Справа № 473/2513/13-к
Номер провадження 1-кп/473/121/2022
УХВАЛА
Іменем України
"01" червня 2022 р. місто Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар судових засідань ОСОБА_4 ,

прокурор ОСОБА_5 ,

обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисники обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська в режимі відеоконференції з Ратнівським районним судом Волинської області, Веселинівським районним судом Миколаївської області та адвокатом ОСОБА_8 в режимі EasyCon

кримінальне провадження №0000150 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

які обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, п.п.6, 12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України,

В С Т А Н О В И В:

07 лютого 2022 року від Миколаївської обласної прокуратури до Вознесенського міськрайонного суду надійшло кримінальне провадження №0000150 за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, п.п.6, 12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України.

Частина 10 ст.615 КПК України в редакції закону України від 14 квітня 2022 року № 2201-IX «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо удосконалення порядку здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану» (який набрав чинності 01.05.2022 року) передбачено, що: «10. Кримінальне провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено довічне позбавлення волі, здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів, крім здійснення кримінального провадження у суді, в якому до моменту введення воєнного стану та набрання чинності цією частиною було визначено склад суду за участю присяжних».

Оскільки в провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до моменту введення воєнного стану не було визначено складу суду за участю присяжних, то провадження розглядалося судом у складі трьох суддів.

Потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 до суду не з`явилися, були повідомлені належним чином про час та місце слухання справи, заяв чи клопотань про відкладення судового засідання не надали. З огляду на положення ст.325 КПК України та позиції учасників процесу судом було прийнято рішення про проведення підготовчого судового засідання у відсутності вказаних потерпілих.

Прокурор, яка діє на підставі постанови про зміну групи прокурорів від 08.02.2022 року, просила призначити судовий розгляд кримінального провадження, зазначивши, що воно підсудне Вознесенському міськрайонному суду, а обвинувальний акт відповідає вимогам закону. Вказала, що недоліки, на які посилається адвокат ОСОБА_9 , можуть бути усунені під час судового розгляду. Заперечувала проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_8 про виділення матеріалів провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 .

Захисник ОСОБА_9 просив повернути обвинувальний акт прокурору через те, що формулювання обвинувачення в обвинувальному акті відсутнє, натомість викладено лише зміст підозри; порушення при складанні обвинувального акту презумпції невинуватості; відсутність повних даних про потерпілих, посилання на докази по справі, а також через те, що право на суд присяжних було роз`яснено прокурором, яка на той момент не мала відповідних повноважень. Також вказав, що ці питання вже було вирішено в останній ухвалі апеляційного суду, якою залишено без змін ухвалу Веселинівського районного суду про повернення обвинувального акту прокурору, проте прокурор ці недоліки не усунув.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав позицію свого захисника.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 просив виділити матеріали провадження стовно обвинуваченого ОСОБА_7 , вказавши, що той визнає себе винним та це дасть можливість розглянути справу в більш короткі строки.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав позицію свого захисника.

Вирішуючи питання про призначення судового розгляду суд враховує, що відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Згідно із Постановою Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 1 листопада 2021 року справа №161/7092/20 провадження № 51-5946кмо20 визначено, що: «Оскільки кримінальний процесуальний закон не містить вичерпного переліку порушень у складанні обвинувального акта, що обумовлює його повернення, норма п.3 ч.3 ст.314 КПК відсилає до ст.291 цього Кодексу, що надає можливість визначити перелік порушень, які є похідними від закріплених у цій статті вимог до підсумкового документа досудового розслідування: порушення, які стосуються змісту та форми самого обвинувального акта (неправильність або відсутність в обвинувальному акті такої інформації, як дата і місце його складання та затвердження; формулювання обвинувачення; правова кваліфікація кримінального правопорушення тощо); порушення, які стосуються змісту та наявності додатків до обвинувального акта (недоліки реєстру матеріалів досудового розслідування; недолучення розписки підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, тощо)».

Відповідно до п.13 ч.1 ст.3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України.

Вимоги до обвинувального акту закріплено в ст.291 КПК України, зокрема він має містити формулювання обвинувачення.

Листом від 02.02.2022 року за №09/2-64 вих-22 до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області було надіслано обвинувальний акт в кримінальному провадженні №0000150, який було складено ще 31.05.2013 року слідчим СУ УМВС України ОСОБА_12 та затверджено 31.05.2013 року прокурором прокуратури Миколаївської області ОСОБА_13 .

Ухвалою Веселинівського районного суду Миколаївської області від 09 вересня 2021 року прокурору було повернуто обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за ч.3 ст.185, п.п.6, 12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України.

При постановленні ухвали від 09 вересня 2021 року Веселинівський районний суд дійшов висновку, що на день роз`яснення вимог ст.384 КПК України обвинуваченим прокурор ОСОБА_14 не мала повноважень щодо проведення будь-яких процесуальних дій, в тому числі на роз`яснення права обвинуваченим на розгляд кримінального провадження судом присяжних.

Також Веселинівський районний суд вказав, що обвинувальний акт містить посилання на конкретні докази, а саме на висновок судово-медичної експертизи, що суперечить положенням ч.2, ч.4 ст.291 КПК України та може свідчити про порушення принципу неупередженості суду, що є неприпустимим.

Окрім того, Веселинівський районний суд зазначив, що при викладі фактичних обставин кримінального правопорушення, правової кваліфікації та формулювання обвинувачення відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 порушено принцип презумпції невинуватості.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 02 грудня 2021 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/101617144) - апеляційну скаргу прокурора було залишено без задоволення, а ухвалу Веселинівського районного суду Миколаївської області від 09 вересня 2021 року про повернення прокурору обвинувального акта щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - залишити без змін.

Після судових рішень про повернення обвинувального акта прокурору, а саме ухвали Веселинівського районного суду Миколаївської області від 09 вересня 2021 року та ухвали Миколаївського апеляційного суду від 02 грудня 2021 року прокурором не були усунені недоліки, встановлені в обвинувальному акті зазначеними судовими рішеннями.

Тоді як відповідно до ч.2 ст.13 Закону України від 2 червня 2016 року №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» - судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Оскільки недоліки, які встановлені в обвинувальному акті судовими рішеннями, а саме ухвалою Веселинівського районного суду Миколаївської області від 09 вересня 2021 року та ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 02 грудня 2021 року, та на які в своєму клопотанні послався захисник ОСОБА_9 - прокурором усунені не були, тому обвинувальний акт слід повернути прокурору.

Щодо клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 про виділення матеріалів провадження, то суд вважає, що на даному етапі судового розгляду відсутні підстави для цього.

Так згідно із ст.334 КПК України - матеріали кримінального провадження можуть виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу.

Згідно із ч.ч.3 та 4 ст.217 КПК України у разі необхідності матеріали щодо одного або кількох кримінальних правопорушень можуть бути виділені в окреме провадження, якщо одна особа підозрюється у вчиненні кількох кримінальних правопорушень або дві чи більше особи підозрюються у вчиненні одного чи більше кримінальних правопорушень. Матеріали не можуть бути виділені в окреме провадження, якщо це може негативно вплинути на повноту судового розгляду.

На даній стадії провадження суд вважає, що виділення провадження негативно вплине на повноту судового розгляду, тому таке клопотання захисника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.314, 372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000150 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, п.п.6, 12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України, - повернути прокурору.

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 про виділення матеріалів кримінального провадження відмовити.

Ухвала про повернення обвинувального акту може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області.

Головуюча суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3