Житомирський апеляційний суд
Справа №274/4587/22 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2022 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду

в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

(в режимі відеоеонференції)

захисника ОСОБА_7 ,

(в режимі відеоеонференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 05.09.2022,

в с т а н о в и л а :

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 01.11.2022 включно з одночасним визначенням застави 52 000,00 грн, у разі сплати якої покласти на підозрюваного обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду; не відлучатись з м. Бердичева, Житомирської області без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у цьому кримінальному провадженні; докласти зусиль до пошуку роботи щодо

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичева, Житомирської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000617 від 03.09.2022 року.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що встановленим ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, більш мякі запобіжні заходи ніж тримання під вартою, запобігти не зможуть.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Зазначає, що підозрюваний не має на меті переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, оскільки має постійне місце проживання, доглядає за матір`ю та має на утриманні неповнолітню дитину. Вказує, що усі речові докази приєднані до матеріалів кримінального провадження та ОСОБА_10 ніяким чином не зможе їх знищити, сховати чи спотворити. Посилається на те, що на даний час усі свідки допитані, тому підозрюваний ніяким чином на них не може вплинути. Вважає, що ризик вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється є необґрунтованим, оскільки ОСОБА_10 добровільно відмовився від закінчення кримінального правопорушення, приїхав до потерпілої повернути її речі, де і був затриманий.
Заслухавши доповідача, захисника, який просив задовольнити апеляційну скаргу, прокурора, яка вважає ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1)переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2)знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8)наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра" у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст.5 параграфу 1(c) Конвенції про захист прав основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (див. рішення О`Нага United Kingdom of 16 October 2001, § 34).

Стандарт, встановлений статтею 5 § 1(c) Конвенції, не передбачає, що поліція повинна мати достатні докази для пред`явлення обвинувачення на момент арешту (О`Нага v. United Kingdom 16 October 2001, §36).

Факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для обґрунтування засудження чи навіть пред`явлення обвинувачення; це досягається на наступній стадії кримінального розслідування (Murray v. the United Kingdom, of 28 October 1994, § 55; K.-F. v. Germany of 27 November 1997, § 57; Erdagoz v. Turkey, of 22 October 1997, § 51).

Задовольняючи клопотання слідчого та застосовуючи щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя обґрунтовано виходив з доведеності підстав для застосування саме такого запобіжного заходу, у зв`язку з наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Наявні у матеріалах клопотання слідчого докази та обставини підтверджують, що на час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу наявні достатні підстави вважати, що сталася подія кримінального правопорушення, підозрюваний причетний до цієї події та обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, що підтверджується, зокрема: заявою про вчинення кримінального правопорушення від 03.09.2022; протоколом огляду місця події від 03.09.2022; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_11 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_17 ; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_10 від 03.09.2022; повідомленням про підозру ОСОБА_10 .

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, колегія суддів вважає, що сукупність доказів, які були долучені до клопотання слідчого, на даному етапі кримінального провадження свідчать про обґрунтованість підозри, оголошеної ОСОБА_10 і є достатніми для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

На переконання колегії суддів, доводи апеляційної скарги захисника про те, що підозрюваний ОСОБА_10 має постійне місце проживання, доглядає за матір`ю та має на утриманні неповнолітню дитину - неможливо віднести до тих стримуючих чинників, які б були у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення підозрюваним дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання.
Апеляційний суд звертає увагу, що на даній стадії кримінального провадження слідчий суддя не вирішує питання наявності в діянні особи складу кримінального правопорушення та винуватості особи у вчиненні такого правопорушення, які вирішуються судом при ухваленні вироку, а лише встановлює наявність обставин підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, що може слугувати підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, на підставі поданих стороною обвинувачення до клопотання матеріалів.

З журналу судового засідання та технічного запису судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого доводи перевірялись судом при його розгляді. При цьому була вислухана думка захисника та підозрюваного, які заперечували щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просили застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, а також вислухана думка прокурора, та з`ясовані обставини, які мають значення для вирішення питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, слідчий суддя повно дослідив обставини кримінального провадження, дав належну оцінку наданим доказам та обґрунтував наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Зокрема, обґрунтовано послався на те, що ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, має молодий вік та задовільний стан здоров`я, постійне місце проживання, де не має міцних соціальних зв`язків, не має постійного місця роботи, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, на даний час у Бердичівському міськрайонному суді Житомирської області відносно ОСОБА_10 перебуває кримінальне провадження за ч.2 ст.185, ч.3 ст.187, ч.1 ст.357 КК України.

Враховуючи наведене, на думку апеляційного суду, слідчим суддею у повній мірі враховано наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконний вплив на свідків та потерпілу у цьому ж провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги захисника про те, що вказані ризики відсутні, є безпідставними.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його не можливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Таким чином, суд у відповідності з вимогами ст.194 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_10 , даних про його особу, за відсутності підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують і не дають підстав вважати, що при постановленні оскаржуваної ухвали були допущені порушення норм кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для її скасування та зміни щодо підозрюваного запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 05.09.2022, якою задоволено клопотання слідчого СВ Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 01.11.2022 включно з одночасним визначенням застави 52 000,00 грн, у разі сплати якої покладено на підозрюваного обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду; не відлучатись з м. Бердичева, Житомирської області без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у цьому кримінальному провадженні; докласти зусиль до пошуку роботи щодо ОСОБА_10 без змін.
Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: