживала за адресою АДРЕСА_3 разом із сестрою та двома племінницями.

Це квартира їхніх батьків. У даний квартирі прописані вона, сестра, батьки та діти сестри (дружини ОСОБА_12 ). Сам обвинувачений проживав у квартирі десь у 2005-2006 роках. Потім перестав там проживати із вересня 2019 року. Обвинувачений приходив до дітей, лишався на декілька годин і йшов, але завжди приходив на вихідних, коли вдома була сестра. Обвинувачений на той час із сестрою вже не проживав.

Її кімната замикалась на маленький навісний замок. 19 лютого 2020 року десь о 3 годині дня їй зателефонував брат ОСОБА_13 та повідомив, що у квартирі щось трапилось. Коли вона приїхала додому, то побачила, що замок до її кімнати був зламаний та з кімнати зник фен, та зарядний пристрій. Вона відразу зателефонувала у поліцію. Потім сусідка їй повідомила, що бачила, як обвинувачений проникав у квартиру. Коли вона прийшла з роботи, то замок вже був поміняний, замок поставив брат батька. Внаслідок зазначених подій в неї було викрадено її майно : фен марки «PHILIPS» - моделі «2100w ionic» вартістю 800 грн.

Свідок ОСОБА_10 , в судовому засіданні пояснила, що обвинувачений ОСОБА_8 її чоловік. Напередодні народження доньки - ІНФОРМАЦІЯ_2 , від сусідки довідалась про те, що її чоловік зламав замок вхідних дверей. Після цього вона забрала дітей зі школи і прийшла додому. Замок був виламаний, нікого не було. Квартира на 2 кімнати.

Двері до кімнати сестри замикалися, але чи були вони того дня замикані на замок, вона не звертала увагу. Обвинувачений ОСОБА_14 у цій квартирі проживав з нею з 2011 року. В квартирі ще проживає сестра менша і двоє дітей. Ключі від квартири у чоловіка не забирала. Двері до кімнати сестри були на внутрішньому замку та був маленький навісний замок.

Станом на 19.02.2020 року ОСОБА_8 не проживав постійно, на той момент були у сварці.

Свідок ОСОБА_15 , в судовому засіданні повідомила, що вона 19.02.2020 року почула звуки в тамбурі, виглянувши побачила, що біля сусідських дверей стоїть ОСОБА_8 . Він їй сказав, що ОСОБА_16 йому сказала поміняти замка. Потім, вона подзвонила ОСОБА_17 та їй сказала вийти до нього, а вона зараз приїде. Коли вона (свідок) вийшла ОСОБА_8 вже не було біля дверей.

Відповідно до протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 20.02.2020 р. за заявою ОСОБА_9 з приводу таємного викрадення майна останньої за адресою АДРЕСА_3 на загальну суму 3000 грн.

З протоколу огляду місця події від 20.02.2020 р. з участю потерпілої ОСОБА_9 слідує, що було здійснено огляд квартири АДРЕСА_2 , звідки було викрадено майно останньої 19.02.2020 р. на суму 3000 гривень.

З довідки ПТ «Ев.РО.ЛОМБАРД «ЕВ.РО.Фінанси ЛТД і Компанія» №334 від 05.03.2020 р. вбачається, що фен марки «Філіпс» заклав до ломбарду ОСОБА_11 19.02.2020 року. На даний момент фен реалізовано без встановлення особи покупця.

Відповідно до довідки вартості фену торгової марки «Філіпс» вартість вказаного фена, що знаходився у використанні 11 місяців, становить 800 грн.

Крім того з показань обвинуваченого вбачається, що йому було достовірно відомо про те, що в окремій кімнаті (за адресою: АДРЕСА_3 ), проживає не його дружина, а потерпіла ОСОБА_9 . Вказана кімната була обладнана окремими дверями. 19 лютого 2020 року він зайшов до даної кімнати, взяв фен та здав його до ломбарду.
З показань потерпілої ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_10 вбачається, що двері до кімнати потерпілої замикались та після викрадення майна потерпілої замок на дверях був пошкоджений.

На переконання колегії суддів вказані докази в своїй сукупності підтверджують правильність висновків суду та спростовують доводи апеляційної скарги захисника про неправильну кваліфікацію дій ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 185 КК України.

Під житлом розуміється приміщення призначене для постійного або тимчасового проживання людей і його складові частини, де може зберігатися майно, а під проникненням до житла розуміється незаконне вторгнення до нього будь яким способом.

Як встановлено судом ОСОБА_10 , тривалий час у квартирі за адресою АДРЕСА_3 не проживав через сварку з дружиною, окремою кімнатою, що була обладнана замком, а відповідно мала засоби для охорони від доступу сторонніх осіб та була зачинена на час вчинення крадіжки, користувалася потерпіла ОСОБА_9 , яка була зареєстрована у квартирі, проживала у окремій кімнаті та зберігала там своє майно.

Натомість ОСОБА_10 , за вказаною адресою зареєстрований не був, з 2019 року постійно не проживав, а лише навідувався, попереджаючи дружину, знав, що у кімнаті мешкає сестра дружини і ця кімната зачиняється, однак виламав замок та проник до кімнати де зберігалося чуже майно, яке викрав після чого ще до приїзду дружини з місця злочину зник, а викрадене здав до ломбарду, що на думку колегії апеляційного суду переконливо свідчить про наявність у його діях крадіжки поєднаної з проникнення до житла.

Будь-яких сумнівів в допустимості, належності, достовірності доказів, які суд поклав в обґрунтування вироку колегії суддів не вбачає.

Суд у своїх висновках на такий доказ як протокол пред`явлення для впізнання ОСОБА_8 свідку ОСОБА_11 від 24.02.2020 р. не посилався, а тому підстав для визнання цього доказу недопустимим та включення його з вироку суду першої інстанції апеляційний суд не знаходить.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні крадіжки поєднаної з проникненням у житло та вірно кваліфікував його дії за ч. 3 ст. 185 КК України.

Покарання ОСОБА_8 призначено з дотримання положень ст. 65 КК України, враховано тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, обставини його вчинення, обставину, що пом`якшує його покарання - повне відшкодування заподіяної шкоди, відсутність обставин, що обтяжують його покарання, а також дані про особу обвинуваченого, а тому йому призначене мінімальне покарання та звільнено на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 від його відбування з випробуванням.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які давали б підстави для зміни чи скасування вироку суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 22 грудня 2021 року щодо ОСОБА_8 - без змін.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана безпосередньо до Касаційного Кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді: