Справа № 1-955/11
1-в/214/8/22
У Х В А Л А
Іменем України
13 квітня 2022 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю власника майна ОСОБА_3

за участю представника власника майна ОСОБА_4

за участю потерпілої ОСОБА_5

за участю представника потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна, суд, -

ВСТАНОВИВ:

30 квітня 2021 року адвокат ОСОБА_4 , діючий в інтересах ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту квартири АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання зазначив, що 25 лютого 2021 року ОСОБА_3 на підставі акта про реалізацію предмета іпотеки, складеного ОСОБА_7 , приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області, 23 лютого 2021 року придбала нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 .

Вказує, що 25 лютого 2021 року ОСОБА_3 від приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_8 отримала свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме трикімнатної квартири, яка розташована на шостому поверсі дев`ятиповерхового житлового будинку, загальною площею 61,7 кв.м., житловою площею 42, 7 кв.м. та знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Посилається на інформацію з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів від 25.02.2021 року, згідно якої наявним є арешт вищезазначеного майна на підставі постанови ст. слідчого СВ Саксаганського РВ КМУ. 22 березня 2021 року ОСОБА_4 отримав відповідь з відділення поліції № 4 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровської області від 22 березня 2021 року, встановлено, що згідно наявної інформації 18.11.2011 року Саксаганським РВ КМУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області кримінальна справа за № 56111127 за обвинуваченням ОСОБА_9 за ознаками ч. 2 ст. 190 КК України направлена до суду в порядку ст. 225 КПК України, було рекомендовано звернутися до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

В судове засідання 13 квітня 2022 року прокурор, потерпіла та її представник, ОСОБА_9 , власник майна та її представник, не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Від представника власника майна надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Під час раніше проведених засідань, власник майна та її представник, кожний окремо, клопотання підтримали та підтвердили його зміст, представник потерпілої пояснень не надав.

Вислухавши учасників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

4 листопада 2013 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в справі № 1-955/11 ухвалено вирок, відповідно до якого ОСОБА_9 визнано винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 192 КК України. Ухвалою апеляційного суду від 20 лютого 2014 року вирок змінений в частині стягнення моральної шкоди. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначені вирок суду першої інстанції та ухвала суду апеляційної інстанції скасовані, кримінальна справа закрита на підставі ст.49 КК України.

При цьому судами першої, апеляційної та касаційної інстанції арешт на майно не скасовано.

На підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 25.02.2021 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_8 , ОСОБА_3 є власником трикімнатної квартири, яка розташована на шостому поверсі дев`ятиповерхового житлового будинку, загальною площею 61,7 кв.м., житловою площею 42, 7 кв.м. та знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25.02.2021 року.

Відповідно до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів від 25.02.2021 року, наявна інформація про державну реєстрацію обтяження, а саме арешт вищезазначеного майна, підстава для державної реєстрації: постанова ст. слідчого СВ Саксаганського РВ КМУ від 15.11.2011 року.

Як передбачено частиною 6 статті 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

При цьому згідно з пунктом 9 розділу XI «Перехідні положення» КПК питання про зняття арешту з майна, накладеного під час дізнання або досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, вирішується в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 324 КПК УРСР 1960 року, одним з питань, що вирішується судом при постановленні вироку являється вирішення питання, що зробити з майном, описаним для забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», - за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

Нормами КПК України не врегульоване питання скасування арешту майна, накладеного під час досудового розслідування в випадку, коли під час закриття провадження це питання вирішено не було.

Згідно ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься верховенство права.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

За частиною 2 статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», підставою для реєстрації обтяження є в тому числі й рішення суду, що набрало законної сили.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що клопотання про скасування арешту підлягає задоволенню і таке рішення буде відповідати такій засаді загальних засад кримінального провадження, як верховенство права. При цьому суд враховує що ОСОБА_3 належить право безперешкодно володіти вказаною квартирою, а внаслідок наявності арешту, остання позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 7, 9, 369-372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника про скасування арешту з майна - задовольнити.

Скасувати арешт нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3 , накладений в кримінальній справі № 1-955/11 за обвинуваченням ОСОБА_9 на підставі постанови старшого слідчого СВ Саксаганського РВ КМУ, серія та номер: б/н, виданий 15.11.2011 року, реєстраційний номер обтяження за Єдиним реєстром заборон відчуження об`єктів нерухомого майна: 11960405, 13.12.2011 року, обтяжувач: Саксаганський РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області.

На ухвалу на протязі семи днів з дня її оголошення може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду.

Головуючий суддя: ОСОБА_1