справа №176/1917/22
провадження №1-і/176/27/22
УХВАЛА
Іменем України

22 вересня 2022 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовті Води, в режимі відеоконференції, клопотання прокурора Бериславської окружної прокуратуру Херсонської області ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження за його обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001078,-

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,-

ВСТАНОВИВ:

До Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання прокурора Бериславської окружної прокуратуру Херсонської області ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження за його обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001078.

Дане клопотання мотивоване тим, що на розгляді Бериславського районного суду Херсонської області перебував обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001078 за обвинуваченням ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він повторно, 10.11.2018 року близько 12.00 години, знаходячись в приміщенні буд. АДРЕСА_1 , таємно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, скориставшись тимчасовою відсутністю власника будинку з однієї із кімнат, викрав 3 поліетиленові бутлі об`ємом 5 л. кожен в запакованному стані без пошкоджень з соняшниковою олією торгівельної марки «Добра олія», вартість якої згідно висновку експерта № 3179-МТ від 15.11.2018 станом на листопад місяць 2018 року становила 421 гривень 56 копійок, які належали потерпілому ОСОБА_6 , обернув їх на свою користь і розпорядився на свій розсуд шляхом подальшого перенесення до тимчасового місця проживання, чим завдав потерпілому матеріального збитку на вказану суму.

Зазначені дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Крім того, ОСОБА_4 повторно 11.11.2018 року в період часу з 10:00 годин до 16:00 годин, таємно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою викрадення чужого майна, шляхом відчинення хвіртки воріт проник на огороджену територію подвір`я будинку АДРЕСА_1 , з подвір`я, з лівої сторони від вхідних дверей будинку викрав бувший у використанні візок для перевезення ручної поклажі (кравчучка), вартість якого згідно висновку експерта № 3408-МТ від 06.12.2018 станом на листопад місяць 2018 року становила 200 гривень, 00 копійок, який належав потерпілому ОСОБА_6 , обернув його на свою користь і розпорядився на свій розсуд шляхом подальшого перенесення до тимчасового місця проживання, чим завдав потерпілому матеріального збитку на вказану суму.
Зазначені дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище, вчинена повторно.
Також ОСОБА_4 повторно 12.11.2018 року близько 02:30 години, шляхом відчинення хвіртки воріт проник на території домоволодіння буд. АДРЕСА_1 , таємно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою викрадення чужого майна, зірвавши навісний гачок вхідних дверей будинку потрапив до приміщення кухні де з шухляди шафи викрав грошові кошти в сумі 250 гривень купюрами номіналом 10 гривень - 1шт., 20 гривень - 2 шт., 50 гривень - 2 шт., 100 гривень - 1 шт., які належали потерпілому ОСОБА_6 , обернув їх на свою користь і розпорядився на свій розсуд витративши їх на власні потреби, чим завдав потерпілому матеріального збитку на вказану суму.
Зазначені дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого манна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинене повторно.
Після вчинення вказаних злочинів, та повідомлення про підозру, ОСОБА_4 зник зі свого місця проживання та виїхав за межі Херсонської області, у зв`язку з чим його було оголошено у розшук.
Після встановлення місця його перебування, ухвалою слідчого судді Бериславського районного суду від 02 лютого 2022 року стосовно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
При цьомупрокурор зазначив, що ризики, які були враховані слідчим суддею при обранні та у подальшому судом при продовженні строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 на даний час не змінились. Зокрема, такими ризиками є: обвинувачений може переховуватися від суду, оскільки під час досудового розслідування останнього було оголошено у розшук, після встановлення його мсісці перебування, слідчим суддею обраного відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки останній неодноразово судимий, був засуджений за вчинення умисних злочинів.

Прокурор ОСОБА_3 клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 підтримав із зазначених в даному клопотанні підстав та просив задовольнити.

Захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 , не заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

При цьому прокурор ОСОБА_3 та захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 , враховуючи збройну агресію Російської Федерації проти України та розташування Державної установи «Північна виправна колонія (№90)», де утримується під вартою ОСОБА_4 , на тимчасово окупованій території України, вважали за можливе провести судове засідання з розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без участі останнього.

За наведених обставин, суд, будучи з об`єктивних обставин позбавленим можливості забезпечити участь у судовому засіданні обвинуваченої особи у розгляді питання про продовження дії запобіжного заходу, враховуючи перебування обвинуваченого у Державній установі «Північна виправна колонія (№90)», розташованій на тимчасово окупованій території, а також через відсутність в установі стабільного Інтернет зв`язку, необхідного для здійснення відеоконференції, з огляду на особливості правового режиму воєнного стану в Україні, як виняток, вважає, що дані обставини слід вважати виключним випадком для розгляду клопотання за відсутності ОСОБА_4 .

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 приходить до таких висновків.

Так, дане клопотання прокурора, відповідно до розпорядження Верховного суду України від 06 березня 2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану, на підставі ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, у кримінальних провадженнях, що були під територіальною юрисдикцією Бериславського районного суду Херсонської області, підсудне Жовтоводському міському суду Дніпропетровської області.

Згідно положень ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. При цьому вирішення даного питання судом відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Аналізуючи вказану норму Закону, суд доходе висновку, що запобіжний захід скасовується або змінюється в судовому розгляді, якщо відпадає необхідність у застосуванні запобіжного заходу або в раніше обраному запобіжному заході. При цьому, на більш м`який запобіжний захід змінюється, якщо обвинувачення змінюється на менш тяжке або ступінь вірогідності неналежної поведінки обвинуваченого стає незначним.

Частиною 1 статті 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу в кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання зазначеним ризикам.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі і зазначені в даній нормі закону.

Згідно ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

За змістом ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім того, суд враховує вимоги Європейського суду з прав людини, який неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції» вказував на те, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Із викладеного слідує, що право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.
Як вбачається з матеріалів клопотання ОСОБА_4 підозрюється у вчинені двох умисних корисливих злочинів після вчинення яких зник з місця проживання та переховувався доки місце переховування його не було встановлено працівниками поліції та його не доставлено до суду для вирішення питання про обрання запобіжного заходу , що дає обґрунтовані підстави вважати про наявність ризиків, передбачених п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України (обвинувачений може переховуватися від суду).
Так, родини або утриманців у ОСОБА_4 немає, до затримання працівниками поліції, останній ніде не був працевлаштований, що вказує у сукупності саме на відсутність у останнього міцних соціальних зв`язків.
Також існує і ризик повторення протиправної поведінки (п. 12 ч. 1 cт. 178 КПК України), тобто він може вчинити нові кримінальні правопорушення, оскільки ОСОБА_4 неодноразово засуджувався за вчинення інших тяжких корисливих злочинів, судимість за які у встановленому законом порядку не знято та не погашено.
Таким чином, прокурором загалом доведено та обґрунтовано клопотання в частині наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і як наслідок необхідності продовження ОСОБА_4 раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Менш суворі запобіжні заходи, такі як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт, на даний час не здатні забезпечити виконання своїх процесуальних обов`язків обвинуваченим.

До того ж, суду не надано будь-яких доказів про неможливість перебування під вартою обвинуваченого за станом здоров`я.

За викладених обставин, суд вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора, продовживши обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 20 листопада 2022 року включно.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 197-199, 331, 369-372 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Бериславської окружної прокуратуру Херсонської області ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження за його обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001078, задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою до 20 листопада 2022 року включно.

Копії ухвали вручити учасникам судового провадження для відома та направити до Державної установи «Північна виправна колонія (№90)» для належного виконання.
Ухвала суду, в частині продовження строку тримання під вартою обвинуваченому, може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області Інна ПАВЛОВСЬКА