ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 686/9226/22

Провадження № 11-сс/4820/260/22

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Хмельницького апеляційного суду
в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

з участю: прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції з ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор» кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 8 лютого 2022 року № 0000055 за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 травня 2022 року,

в с т а н о в и л а :

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого ВРОТЗ СУ Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області ОСОБА_8 та застосовано щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, який неофіційно працює водієм та вантажником, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк по 22.07.2022 року включно.
Строк дії ухвали по 22.07.2022 року включно.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 підозрюється у тому, що він, маючи на меті незаконне збагачення, розробив злочинну схему отримання грошових коштів, яка полягала у вимаганні та отриманні під надуманим приводом від потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 грошових коштів в сумі 6000 доларів США, який реалізував під час дії воєнного стану на території України.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на вимагання та отримання грошових коштів злочинним шляхом, ОСОБА_6 в кінці березня 2020 року зустрівся із потерпілим ОСОБА_9 в АДРЕСА_2 та під надуманим приводом неіснуючої заборгованості висунув вимогу потерпілому, яка полягала у сплаті останнім грошових коштів в сумі 6000 доларів США. При цьому попередив про те, що у разі невиконання його вимоги, застосує щодо нього фізичне насильство.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 у вересні 2020 року зустрівся із потерпілим ОСОБА_9 та знову під надуманим приводом неіснуючої заборгованості вимагав у потерпілого сплатити йому грошові кошти в сумі 6000 доларів США, при цьому, погрожуючи вчинити фізичне насильство щодо останнього. Після цього примусово забрав у ОСОБА_9 його автомобіль марки «Jelly» моделі «MK», д.н.з. НОМЕР_1 , в рахунок неіснуючого боргу, потерпілий ОСОБА_9 , побоюючись за своє життя та здоров`я, під тиском ОСОБА_6 передав останньому ключі та технічний паспорт на автомобіль, далі ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_9 , що тепер він йому винен грошові кошти в сумі 4600 доларів США.

Надалі, ОСОБА_6 протягом жовтня-грудня 2020 року систематично зустрічав потерпілого ОСОБА_9 та, під надуманим приводом неіснуючої заборгованості, вимагав грошові кошти в сумі 4600 доларів США та неодноразово погрожував фізичною розправою.

02.02.2022 року ОСОБА_6 прийшов до місця проживання потерпілого ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 , з метою вимагання сплатити йому грошових коштів в сумі 4600 доларів США, де в той момент перебував також і ОСОБА_10 , при цьому, погрожуючи вчинити фізичне насильство відносно ОСОБА_9 , в ході вимагання грошових коштів, ОСОБА_6 наніс 2 удари кулаками правої та лівої руки в область щелепи зліва та справа, чим спричинив ОСОБА_9 легкі тілесні ушкодження, у вигляді одного крововиливу під слизову оболонку верхньої губи в проекції 1-го зуба справа та одного крововиливу під слизову оболонку ясен в проекції 1-го зуба верхньої щелепи зліва, ОСОБА_10 в момент нанесення тілесних ушкоджень спробував захистити ОСОБА_9 , внаслідок чого ОСОБА_6 перестав наносити тілесні ушкодження ОСОБА_9 , але поставив вимогу повернути борг в розмірі 4600 доларів США ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

В подальшому, 25.05.2022 року приблизно о 14 год. 30 хв. ОСОБА_6 зустрівся із потерпілими ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , по АДРЕСА_2 та знову, під надуманим приводом неіснуючої заборгованості, вимагав у потерпілих сплатити йому грошові кошти в сумі 4600 доларів США та в ході розмови потерпілий ОСОБА_9 , побоюючись за своє життя та здоров`я, виконуючи вимогу ОСОБА_6 , передав частину грошових коштів за надуманий борг, в сумі 500 доларів США. Далі ОСОБА_6 наказав залишити грошові кошти в кав`ярні «Black cocaine», що по АДРЕСА_2 , продавчині, яку потрібно повідомити, що вказані грошові кошти забере ОСОБА_11 . Потерпілий ОСОБА_9 , залишив грошові кошти у вказаний спосіб. Однак, ОСОБА_6 розпорядитися коштами в сумі 500 доларів США не зміг, оскільки його злочинні дії були викриті працівниками правоохоронного органу.

8 лютого 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000055 внесено відомості про кримінальне правопорушення з правовою кваліфікацією ч. 4 ст. 189 КК України.

25 травня 2022 року о 14 год. 32 хв. ОСОБА_6 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

26 травня 2022 року ОСОБА_6 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Не погоджуючись з ухвалою, захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або відпустити під заставу.
Оскаржувану ухвалу вважає незаконною та необґрунтованою.

Поза увагою слідчого судді залишилось те, що підозрюваний раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, має постійне місце проживання, за яким позитивно характеризується, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей.

На думку захисника, прокурором не доведено, що ОСОБА_6 мав намір чинити тиск на свідків, вчинити інші кримінальні правопорушення, переховуватись від органів досудового розслідування чи суду.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 на підтримку поданої апеляційної скарги, з посиланням на зазначені у ній доводи, думку прокурора та слідчого про законність і обґрунтованість ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Виходячи з вимог ст. 370 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого в повній мірі дотримався цих вимог закону.

Так, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з вимогами ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Як вбачається із матеріалів судового провадження, подане до суду першої інстанції клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 відповідає вимогам ст. 184 КПК України, погоджене з прокурором. В обґрунтування клопотання слідчий послався на наявність обґрунтованої підозри; тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_6 , який є особливо тяжкими та за який передбачено покарання у виді 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна; особу підозрюваного. Перебуваючи на волі, останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності; незаконно впливати на свідків та потерпілих; продовжити займатись злочинною діяльністю та вчинити інші кримінальні правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Наведені в клопотанні слідчого підстави для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою належним чином перевірялись слідчою суддею. При цьому був опитаний підозрюваний, вислухана думка його захисника, прокурора, відібрані пояснення у слідчого, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу.
Окрім того, при вирішенні питання про обрання даного запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_6 слідчий суддя врахував обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема: вагомість наявних доказів про вчинення ним кримінальних правопорушень; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, яке становлять підвищену суспільну небезпеку, і за вчинення якого законом передбачене покарання у виді 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна; конкретні обставини кримінального правопорушення, яке вчинене під час дії воєнного стану на території України, поєднане із насильством над потерпілими; особу підозрюваного ОСОБА_6 , який раніше не судимий, позитивно характеризується, має постійне місце проживання, родину, на утриманні двоє малолітніх дітей.

Тому, слідчий суддя прийшов до правильного висновку про те, що існують ризики, передбачені ст. 177 КК України, зокрема: переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на свідків, потерпілих у цьому кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Разом з тим, слідча суддя, враховуючи, що ОСОБА_6 вперше притягається до кримінальної відповідальності, мотивовано виключила існування такого ризику, як вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки посилання слідчого лише на те, що ОСОБА_6 офіційно не працює, не може свідчити про існування такого ризику.

Врахувавши наведені ризики, обставини, передбачені ст. 178 КПК України, в їх сукупності слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку, з яким погоджується колегія суддів апеляційного суду, про необхідність обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Як у суді першої інстанції, так і під час апеляційного перегляду кримінального провадження прокурор довів, що застосування до ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Доводи захисника про відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, є безпідставними, виходячи з наступного.

Так, наявність вищевикладених ризиків у межах кримінального провадження ґрунтується на реальних фактичних даних, наведених слідчим у поданому клопотанні та доведених прокурором в судовому засіданні першої та апеляційної інстанцій.

До того ж, запобіжний захід є превентивним заходом та має на меті припинити та запобігти ймовірним ризикам у майбутньому. Стороною обвинувачення такі ризики відповідно до ст. 177 КПК України доведені, які в сукупності із обґрунтованою підозрою ОСОБА_6 у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, стали підставою для застосування запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, що відповідає характеру суспільного інтересу в даному випадку.

Твердження ж захисника про те, що підозрюваний має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, має постійне місце проживання, за яким позитивно характеризується не є беззаперечними підставами, відповідно до вимог КПК України, для зміни обраного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки такі враховуються в сукупності з іншими обставинами у кримінальному провадженні, визначеними ст. 178 КПК України, а також ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України.

Інші доводи апеляційної скарги не можна визнати переконливими, оскільки вони не містять доказів, які б спростували висновки слідчої судді та впливали на законність судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, потреба в обмеженні права на особисту свободу підозрюваного шляхом обрання останньому найсуворішого запобіжного заходу є виправданою. Окрім того, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки у справі існують ознаки суспільного інтересу, який, зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував всі обставини провадження, об`єктивно оцінив особу ОСОБА_6 та обґрунтовано прийняв рішення про необхідність ізоляції його від суспільства.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів підстав для скасування ухвали слідчого судді не знаходить.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 196, 197, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 травня 2022 року, якою застосовано щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк по 22 липня 2022 року включно, залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника адвоката ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3