Справа № 495/1432/22
№ провадження 1-кс/495/628/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 квітня 2022 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Білгород-Дністровському клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУ НП в Одеській ОСОБА_6 , поданого в рамках кримінального провадження № 0000306 від 10.03.2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білгород-Дністровського Одеської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

31.03.2022 слідчий СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 звернулась до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України.
1. - Виклад обставин, зазначених в клопотанні.
Досудовим розслідуванням встановлено, що Указом Президента України та Верховного головнокомандувача ОСОБА_7 від 24.02.2022 №64/2022 та Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Збройних Сил Російської Федерації проти України, на всій території України запроваджено воєнний стан з 05:30 години 24.02.2022 строком на 30 діб. Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 15.03.2022 № 2119-ІХ, продовжено строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.
Відповідно до пункту 31 частини першої статті 85 Конституції України та Закону України « Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» Верховна Рада України затвердила Указ Президента України від 24 лютого 2022 року №65/2022 «Про загальну мобілізацію», 03.03.2022 року №2105-ІХ.
08 березня 2022 року військовозобов`язаному ОСОБА_4 , на виконання ст. 65 Конституції України, ст. ст. 1, 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», вручено повістку на відправку, згідно якої останньому необхідно з`явитися 09 березня 2022 року о 09:00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , для проходження обстеження та медичного освідчення військовозобов`язаного для визначення придатності до військової служби. При цьому, військовозобов`язаний ОСОБА_4 , якого було попереджено про кримінальну відповідальність в разі не прибуття за повісткою у зазначений час до ІНФОРМАЦІЯ_3 , висловив свою незгоду з проведенням мобілізації та відмовився від фактичного отримання повістки, про що був складений акт про відмову отримання повістки для призову під час мобілізації, засвідчений підписами понятих.
09 березня 2022 року за результатами обстеження, проведеного, згідно довідки військово-лікарської комісії №1007, ОСОБА_4 визнано придатним за станом здоров`я для проходження військової служби. Також встановлено, що відсутні обставини, передбачені ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», які надавали б ОСОБА_4 право на відстрочку від призиву на військову службу під час мобілізації.
Цього ж дня, о 11:25 год. військовозобов`язаному ОСОБА_4 на виконання ст.65 Конституції України, ст. ст. 1, 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», на території ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , вручено повістку на відправку згідно якої він мав з`явитися 10.03.2022 о 09:30 год. до ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , з подальшим направленням до військової частини Збройних Сил України. При цьому, військовозобов`язаний ОСОБА_4 , якого було попереджено про кримінальну відповідальність в разі не прибуття за повісткою у зазначений час до ІНФОРМАЦІЯ_3 , висловив свою незгоду з проведенням мобілізації та відмовився від фактичного отримання повістки, про що був складений акт про відмову отримання повістки для призову під час мобілізації, засвідчений підписами понятих.
Після цього, ОСОБА_4 , реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений на ухилення від мобілізації, 10 березня 2022 року о 09:30 годині до ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_2 , не прибув, та про причини неявки у назначену дату та час не повідомив, тим самим ухилився від призиву на військову службу під час мобілізації.
Встановивши наявність достатніх доказів, 25.03.2022 ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білгород-Дністровського Одеської області, українця, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, тобто ухилення від призову на військову службу під час мобілізації.
Вина ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, з урахуванням яких слідчий зазначає, що підозрюваний вчинив нетяжкий злочин, який відповідно до ст. 336 КК України карається позбавленням волі на строк від трьох до п`яти років.
Обрання більш м`якої міри запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 не є доцільним, оскільки враховуючи те, що підозрюваний протягом тривалого часу переховувався від органів досудового розслідування, не працевлаштований, вводить органи досудового розслідування в оману, також, може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, що може вплинути на покази вказаних осіб в ході досудового розслідування та подальшого судового розгляду, що може призвести до не повного, не об`єктивного, та не всебічного досудового розслідування, на підставі чого слідча просила клопотання задовольнити та застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 (шістдесят діб) до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем фактичного проживання підозрюваного, а саме: АДРЕСА_1 .
2. - Позиції сторін.
Прокурор в судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підтримав, просив задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_4 та його адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні клопотання.
Окрім того, в ході судового засідання 01.04.2022 стороною захисту було заявлено відвід слідчому судді ОСОБА_1 в порядку п.4 ч.1 ст.75 КПК України. Ухвалою судді ОСОБА_8 по справі №495/1432/22 провадження 1-кс/495/633/2022 від 06.04.2022 було відмовлено у задоволенні заяви про відвід в рамках кримінального провадження №0000306.
3. - Мотивація суду.
Вивчивши матеріли клопотання, заслухавши думку учасників процесу, приходжу до наступного.
Відповідно до положень ст.176 КПК України передбачені такі види запобіжних заходів: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.
Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно зі ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.
Згідно правової позиції викладеної в рішенні ЄСПЛ «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
3.1 - Наявність обґрунтованої підозри.
25.03.2022 було складено підозру щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білгород-Дністровського Одеської області, українця, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, тобто ухилення від призову на військову службу під час мобілізації. Підозрюваний ОСОБА_4 був ознайомлений зі змістом підозри 28.03.2022 о 10 год. 20 хв., про що свідчить його власноручний напис з поставленням підпису.
Вина ОСОБА_4 у скоєнні кримінальних правопорушень, повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: допитами свідків; копією розписки про необхідність з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_4 09.03.2022 о 09 год. 00 хв.;актом про відмову від отримання повістки для призову під час мобілізації від 08.03.2022; довідкою військово-лікарської комісії №1007 від 09.03.2022; копією розписки про необхідність з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_4 10.03.2022 о 09 год. 30 хв.;актом про відмову від отримання повістки для призову під час мобілізації від 09.03.2022; протоколом тимчасового доступу до речей та документів, актами про відмову отримання повістки для призову є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення (ч.2 ст.177 КПК України). Оскільки в процесуальному законодавстві немає чіткого визначення обґрунтованої підозри, слідчий суддя звертається до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права в Україні (ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 2 ст. 8 КПК України). Обґрунтована підозра - це стандарт доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (стандарт, визначений у Рішенні у справі Fox, Campbell and Hartley проти Сполученого Королівства від 30 серпня 1990 року, заяви № 12244/86, 12245/86, 12383/86, параграф 32). Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку (Рішення Великої Палати у справі Merabishvili проти Грузії від 28 листопада 2017 року, заява № 72508/13, параграф 184). Тому, цей стандарт доказування є досить низьким - необхідно встановити чи наявні (або відсутні) факти чи інформація, що в сукупності може переконати слідчого суддю в тому, що особа могла вчинити кримінальне правопорушення.
Отже, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення було доведено ознаки можливого складу злочину. Надані достатні підстави для наявності обґрунтованої підозри стосовно вчинення ОСОБА_4 дій, що кваліфікуються за ст. 336 КК України.
3.2 - Наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України і на які вказує слідчий чи прокурор.
Слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий (п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України).
Так слідчим було зазначено, що підозрюваний ОСОБА_4 :
- може переховуватись від органів досудового розслідування або суду;
- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
- незаконно впливати на свідків по кримінальному провадженню;
- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення.
Окрім того, прокурором у судовому засіданні зазначено, що підозрюваний ОСОБА_4 , дізнавшись про те, що порушено кримінальне провадження, в якому він є підозрюваним, на телефонні дзвінки не відповідав, за місцем свого мешкання був відсутнім(рапорт слідчого від 22.03.2022). Також, було допитано сусіда ОСОБА_4 у якості свідка, котрий під час допиту дав показання, що дійсно близько місяця ОСОБА_4 він не бачив.
В судовому засіданні стороною захисту були надані документи на підтвердження того, що оскільки батько підозрюваного ОСОБА_9 перебуває у хворобливому стані, а мати підозрюваного ОСОБА_10 є інвалідом третьої групи фактично вони перебувають на утриманні підозрюваного, він здійснює догляд за ними.
Відповідно до ч.1 ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Оцінюючи питання про ризик втечі ЄСПЛ зазначає,що він має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v.Moldova (Бекчиєв проти Молдови) §58).
Стосовно загрози втечі, практика ЄСПЛ виходить з того, що можливість жорстокого засудження є недостатньою для виправдання тримання під вартою. При цьому загроза втечі не випливає з простої можливості для обвинуваченого перетнути кордон держави. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно доказувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейних зв`язків, будь яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці.
Відповідно до правової позиції Європейського суду відсутність в особи роботи та сім`ї не є доказом того, що вона може схилиться до вчинення нових злочинів. Так само як і сама по собі відсутність постійного місця роботи не є доказом того, що особа зникне (Пшевечерський проти Росії від 24 травня 2003 року).
Оскільки встановлено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя вважає, що до підозрюваного ОСОБА_4 слід застосувати запобіжний захід.
3.3 - Недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчим зазначено, що обрання більш м`якої міри запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання та особистої поруки не є доцільним, оскільки може призвести до вчинення підозрюваним інших більш тяжких кримінальних правопорушень.
Застосування міри запобіжного заходу у вигляді застави не є доцільним, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 не працевлаштований, а отже не зможе внести заставу, яка буде визначена судом, а внесення застави іншими особами не зможе забезпечити виконання обов`язків, визначених судом при ухваленні рішення про обрання запобіжного заходу.
Враховуючи ті обставини, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ст.336 КК України, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжкого злочину, має постійне місце проживання, а отже з урахуванням доведеності наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме того, що він може переховуватися від органів досудового розслідування, вчинити інше кримінальне правопорушення, тому з метою забезпечення належної поведінки підозрюваного під час досудового розслідування даного кримінального провадження, суд приходить до висновку, що дане клопотання слід задовольнити частково.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 193, 194, 196, 376 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУ НП в Одеській ОСОБА_6 , поданого в рамках кримінального провадження № 0000306 від 10.03.2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити частково.
Застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем фактичного мешкання підозрюваного, а саме: АДРЕСА_1 із забороною йому залишати місце свого проживання у визначений період часу, а саме з 20:00 до 06:00 години в межах строку досудового розслідування, тобто до 25.05.2022 року включно.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- прибувати до кабінету слідчого або прокурора за викликом;
- не відлучатися за межі міста Білгород-Дністровський Одеської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи, контактних номерів мобільного телефону;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Попередити ОСОБА_4 про наслідки ухилення від покладених на нього судом обов`язків.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її винесення.

Слідчий суддя ОСОБА_1