Справа № 750/9562/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_3
Провадження № 11-сс/4823/246/22
Категорія - бездіяльність слідчого, прокурора. Доповідач ОСОБА_4
У Х В А Л А

19 вересня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_4

суддів ОСОБА_5, ОСОБА_6

Розглянула у письмовому провадженні в м. Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 серпня 2022 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в порядку ст. 55 Конституції України в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 00004626 від 02 червня 2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Відмовляючи у відкритті провадження на підставі ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя вказав на те, що вимоги скаржників про зобов`язання слідчого в даному провадженні невідкладно повернути матеріали кримінального провадження до належного органу досудового розслідування за місцем вчинення кримінального правопорушення, не належать до компетенції слідчого судді.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просять ухвалу слідчого судді скасувати та призначити новий судовий розгляд в тому ж суді в тому ж складі суду, з дотриманням правових висновків з існуючої сталої практики Приморського районного суду м. Одеси та правової позиції, яка викладена у п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 01.11.1996, постанови третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду про те, що постанова про доручення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування, її обґрунтування та вмотивування має бути предметом дослідження суду в кожному кримінальному провадженні, у даному провадженні це постанова прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_7 від 11.12.2018, якою цей прокурор, не маючи повноважень, з порушенням належної процедури реалізації повноважень прокурором, передбачених ч. 5 ст. 36 КПК України, доручив здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, іншому органу досудового розслідування в м. Чернігові.

Аргументують тим, що здійснення досудового розслідування тяжкого кримінального правопорушення здійснюється слідчим СВ Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області на виконання незаконної постанови прокурору Одеської місцевої прокуратури, створює перешкоди у реалізації процесуальних прав заявника-потерпілого, бо на підставі ст. 86, п. 2 ч. 3 ст.87 КПК України виникає ризик визнання у наступному суду отриманих доказів недопустимими, що перешкоджатиме виконанню вимог закону про невідворотність відповідальності за вчинений злочин.

Переконані, що відмова слідчого судді у відкритті провадження, суперечить основному Закону України, а саме ст. 55 Конституції України, якою гарантований захист прав і свобод людини і громадянина судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Частина 2 статті 55 Конституції України не містить будь-якої заборони, обмежень або будь-якого переліку рішень, дій чи бездіяльності, які під час досудового розслідування можуть бути оскаржені до суду або якихось винятків обмеження права на судовий захист.

Слідчий суддя, відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, здійснює контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні та у разі надходження відповідної скарги до суду, за наслідками розгляду якої згідно до вимог ст. 307 цього Кодексу, постановляє відповідну ухвалу, в тому числі і про зобов`язання вчинити певну процесуальну дію.

Враховуючи, що військові дії на території нашої держави не припинені та ведуться запеклі бої на Південному напрямку, з урахуванням того, що Інтернет зв`язок не відновлений у необхідному обсязі, в той час як строки розгляду справ даної категорії є досить стислими, а також того, що провадження за скаргою Номерованних не відкривалось та викладені у ній питання по суті не розглядались, керуючись вимогами ч. 1 ст. 406 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне розглянути апеляційну скаргу та ухвалити судове рішення за результатами письмового провадження.

Вивчивши матеріали судового провадженні, а також матеріали, надані апелянтами, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає у задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначений та регламентований Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні, можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Частина 1 ст. 24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Як убачається з матеріалів справи ЧРУП ГУНП в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0004626 від 02 червня 2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

30 серпня 2022 року на адресу Деснянського районного суду м. Чернігова надійшла скарга ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в якій вони, просили зобов`язати слідчого у вищевказаному кримінальному провадженні СВ Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_8 невідкладно, але не пізніше 24 годин з моменту отримання копії ухвали слідчого судді за наслідками розгляду цієї скарги, повернути до належного органу досудового розслідування з м. Чернігова до м. Одеси (за місцем вчинення кримінального правопорушення) матеріали кримінального провадження.

11 грудня 2018 року постановою прокурора Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_9 було встановлено, що місцем вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, є місто Чернігів, у зв`язку з чим відповідно до ч. 1 ст. 218 КПК України здійснення досудового розслідування було доручено СВ Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівській області.

На даний час, матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0004626 від 02 червня 2014 року, перебувають у провадженні ЧРУП ГУНП в Чернігівській області.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 обізнані про місце розташування органу досудового розслідування, неодноразово звертались із скаргами різного змісту до судів м. Чернігова, в тому числі і щодо визнання незаконною постанови прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_9 від 11.12.2018.

У задоволенні скарг в цій частині їм було відмовлено, досудове розслідування триває, його підсудність не змінювалась.

Вирішення питання про фактичне зобов`язання слідчого прийняти рішення про зміну територіальної підсудності кримінального провадження, не входить до повноважень слідчого судді, адже контролюючим органом у даному випадку виступає Чернігівська окружна прокуратура і далі прокуратури вищого рівня, до повноважень яких і відноситься нагляд за процесуальними діями слідчого, надання вказівок та саме прокурором може бути прийняте рішення про зміну територіальної підсудності кримінального провадження.

Більш того, скарзі до місцевого суду має передувати скарга до прокурора вищого рівня. Даних про те, що заявники звертались до прокурора вищого рівня з вимогою про вирішення питання про зміну підсудності у даному провадженні, слідчому судді та апеляційному суду надано не було.

Слідчий суддя не може втручатись в діяльність слідчого у кримінальному провадженні та надавати вказівки щодо прийняття конкретних процесуальних рішень. Слідчий суддя в межах своїх повноважень може перевірити законність та обґрунтованість вже прийнятих процесуальних рішень та зобов`язати вчинити певну слідчу або процесуальну дію, однак, це не надає слідчому судді права надавати вказівку слідчому прийняти певне процесуальне рішення, яке до того ж не виходить і до повноважень слідчого.

Отже, подання скарги слідчому судді з вказаних вище питань дійсно не передбачено вимогами кримінального процесуального законодавства, оскільки порушено саму процедуру звернення з відповідною скаргою.

Тим більше, помилковим є переконання апелянтів, що вони наділені безмежними правами на звернення з будь-якими скаргами до будь-якого органу за їх вибором, оскільки всі питання щодо місця звернення та форми цих звернень чітко регламентовані нині діючим кримінально-процесуальним Законом, що повністю узгоджується з практикою Європейського Суду з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду.

Проте, у справі «Мельник проти України» Європейський суд наголосив, що право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Таким чином, за відсутності порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть за собою скасування ухвали слідчого судді, а також таких порушень, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та зміні або скасуванню не підлягає.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-406, 407, 422, 424 КПК України колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 серпня 2022 року про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , без змін.

Ухвала є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_5 ОСОБА_4 ОСОБА_6