Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/855/22
Провадження № 1-кс/553/183/2022
У Х В А Л А
Іменем України

29.04.2022м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

Слідчої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

захисника підозрюваного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №2 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у рамках кримінального провадження за №0000459 від 02.04.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

У провадження Ленінського районного суду м. Полтави надійшло клопотання слідчої СВ ВП №2 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у рамках кримінального провадження за №0000459 від 02.04.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.
В клопотанні вказувалось про те, що 02.04.2022 року, приблизно о 06.40 год. ОСОБА_7 , у період воєнного стану поширеного на території України, коли підрозділи збройних сил та інших військових формувань Російської Федерації продовжують агресивну війну проти України та повномасштабне вторгнення в Україну з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, будучи обізнаним про Указ Президента України №64/2022 про ведення воєнного стану в Україні від 24.02.2022, вчинив умисні дії, направлені на таємне викрадення майна, яке знаходилось в торгівельному кіоску ТОВ «Аттика».

Так, ОСОБА_7 , 02.04.2022 року, близько 06.40 год., реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок інших осіб, діючи умисно, протиправно, впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, із застосуванням фізичної сили відчинив двері до приміщення торгівельного кіоску ТОВ «Аттика», розташованого за адресою м. Харків, вул. Плеханівська, 73/1, після чого проник до нього, де відшукав наступні товари, а саме: презервативи латексні з силіконовою змазкою «Гусарские» класичні 3 шт., в кількості 3 пачки, вартістю 28 гривень 46 копійок кожна, презервативи з натурального каучукового латексу з силіконовою змазкою «LaHot» - 3 шт., в кількості 5 пачок, вартістю 8 гривень 50 копійок кожна, презервативи латексні з силіконовою змазкою «ContexLights» - 3 шт., в кількості 2 пачки, вартістю 47 гривень 00 копійок кожна, презервативи латексні з силіконовою змазкою «ContexExtraLarge» - 3 шт., в кількості 2 пачки, вартістю 48 гривень 50 копійок кожна, презервативи латексні з силіконовою змазкою «DurexInvisible» - 3 шт., в кількості 1 пачка, вартістю 84 гривні 50 копійок, картридж «FichPods Heisenberg, 4% nicotine, 1 Pod», в кількості 4 штуки, вартістю 65 гривень 00 копійок кожна, картридж «FichPods RedStar, 1.7% nicotine, 1 Pod», в кількості 3 штуки, вартістю 65 гривень 00 копійок кожна, картридж «FichPods Papaya-Mango, 1.7% nicotine, 1 Pod», в кількості 3 штуки, вартістю 65 гривень 00 копійок кожна, картридж «FichPods Grape-Mint, 4% nicotine, 1 Pod», в кількості 2 штуки, вартістю 65 гривень 00 копійок кожна, картридж «FichPods Grapefruit-Guava, 1.7% nicotine, 1 Pod», в кількості 2 штуки, вартістю 65 гривень 00 копійок кожна, картридж «FichPods YellowMango, 4% nicotine, 1 Pod», вартістю 65 гривень 00 копійок, на загальну суму орієнтовно 1378 гривень 38 копійок, які намагався викрасти.

Після цього, ОСОБА_7 , разом з вказаним майном з місця вчинення кримінального правопорушення - злочину намагався втекти, чим міг спричинити матеріальну шкоду ТОВ «Аттика» на загальну суму орієнтовно 1378 гривень 38 копійок, проте не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий співробітниками поліції.

Таким чином, ОСОБА_7 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, а саме закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням до приміщення, вчиненого в умовах воєнного стану.

З матеріалів клопотанння вбачається, що 02.04.2022 року за підозрою у вчиненні вказаного злочину в порядку ст. 208 КПК України було затримано ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Так, 02.04.2022 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні вказаного злочину передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.4 ст.185 КК України.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення (злочину) повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом затримання особи в порядку ст. 208 КПК України; показаннями свідка ОСОБА_8 , надані ним в ході допиту в якості свідка; протокол огляду місця події від 02.04.2022 року; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.
В обґрунтування клопотанння слідчим вказувалось про те, що на даний час існує ряд обґрунтованих ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ст. 177 КПК України, які є підставою, для продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_9 .. Так є ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК Україн, про те, що підозрюваний може вчинити спробу переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду з метою уникнути відповідальності. Враховуючи вищевикладені обставини, які в своїй сукупності свідчать про те, що з огляду на тяжкість інкримінованого ОСОБА_10 злочину, тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі до восьми років, з метою подальшого виконання можливого винесеного стосовно нього обвинувального вироку за вчинення злочину, передбаченого вищевказаною статтею Кримінального кодексу України, вбачається ризик того, що він може вчинити спробу переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду з метою уникнути відповідальності, що вказують на наявність ризику передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Крім того, існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, про те, що останній може вчиняти інше кримінальне правопорушення, чи продовжувати кримінальне правопорушення у якому підозрюється. ОСОБА_7 офіційно не працевлаштований та в нього відсутні законні джерела існування, підозрюється у вчиненні тяжкого корисливого злочину, що вказує на наявність ризику вчинення ним іншого кримінального правопорушення чи продовжити вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення проти власності відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Постановою першого заступника керівника Слобідської окружної прокуратури міста Харкова від 02.04.2022 року ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком до 01.05.2022 включно.
Відповідно до статті 331 ч.ч. 1, 3 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.
Прокурор в судовому засіданні вказував, що враховуючи встановлені досудовим розслідуванням обставини злочинної діяльності ОСОБА_7 , приймаючи до уваги тяжкість вчиненого кримінального правопорушення злочину, у умовах воєнного стану, відсутні постійного та стабільного джерела доходу, прокурор вказував про обгрунтованість клопотання слідчого та прохав його задовольнити.

Захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора з підстав його необґрунтованості та безпідставності. В обгрунтування своїх тверджень вказував, що ризики наведені прокурором у клопотанні є необгрутованими. Оскільки, на думку захисника сторона обвинувачення приховує від суду фактичні дані, які є суттєвими, так як відсутні дані про потерпілого, відсутня заява про скоєння щодо потерпілого кримінального правопорушення, відсутній цивільний позов, на думку захисника підозрюваного розмір матеріальної шкоди у даному кримінальному провадженні на суму 1378,38 грн., який є необгрунтованим.

Захисником вказувалось про те, що досудовим слідством не був викликаний та допитаний представник ТОВ «Аттика», в чий кіоск нібито проник підозрюваний, на думку останнього вважав, що ця обставина викликана тим, що весь товар був вивезеий власником за 4 доби до події та зданий по акту.

Поряд з цим, захисником підозрюваного вказувлаось про те, що підозрюваний є інвалідом по загальному захворюванню, при цьому, останній має міцні соціальні зв`язки має постійне місце проживання та реєстрації у АДРЕСА_1 , одружений, на постійній основі працює охоронцем на підприємстві «ГАММА», що розташоване у АДРЕСА_2 та має статус учасника бойових дій, раніше не судимий.

З врахуванням наведенийх вище ним обставин захиником вказувлаось про те, що підозрюваний не має наміру переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, з урахуванням віку 57 років та стану здоров`я та не має можливості знищити сховати або спотворити речі / документи, які мають істотне значення для встановлдення обставин кримінального правопоуршення, не має можливості впливати на потеопілого з урахуванням того, що він не визначений та не має наміру перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким чином, не має наміру вчинити інше кримінальне правопорушення таким чином, клопотав перед судом відмовити у задоволенні клопотання слідчого та прохав обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_7 ..

Згідно ухвали суду від 29 квітня 2022 року, судове засідання призначено у режимі відеоконференції з ДУ «Харківський слідчий ізолятор» за участі підозрюваного ОСОБА_7 ..

Згідно інформації, наданої ДУ «Харківський слідчий ізолятор» , вказано, що станом на дату розгляду клопотання в установі доступ до глобальної мережі інтернет відсутній, в зв`язку з пошкодженням кабельної мережі, у зв`язку цим проведення засідань в режимі відеконференції не можливе, точна інформація щодо відновлення доступу до глобальної мережі інтернет не відомо, після проведення ремонтних робіт, буде проведено тестовий зв`язку представниками судової адміністрації, для подальшого проведення засідань за допомогою засобів відеоконференції.

Зважаючи на невідкладність вирішення питання про продовження дії заходів кримінального провадження та з урахуванням вимог ст. 615 КПК України, суд приходить до висновку про можливість вирішення даного клопотання про продовження дії заходу забезпечення кримінального провадження за участі прокурора та захисника обвинуваченого.

Судом встановлено, що в провадженні слідчого відділу поліції №2 Харківського райнного управління №1 ГУ НП в Харківській області кримінальне провадження № 0000459 від 02.04.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

Згідно постанови прокурора від 02.04.2022 року, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 ..

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.
При вирішенні питання щодо можливості продовження або зміни запобіжного заходу у виді тримання під вартою на більш м`який, суд враховує вимоги ст. 29 Конституції України, ст. 9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст. 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.
Відповідно до положень ст.ст. 131,132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосування з метою досягнення дієвості цього провадження.
Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, серед іншого, переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Вимогам ст. 178 КПК України передбачені обставини що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкості покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, у тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосувались раніше та інші обставини.
Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.
З огляду на вище викладене суд, вислухавши думку учасників судового провадження та перевіривши наявні матеріали, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, вважає, що підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 30 днів, в межах сроку досудового розслідування.

Аналізуючи ризики, визначені ст. 177 КПК України, суд враховує те, що їх дійсну та реальну наявність було встановлено прокурором при обранні запобіжного заходу, та слідчим суддею під час його продовження, тому на даний час встановлені ризики є дійсними, реальними та триваючими, тобто заявлені ризики не зменшилися.
Так, при застосуванні під час досудового слідства заходу забезпечення кримінального провадження, у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчим суддею встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, на які посилається прокурор в обґрунтування клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме: підозрюваний може вчинити спробу переховуватися від органу досудового розслідування та або/ суду з метою уникнути відповідальності, та можливість вчинити іше кримінальне правопорушення чи прожовжити кримінальне правопорушення.
Враховуючи вищевикладене, наведені вище факти та обставини, передбачені ч.1 ст. 194 КПК України, судом встанвлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, а також приймаючи до уваги той факт, що санкцією ч.2 ст. 115 ч. 4 ст. 185 КК України, передбачене покарання у вигляді позбавлення волі до 8 років.
Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного на які посилається прокурор, суд констатує, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинятися з високим ступенем ймовірності.
Крім того, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання, в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, наявність воєнного стану оголошеного на всій території України.
Вирішуючи питання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, а також те, що метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від слідства та суду, вчинити інші кримінальні правопорушення. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
З огляду на ст.178 КПК України, при вирішенні питання про продовження дії запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.
Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»)). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»)).
Відповідно до вимог ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.
Наведені в судовому засіданні твердження захисника підозрюваного ОСОБА_7 щодо можливості вирішення судом питання про зміну запобіжного заходу на більш м`який у вигляді особистого зобов`язання судом вивчались та оцінювались у контексті можливості запобігти вказаним та встановленим вище ризикам. Проте, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Суд не ігнорує ті аргументи, які наводяться захисником підозрюваного на користь останнього, проте в даному конкретному випадку суд приходить до переконання, що ці аргументи не переважують вимог громадського інтересу, який полягає у встановленні істини у справі, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки підозрюваного і виконання процесуальних рішень у справі.
Під час розгляду клопотання крім тверджень захисника підозрюваного та констатації норм чинного кримінально процесуального закону і практики Європейського суду, останнім суду не надано належних та допустимих доказів, які б спростовували факти та обставини зазначені прокурором у клопотанні слідчого про продовження строків тримання під вартою відносно ОСОБА_7 ..

В той же час, суд вважає, що прокурором в судовому засіданні доведено, що встановлені при обранні та продовженні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ризики, передбачені ст. 177 КПК України, котрі не зменшились та продовжують існувати і на даний час, а інший, більш м`який запобіжний захід, є недостатнім для запобігання вказаним ризикам, встановленим ст.177 КПК України, та не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, де в рамках кримінального провадження за підозрою останнього у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 с. 15 ч.4 ст. 185 КК України.
Твердження захисника про те, що підозрюваний ОСОБА_7 , має стійні родинні зв`язки, має дружину ОСОБА_11 , має постйне місце проживання та реєсрації у АДРЕСА_1 є пенсіонером по загальному захворюванню та має постійне місце роботи охоронця на підприємсві « ОСОБА_12 ».
При цьому, захисником в підтвердження своїх тверджень суду надано лише копію свідотва про одруження та медичну документацію щодо загального захворюванння підозрюваного.
Таким чном, стороною захисту не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження стійкості соціальних зв`язків ОСОБА_7 , та якій б спростовували ризики наведені прокурором у клопотанні.
Стороною захисту в заперечення щодо продовження строків тримання під вартою відносно ОСОБА_7 вказувалось про доцільність зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання.
За таких обставин, суд приходить до висновку про обгрунтованість клопотання слідчого та продовження підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та безпідставність тверджень сторони захисту щодо доцільності обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.
З огляду на виладене, приймаючи до уваги той факт, що на даний час залишаються існувати ризики, що свідчать про можливість вчинення ОСОБА_7 дій, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, з метою унеможливлення спричинення ним шкоди як собі, так і іншим особам, суд вважає за доцільне продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 30 днів, в межах строку досудового розслідування.
З урахуванням викладеного , суд вважає клопотання прокурора про продовження строку застосованого до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 30 днів, в межах строку досудовоого розслідування законним та обгрунтованим, а клопотання сторони захисту - безпідставним.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 331, 508, 615, 616 КПК України, суд - У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_5 відмовити.

Клопотання слідчого СВ ВП №2 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у рамках кримінального провадження за №0000459 від 02.04.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України задовольнити.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 30 днів в межах строку досудового розслідування, тобто до 28 травня 2022 року .

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою, в той самий строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Слідча суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1