ВИРОК
Іменем України

07.04.2022 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі :
головуючого- судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м. Львові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002493 від 18.09.2019 року, про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Львова, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець міста Львова, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , і проживаючий за адресою: АДРЕСА_4

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

18.09.2019, близько 03:25 год., ОСОБА_6 (далі ОСОБА_6 ), маючи злочинний умисел на викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_4 (далі ОСОБА_4 ), на транспортному засобі марки «ВАЗ 21104», д.н.з. НОМЕР_1 , попрямували на вул. Городоцьку у м. Львові, який припаркували неподалік будинку № 217.

В подальшому ОСОБА_6 та ОСОБА_4 попрямували на АДРЕСА_5 помітили пристебнутий до перил навісним замком велосипед, марки «Ghost», орієнтовною вартістю 11 000 грн., яким вони вирішили заволодіти. Пошкодивши навісний замок, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 отримали можливість розпорядитися викраденим майном за власним розсудом, однак їхні дії були помічені власником зазначеного вище велосипеду ОСОБА_8 (далі ОСОБА_8 ), який словесно намагався припинити протиправні дії останніх.

Проте, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , не зважаючи на те, що були викриті потерпілим ОСОБА_8 під час заволодіння його майном, в продовження своєї злочинної діяльності, попрямували до буд. АДРЕСА_6 , де знаходився залишений ними транспортний засіб, в який вони на заднє пасажирське сидіння поклали викрадений велосипед. Однак, незаконні дії ОСОБА_6 та ОСОБА_4 були помічені працівниками поліції, після чого вони були затримані в порядку ст. 208 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, визнав повністю, підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, визнав повністю, підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті.
Допитаний потерпілий ОСОБА_8 зазначив, що велосипед припаркував внизу біля будинку, біля входу до підвалу. Вночі почув незрозумілі звуки, які були поза межами квартири. Вийшовши на балкон, побачив силует двох осіб, велосипед був в руках в цих людей. Він щось крикнув вслід цим людям, але вони були вже за рогом будинку. Велосипед побачив потім буля вул. Городоцька, в машині в розібраному вигляді.
Потерпілий ОСОБА_8 звернувся до суду із письмовою заявою, в якій прохав розгляд справи провести за його відсутністю.
Вина обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_4 також підтверджується матеріалами кримінального провадження, а саме:
-даними витягу з кримінального провадження 0002493 про внесення до ЄРДР 18.09.2019 відомостей про вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України;
- даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 18.09.2019, згідно якого ОСОБА_8 просить прийняти міри до невідомих осіб, які 18.09.2019 року близько 4:08 год., перебуваючи біля підїзду №2 по вул. У. Кравченко, 1 у м.Львові, відкрито заволоділи його велосипедом;
-рапортом о/у УКР ГУ НП у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_9 від 18.09.2019 р., про отримання оперативної інформації про те, що гр. ОСОБА_6 та ОСОБА_4 з метою незаконного збагачення, мають намір вчинити крадіжку на території Франківського ВП ГУ НП у Львівській області, а саме по вул. Городоцькій, неподалік будинку №195, що навпроти АЗС «WOG»;
-протоколом огляду місця події від 18.09.2019 року, згідно якого об`єктом огляду була ділянка місцевості, що розташована за адресою: м.Львів, вул. Кравченка,1 ( 2 під`їзд) ;
-даними протоколу огляду місця події від 18.09.2019 року, згідно якого об`єктом огляду була ділянка місцевості, що розташована за адресою: м.Львів, вул. Городоцька, 217. За даною адресою було виявлено транспортний засіб, а саме автомобіль ВАЗ 21010, синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 . На задній частині автомобіля знаходилось переднє колесо від автомобіля. Біля переднього пасажирського сидіння виявлено рюкзак чорного кольору. В даному рюкзаці виявлено наступні інструменти: гідро ножиці, кусачки 3шт., викрутка. На передньому пасажирському сидінні виявлено один мобільний телефон марки «Nokia» ІМЕІ: НОМЕР_2 , стартовий пакет мобільного оператора марки «Лайфселл»; один мобільний телефон марки «Kyocera», чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_3 . У салоні автомобіля на задньому пасажирському сидінні наявний велосипед світло синього кольору VCR1241986КГБ. Обстановка в салоні автомобіля була порушена. У бардачку виявлено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , видане на імя ОСОБА_10 , банківську картку № НОМЕР_5 . У багажному відділенні автомобіля під колесом наявні: велосипедний замок чорного кольору; навісний металевий замок з темно коричневою рукояткою (складний); ключ складний велосипедний, ключі у в`язках у кількості 130 шт.; фрагменти металу жовтого кольору 3 шт.; зажим; ключ накидний; викрутки 13 шт; фрагмент пінцету 1 шт;пінцет 1шт; кусачки 3 шт.; ключ розвідний 1 шт.; ключ накидний 3 шт.; молоток 1 шт.; ключ 1 шт.; фрагмент ножа 1 шт.; кусачки 2 шт.; пласкогубці 2 шт.; ключі 4 шт.; пласкогубці 1 шт.; ключ накидний 1 шт.; ключ типу головка 1 шт.; дві головки і подовжувачі -; металевий чотирикутник - 1 шт.; фомка 1 шт.; прямокутний предмет з маркуванням «Casio» TV-21; ключі від замка 8 шт., велосипедний сигнал 1 шт.
-протоколом затримання особи ОСОБА_6 , підозрюваної у вчиненні злочину від 18.09.2019 року та фото таблицею до протоколу від 18.09.2019 року по АДРЕСА_6 ;
- протоколом затримання особи ОСОБА_4 , підозрюваної у вчиненні злочину від 18.09.2019 року та фото таблицею до протоколу від 18.09.2019 року по АДРЕСА_6 ;
-протоколом огляду предметів від 23.09.2019 року, згідно якого старшим слідчим Франківського ВП ГУ НП у Львівській області, капітаном поліції ОСОБА_11 , проведено огляд речей, вилучених під час огляду місця подіїі від 18.09.2019 року та затримання ОСОБА_6 та ОСОБА_4 ;
- постановою від 18.09.2019 року про визнання речових доказів та долучення до матеріалів кримінального провадження, відповідно до якої вбачається, що навісний велосипедний замок, велосипед світло синього кольору VCR 124 1986 К5, рюкзак чорного кольору, гідроножиці; кусачки у кількості 3 шт., викрутка, велосипедний замок чорного кольору, навісний металевий замок сірого кольору, ніж металевий з темно коричневою рукояткою, ключ складний велосипедний, ключі у в`язка у кількості 130 шт., фрагменти металу жовтого кольору 3 шт.; зажим; ключ накидний; викрутки 13 шт; фрагмент пінцету 1 шт;пінцет 1шт; кусачки 3 шт.; ключ розвідний 1 шт.; ключ накидний 3 шт.; молоток 1 шт.; ключ 1 шт.; фрагмент ножа 1 шт.; кусачки 2 шт.; пласкогубці 2 шт.; ключі 4 шт.; пласкогубці 1 шт.; ключ накидний 1 шт.; ключ типу головка 1 шт.; дві головки і подовжувач; металевий чотирикутник - 1 шт.; фомка 1 шт.; прямокутний предмет з маркуванням «Casio» TV-21; ключі від замка 8 шт., велосипедний сигнал 1 шт., будівельні рукавиці у кількості 2 шт., брелок до автомобіля чорного кольору, ключі до автомобіля марки «ВАЗ» у кількості 2 шт. з брелком із зображенням «Ісуса Христа» - визанано речовими доказами. посвідчення водія серії НОМЕР_6 , що видане на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мобільний телефон марки «Нокіа» ІМЕІ 3 НОМЕР_7 , стартовий пакет мобільного оператора «Лайфселл», мобільний телефон марки «Куосега» в корпусі чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_8 , що видане на ім`я ОСОБА_10 , банківську карту «Приватбанк» № НОМЕР_5 , ключі до омофону, жовтогота зеленого кольору у кількості 2 шт., в`язку ключів у кількості 6 шт., повернуто на зберігання особам, в яких дані речі були вилучені;

-квитанцією №00011440 про приймання речей по кримінальному провадженню №0002493, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України;

-актом прийому передачі транспортного засобу від 27.09.2019 року;

- рапортом слідчого СВ Франківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_12 , про те, що на виконання ухвали слідчого судді Франківського районного суду м.Львова від 25.09.2019 року про арешт майна, автомобіль марки «ВАЗ 21010», легковий седан, ХТА НОМЕР_9 , синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , 27.09.2019 року був переданий на відповідальне зберігання молодшому інспектору ЦЗ ОСОБА_13 та поміщений на спеціальний майданчик, який розташований по вул. Конюшинній у м.Львові;

-протоколом передання тимчасово вилученого майна від 30.09.2019 року;

У сукупності вище перелічені докази беззаперечно підтверджують подію і склад злочинів, що інкриміновані обвинуваченим. Дані докази суд визнає такими, що зібрані відповідно до вимог кримінального процесуального закону, належними та допустимими, не містять розбіжностей чи суперечностей. Суд вважає, що вина обвинувачених в судовому засіданні доведена повністю поза розумним сумнівом.
З приводу тверджень захисника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про те, що протокол огляду є недопустимим доказом, оскільки огляд проводиться за правилами проведення обшуку, тобто на підставі ухвали слідчого судді. Саме тому вважає, що такий огляд, як слідчу дію, було проведено з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а заява про добровільну згоду була підписана під психологічним тиском на обвинуваченого.
Згідно ч.1 ст.233 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ним володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною 4 цієї статті.
Тобто, крім можливості проникнення до житла чи іншого володіння особи на підставі судового рішення, закон передбачає можливість проникнути до житла також у разі її добровільної згоди. У цьому кримінальному провадженні така згода була отримана і вона була добровільною, що підтверджується заявою ОСОБА_6 про те, що він надає добровільну згоду працівникам поліції Франківського РВ на огляд автомобіля ВАЗ 21010, синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , що за адресою: м.ЛьвіВ, вул. Городоцька, 217. Така заява підписана ОСОБА_6 18.09.2019 року. Твердження сторони захисту про те, що підписання заяви ОСОБА_6 про добровільну згоду на проведення огляду зумовлено психологічним тиском на нього, не знайшли свого підтвердження, тому не беруться судом до уваги.
Таким чином, у суду не має підстав вважати, що зазначена слідча дія проведена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а отже, отримані в її результаті докази суд визнає допустимими.
Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України) (2341-14), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

При цьому, суд враховує позицію ЄСПЛ, що кримінальне покарання переслідує, як прийнято вважати, подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

Відповідно до статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. У судовому рішенні суд має окремо обґрунтувати «вагомий внесок» кожної обставини, яка пом`якшує або обтяжує покарання.

Беручи до уваги вище вказане, суд вважає, що винність обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у вчинені злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України повністю доведена та їхні дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України, оскільки вони вчинили відкрите викрадення чужого майна, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно із ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад кримінального правопорушення та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

З огляду на викладене при призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), який згідно з ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , які не мають офіційного місця роботи чи навчання, не мають офіційного джерела доходу, не мають на утриманні дітей чи утриманців. Разом з цим, вони не перебувають на наркологічних, психоневрологічних або ж інших спеціальних обліках, мають задовільний стан здоров`я, та які цілком нейтрально характеризується за місцем свого проживання.

Суд визнає пом`якшуючими покарання обвинувачених обставинами їх щире каяття в ході судового розгляду даного провадження та приймає до уваги наявність такої обставини, що обтяжує покарання, як рецидив кримінальних правопорушень, що наявний в діях обох обвинувачених.

Згідно постанови Касаційного кримінального суду Верховного суду України у справі №205/7091/16-к від 17.10.2019 року, поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Відповідно до ст. 75 ч. 1 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

На думку суду, можливість застосування до обвинувачених положень ст. 75 КК України обумовлена тим, що обвинувачені в повному обсязі визнали вину у вчиненому ними кримінальному правопорушенні, щиро розкаялись про що свідчить усунення ними наслідків злочинів, а саме, предмет злочинного посягання - велосипед повернутий його власнику ОСОБА_8 , який цивільний позов не заявляв. Крім того, суд враховує бажання обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_4 перерахувати сплачену за них заставу на користь держави на підтримку Збройних Сил України, як щирість їхнього каяття.

Таким чином, суд, при звільненні ОСОБА_14 , ОСОБА_6 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, на підставі ст.75 КК України, суд застосовує принцип індивідуалізації призначення покарання, вважає, що наявні переконливі підстави для такого рішення, а також вважає, що за таких умов буде досягнута мета покарання.

При цьому, при визначенні остаточних покарань ОСОБА_4 та ОСОБА_6 підлягає врахуванню наступне.

Так, ОСОБА_4 вироком Галицького районного суду м.Львова від 20.08.2020 року у справі № 461/961/20, який вступив у законну силу, визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання, з врахуванням ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком тривалістю 2 (два) роки.

Також приймається до уваги те, що ОСОБА_6 вироком Галицького районного суду м.Львова від 20.08.2020 року у справі № 461/961/20, який вступив у законну силу, визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі у виді 2 (двох) років позбавлення волі із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком тривалістю 2 (два) роки.

Враховуючи наведене, при призначенні покарань ОСОБА_4 та ОСОБА_6 слід застосувати положення ч.4 ст. 70 КК України

Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 07.04.2022 року обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_6 змінено запобіжний захід із застави на особисте зобов`язання, із покладенням відповідних обов`язків.

У справі наявні підстави для застосування правових приписів ст.174 КПК України, оскільки під час досудового розслідування на майно, визнане речовими доказами, накладався арешт.
Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 06.10.2020 року скасовано арешт на велосипед світло синього кольору VCR 124 1986 К5 з написом на передній вилці «GHOST».

Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 16.06.2021 скасовано арешт на автомобіль марки ВАЗ 21010, легковий седан, ХТА 44104, синього кольору д.н.з. НОМЕР_1 ; два ключі запалення до автомобіля з брелком із зображенням Ісуса Христа та блоком (пульт); свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_8 на ім`я ОСОБА_10 .

Цивільний позов у справі не заявлено.
Процесуальні витрати відсутні.
Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 314, 368-371, 373-376, 394, 468, 469, 472, 474, 475 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити покарання у межах санкції статті, у виді позбавлення волі строком на 4 роки 2 місяці.
На підставі положень ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначених вироком Галицького районного суду м. Львова від 20.08.2020 у справі № 461/961/20 та даним вироком, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 2 місяці.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном 2 (два) роки.
Згідно з ст. 76 КК України, у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням, прошу покласти на засудженого обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати засудженому ОСОБА_4 у строк покарання строк попереднього ув`язнення та тримання під вартою день за день, з часу фактичного затримання з 18.09.2019 по 25.11.2019, а саме по час його звільнення з-під варти, у зв`язку із внесенням застави.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін до набрання вироком суду чинності.
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначити покарання у межах санкції статті, у виді позбавлення волі строком на 4 роки та 2 місяці.
На підставі положень ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначених вироком Галицького районного суду м. Львова від 20.08.2020 у справі № 461/961/20 та даним вироком, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки та 2 місяці.
На підставі положень ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном 2 (два) роки.
Згідно з ст. 76 КК України, у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням, прошу покласти на засудженого обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати засудженому ОСОБА_6 у строк покарання строк попереднього ув`язнення та тримання під вартою день за день, з часу фактичного затримання з 18.09.2019 по 27.09.2019, а саме по час його звільнення з-під варти, у зв`язку із внесенням застави.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін до набрання вироком суду чинності.
Скасувати арешт на майно у даному кримінальному провадженні, що накладений ухвалою слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 25.09.2019 у справі № 465/5296/19 (провадження № 1-кс/465/1873/19), а саме:

навісний велосипедний замок ;
- посвідчення водія серії НОМЕР_6 , що видане на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;
- мобільний телефон марки «Нокіа» ІМЕІ 3 НОМЕР_7 ;
- стартовий пакет мобільного оператора «Лайфселл»;
- мобільний телефон марки «Куосега» чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_3 ;
- велосипедний замок чорного кольору;
- навісний металевий замок сірого кольору
- ніж металевий з темно-коричневою рукояткою;
- ключі у в`язках у кількості 140 шт.
- спецпакет № 7180962 в якому знаходяться два ключі від замка- домофону, один жовтого , доругий зеленого кольору;
- гідроножиці;
- кусачки у кількості 3 шт.;
- кусачки у кількості 2 шт.;
Речові докази, які визнані такими постановою слідчого від 18.09.2019, а саме: навісний велосипедний замок, велосипед світло синього кольору VCR 124 1986 К5 з написом на передній вилці «GHOST»; велосипедний замок чорного кольору, навісний металевий замок сірого кольору та велосипедний сигнал - повернути їх власнику (законному володільцю) ОСОБА_8 .

Речові докази, які визнані такими постановою слідчого від 18.09.2019 року, що знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів згідно з квитанцією №00011440, а саме:

- посвідчення водія серії НОМЕР_6 , що видане на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повернути засудженому ОСОБА_6 , як власнику майна;

- автомобіль марки ВАЗ 21010, легковий седан, ХТА НОМЕР_9 , синього кольору д.н.з. НОМЕР_1 , що поміщений на спеціальний майданчик згідно з актом прийому-передачі транспортного засобу від 27.09.2019, повернути власнику автомобіля (законному володільцю) - ОСОБА_10 ;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_8 , що видане на ім`я ОСОБА_10 , повернути його власнику - ОСОБА_10 ;

- два ключі запалення до автомобіля з брелком дерев`яним із зображенням Ісуса Христа та блоком (пульт), повернути їх власнику (законному володільцю) - ОСОБА_10 ;

- мобільний телефон марки «Нокіа» ІМЕІ 3 НОМЕР_7 , повернути засудженому ОСОБА_6 , як власнику майна;

- стартовий пакет мобільного оператора «Лайфселл», повернути засудженому ОСОБА_6 , як власнику майна;

- мобільний телефон марки «Куосега» в корпусі чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_3 , повернути засудженому ОСОБА_6 , як власнику майна.

Речові докази, які визнані такими постановою слідчого від 18.09.2019, а саме: ніж металевий з темно-коричневою рукояткою; ключі у в`язках у кількості 140 шт.; спецпакет № 7180962 в якому знаходяться два ключі від замка- домофону, один жовтого, другий зеленого кольору; гідроножиці; кусачки у кількості 3 шт.; кусачки у кількості 2 шт., ніж металевий з темно-коричневою рукояткою, дві рукавиці сірого кольору, - знищити.

Речові докази у кримінальному провадженні, які знаходяться на зберіганні в матеріалах справи, а також документи, що є речовими доказами, залишити на зберіганні в матеріалах цього кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Франківський районний суд м.Львова..
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1