Справа №463/576/22
Провадження №1-кс/463/522/22
У Х В А Л А

28 березня 2022 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого першого слідчого відділу Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_4 від 29.12.2021 року про закриття кримінального провадження № 0000376 від 01.11.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову старшого слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 від 29.12.2021 року про закриття кримінального провадження № 0000376 від 01.11.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, просив скасувати зазначену постанову з мотивів та підстав викладених у скарзі.
Скаргу мотивує тим, що першим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові здійснюється досудове розслідування кримінального провадження. Так постановою старшого слідчого ОСОБА_4 від 29.12.2021 року закрито кримінальне провадження № 0000376 від 01.11.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, за фактом вчинення кримінального правопорушення слідчим п`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 364 КК України, оскільки останній виніс незаконну, на думку заявника, постанову про закриття кримінального провадження №0000412 та не визнав ОСОБА_3 потерпілим.

В судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, у поданій скарзі просив таку слухати у його відсутності, скаргу підтримує з підстав наведених у ній, у зв`язку із чим просив скаргу задовольнити.

Суб`єкт оскарження за викликом не з`явився, скерував до суду матеріали кримінального провадження № 0000376 для огляду та дослідження в судовому засіданні.

У зв`язку із наведеним, враховуючи скорочені процесуальні строки для розгляду скарги, вважаю за можливе розглянути скаргу у відсутності суб`єкта оскарження.

Згідно з ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження № 0000376 від 01.11.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 3 ч. 1ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно дост. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свободта практику Європейського суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа "Ассенов та інші проти Болгарії"). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справах "Танрікулу проти Туреччини" та "Ґюль проти Туреччини").

Згідно з ч. 4 ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.
Таким чином, закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силі наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
У п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13 січня 2011 року в справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
Як вбачається з матеріалів скарги в провадженні слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 перебувало кримінальне провадження № 0000376 від 01.11.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Постановою слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 від 29.12.2021 вказане кримінальне провадження було закрито.
Частини 1, 2 ст. 22 КПК України передбачають, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження з підстав неправильності та неповноти досудового розслідування, слідчий суддя вважав за необхідне з метою перевірки доводів заявника оглянути матеріали кримінального провадження та надати правову оцінку процесуальним діям слідчого під час проведення досудового розслідування, за наслідками яких була винесена оскаржувана постанова.Так слідчими першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження № 0000376 від 01.11.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Дослідивши матеріали кримінального провадження судом встановлено, що 01.11.2021 на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.10.2021 (справа № 308/13755/21), зобов?язано уповноважену особу Закарпатської обласної прокуратури внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_3 від 30.09.2021. Згідно з даною заявою, ОСОБА_3 просить притягнути до кримінальної відповідальності слідчого п`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді ) ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 364 КК України, оскільки останній виніс незаконну, на думку заявника, постанову про закриття кримінального провадження № 0000412 та не визнав ОСОБА_3 потерпілим. Вважає, що слідство проведено поверхнево, неповно з порушеням норм процессуального законодавства та яке неправомірно закрито. Окрім цього слідчий тричі виносив постанову про закриття кримінального провадження та такі постанови були скасовані ухвалами слідчих суддів.

Разом з цим слідством встановлено, що з 28.02.2021 слідчий ОСОБА_5 здійснював досудове розслідування кримінального провадження № 0000412. Відповідно до яких 18.09.2020 службовими особами Закарпатської обласної прокуратури внесено відомості до ЄРДР за № 0000412 на підставі заяви ОСОБА_3 від 17.09.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України. 11.02.2021 службовими особами Закарпатської обласної прокуратури внесено відомості до ЄРДР за № 0000039 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду, якою зобов`язано Закарпатську обласну прокуратуру внести відомості про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 13.01.2021, згідно якої прокурор Ужгородської місцевої прокуратури вчинив приховування злочину. 11.02.2021 службовими особами Закарпатської обласної прокуратури внесено відомості до ЄРДР за № 0000040 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду, якою зобов`язано Закарпатську обласну прокуратуру внести відомості про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 13.01.2021, згідно якої прокурор Ужгородської місцевої прокуратури вчинив службове підроблення. 24.05.2021 постановою прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури матеріали досудових розслідувань, які внесені до ЄРДР а саме: № 0000412 від 18.09.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України; № 0000039 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.396 КК України; № 0000040 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України об`єднано в одне кримінальне провадження та присвоєно № 0000412.

Як встановлено із матеріалів даного кримінального провадження та самої заяви ОСОБА_3 від 17.09.2020 Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області розглядається кримінальне провадження № 308/1 1903/16-к, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002988 від 16.07.2016 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185 КК України. 14.11.2016 року затверджений прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_7 обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 скеровано до суду.

13 серпня 2020 року прокурор ОСОБА_7 подав у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт від 13 серпня 2020 року в якому кваліфікація злочину, вчиненого ОСОБА_6 , змінена з ч. 1, ст. 185 на ч. 2 ст. 185 КК України. Окрім цього в даному обвинувальному акті ім`я іншого фігуранта кримінального провадження ( ОСОБА_8 ) взагалі не згадується. Хоча, згідно заяви, ОСОБА_8 23.08.2016 року у 03:26:15 годині зняв належні заявнику кошти в розмірі 5000 грн., а не ОСОБА_6 як вказує прокурор. Враховуючи наведене вважає, ОСОБА_3 , що прокурор

ОСОБА_7 зловживав службовим становищем, здійснив службове підроблення та приховував злочину.

Враховуючи все вище наведене слідчим п`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000412 допитанні як свідки ОСОБА_3 , а також ОСОБА_7 . ОСОБА_3 доводи викладені у своїй заяві підтримав. У свою чергу, допитаний під час досудового розслідування як свідок прокурор ОСОБА_7 показав, що 26.08.2016 Ужгородським ВП ГУНП в Закарпатській області за заявою ОСОБА_9 внесені відомості в ЄРДР та розпочате досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002988 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Окрім цього у ході судового розгляду було встановлено, що 29.11.2016 в порядку ст. 291 КПК України до суду скерований інший обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002452 від 16.07.2016 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. Як вбачається з матеріалів ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, який ним був вчинений 16.07.2016, а тому суспільно-небезпечні дії обвинуваченого у кримінальному провадженні № 0002988 містять кваліфікуючу ознаку повторність, тобто ознаки складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України. За таких обставин ОСОБА_7 , у порядку ст. 338 КПК України було змінено в суді обвинувачення ОСОБА_6 з ч. 1 ст.185 КК на ч. 2 ст. 185 КК. У силу вимог ч. 1 ст. 36 КПК України, прокурор, обстоюючи свої правові позиції, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Зазначене забезпечує засади рівності та змагальності сторін кримінального провадження.

За результатами досудового розслідування, на підставі отриманих та досліджених доказів в їх сукупності, повідомлено про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України. У подальшому, у порядку ст. 291 КПК України до суду скерований затверджений прокурором ОСОБА_7 обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України. Щодо обставин та підстав зміни в суді обвинувачення ОСОБА_6 з ч. 1 ст. 185 КК на ч. 2 ст. 185 КК, Трофіменков показав наступне.

Так слідчим ТУ ДБР у м.Львові ОСОБА_4 встановлено наступне: проаналізувавши матеріали кримінального провадження та оцінюючи отримані відомості у їх комплексі, прийнявши до уваги вичерпані можливості досудового слідства та відсутність сукупності об`єктивних, неупереджених і достатніх даних для доведення вини особи у суді, приходжу до висновку, що в діях працівника п`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_5 кримінального правопорушення не встановлено, відповідно слідчий прийшов до висновку що в діях працівника п`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_5 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України. Слідчим оцінено кожний доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності.

Окрім цього проведеним розслідуванням слідчим ОСОБА_4 було проаналізовано матеріали кримінального провадження та надано оцінку отриманим відомостям, враховано, що під час досудового розслідування проведено необхідні та можливі слідчі дії, однак доказів щодо вчинення кримінального правопорушення працівником п`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_5 не встановлено, відповіднослідчий прийшов до висновку про відсутність складу кримінального правопорушення, а тому дане кримінальне провадження було закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України. Судом також встановлено, що слідчим ТУ ДБР у м.Львові завчасно листом від 18.11.2021 № 12-11-20726 вих 21 скеровано повістку про виклик заявника ОСОБА_3 для допиту його у приміщенні ТУ ДБР у м. Львові, який мав відбутись 02.12.2021. Однак заявник ОСОБА_3 на допит до органу досудового розслідування не прибув, про причини своєї неявки не повідомив. Разом з цим, 09.12.2021 ОСОБА_3 прибув до Закарпатської обласної прокуратури, де від надання показань в якості свідка відмовився, мотивуючи це тим, що бажає давати показання лише в якості потерпілого у вказаному кримінальному провадженні. Відповідний протокол долучено до матеріалів досудового розслідування. Слід звернути увагу на те, що відомості, викладені у заяві ОСОБА_3 , здебільшого несуть суб`єктивних характер. Заявником наводяться виключно власні міркування та припущення щодо неналежного досудового розслідування, оскільки злочинність дій слідчого не підтверджується достатніми об`єктивними даними.

У даному контексті варто враховувати, що основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших).

При цьому доводи заявника зводяться до непогодження із процесуальними рішеннями та діями (бездіяльністю) слідчого, що підлягає оскарженню у порядку, передбаченому КПК України.

Кримінальним процесуальним законодавством передбачено випадки прийняття службовими особами рішень, з якими не згодні інші учасники провадження, що не позбавляє їх права реалізації своїх прав шляхом оскарження.

При цьому, реалізація права особи на оскарження рішень, дій (бездіяльності) слідчого не свідчить про кримінально-караний характер рішень, дій (бездіяльності) останнього.

Враховуючи наведене, постанова слідчого про закриття кримінального провадження мотивована, її зміст відповідає фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Окрім цього внесення відомостей в ЄРДР за вказаною заявою про кримінальне правопорушення ґрунтується на нормах закону, що було належною підставою для задоволення скарги. Обов`язок слідчого або прокурора чи слідчого судді не вимагав оцінки цими суб`єктами такої заяви (повідомлення) на предмет наявності ознак складу злочину для того, щоб вчинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Перевірка такої заяви повинна проводитись вже в рамках відкритого кримінального провадження, внесеного до ЄРДР. Лише потім, у разі, якщо посадова особа дійде висновку, що у викладеній ситуації немає ознак складу кримінального правопорушення, вона може винести постанову про закриття кримінального провадження відповідно до ст.284 КПК.

Дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження № 0000376 від 01.11.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України судом встановлено, що постанова про закриття кримінального провадження від 29.12.2022 не підлягає скасуванню, а у скарзі слід відмовити.

Керуючись вимогами статей 303, 306, 307, 372 КПК України, -

п о с т а н о в и в:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого першого слідчого відділу Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_4 від 29.12.2021 року про закриття кримінального провадження № 0000376 від 01.11.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1