Справа № 450/2660/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/498/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2022 року у місті Львові.
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:
під головуванням судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 на ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 03 червня 2022 року про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування додаткового покарання
з участю прокурора ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
засудженого ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 03.06.2022 року задоволено клопотання захисника ОСОБА_9 та засудженого ОСОБА_7 звільнено умовно-достроково від відбування невідбутої частини додаткового покарання у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на три роки, призначеного вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 06.11.2020 року.
На вказану ухвалу суду прокурор ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_9 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування додаткового покарання.
На підтримання своїх апеляційних вимог прокурор зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, не вмотивованим та висновки викладені в ухвалі не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки висновок суду про можливість умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування додаткового покарання не мотивований, суперечить положенням ст.81 КК України. Таким чином, судом допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме ст.81 КК України, застосування якої є допустимим в частині звільнення від додаткового покарання лише при розгляді клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування основного покарання, яке у даному випадку судом не розглядалось. Зазначає, що відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного суду України № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 року при умовно-достроковому звільненні від відбування основного покарання засудженого, щодо якого було застосовано додаткове покарання, суд може вирішити питання про його повне або часткове звільнення від відбування і додаткового покарання.
В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції прокурор підтримав подану апеляційну скаргу та навели аналогічні доводи, викладені в апеляційній скарзі, натомість захисник та засуджений заперечили вимоги апеляційної скарги прокурора, вважають ухвалу суду законною та обґрунтованою.
Колегія суддів, заслухавши доповідача про обставини справи і зміст апеляційної скарги, пояснення учасників апеляційного розгляду, вивчивши матеріали провадження, встановила наступне.
Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Апеляційний суд вважає, що оскаржуване судове рішення не відповідає вказаній вимозі процесуального закону.
З матеріалів справи вбачається, що вироком Пустомитівського районного суду Львівської області 06.11.2020 року ОСОБА_7 визнано винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавлення права керувати всіма видами транспорту строком на 3 (три) роки. Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_7 від відбування основного покарання звільнено з випробуванням строком на 3 (три) роки.
04.05.2022 року захисник ОСОБА_9 звернувся до Пустомитівського районного суду Львівської області із заявою про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, обґрунтовуючи тим, що ОСОБА_7 відбув половину строку додаткового покарання. За період іспитового строку він характеризується позитивно, покладені судом обов`язки виконував належним чином, порушень не допускав, до адміністративної відповідальності не притягався, підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними, займається волонтерською діяльністю пов`язаною з допомогою військовослужбовцям, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Задовольняючи заяву захисника ОСОБА_9 суд першої інстанції виходив з того, що засуджений ОСОБА_7 за час відбування додаткового покарання сумлінною поведінкою довів своє виправлення, за час відбування додаткового покарання засуджений ОСОБА_7 не порушував громадського порядку, до адміністративної відповідальності не притягувався, правила відбування додаткового покарання не порушував.
Відповідно до ст.77 КК України у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням можуть бути призначені додаткові покарання у виді штрафу, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю та позбавлення військового, спеціального звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу.
Відповідно до ч.1 ст.81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
В постанові Пленуму Верховного Суду України №2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та заміни невідбутої частини покарання більш м`яким" від 26.04.2002 року, наголошено на те, що звільнення від відбування додаткового покарання можливе тільки одночасно із звільненням від відбування основного покарання.
В пункті 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та заміни невідбутної частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 року, передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та заміна не відбутої частини покарання більш м`яким можуть бути застосовані тільки після фактичного відбуття тієї частини строку покарання.
У пункті 7 цієї постанови зазначено, що згідно з ч.1 ст.81 КК особу може бути умовно-достроково звільнено (повністю або частково) від відбування і додаткового покарання. При цьому слід мати на увазі, що таким додатковим покаранням, від якого можна звільнити достроково (тобто до закінчення строку), є лише позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.
З положень п.п.7, 8 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та заміни невідбутої частини покарання більш м`яким" від 26.04.2002 року слідує, що саме при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування основного покарання, він може бути повністю або частково звільнений і від відбування призначеного додаткового покарання.
У зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів зазначає, що діючим на даний час законодавством не передбачено можливість умовно-дострокового звільнення від додаткового покарання осіб, які відбувають лише додаткове покарання.
Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про задоволення клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, а тому колегія суддів вважає за необхідне ухвалу суду скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_9 про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання відмовити.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.376, 405, 407, 419, 539 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 задоволити.
Ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 03 червня 2022 року про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування додаткового покарання скасувати.
Відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_9 про умовнодострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на три роки, призначеного вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 06.11.2020 року.
Ухвала остаточна та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий :
Судді :