Справа № 342/1134/20
Провадження № 11-кп/4808/41/22
Категорія ст. 240 ч.3 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач Кукурудз
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2022 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши кримінальне провадження № 0000180 за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_8 на вирок Городенківського районного суду від 09 серпня 2021 року, відносно ОСОБА_9 за ст. 240 ч.3 КК України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

в с т а н о в и л а :

В апеляційній скарзі прокурор не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_9 , вважає вирок суду від 09.08.2021 року щодо нього таким, що підлягає скасуванню з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Зазначає, що суд першої інстанції неправильно вирішив питання речових доказів і безпідставно повернув трактор марки «ЮМЗ 6» без реєстраційного номеру із причепом без реєстраційного номеру та дві лопати, що є знаряддям злочину особі, яка визнана винною у вчиненні злочину ОСОБА_9 .

Просить вирок Городенківського районного суду від 09.08.2021 року щодо ОСОБА_9 за ст. 240 ч.3 КК України в частині вирішення питання про речовий доказ скасувати. Ухвалити новий вирок, яким речові докази по кримінальному провадженні, а саме : трактор марки «ЮМЗ -6» без реєстраційного номеру із причепом без реєстраційного номеру та дві лопати, які передані на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_9 конфіскувати в дохід держави.

За вироком суду ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.240 КК України та призначено йому покарання у виді 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Згідно ст.76 КК України покладено на ОСОБА_9 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи;не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Городенківського районного суду від 25 вересня 2020 року на трактор марки «ЮМЗ-6» без реєстраційного номеру із причепом без реєстраційного номеру, дві лопати, власником яких являється ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 та на піщано-гравійну суміш об`ємом 2,56 м3, яку передано на відповідальне зберігання голові Копачинецької сільської ради ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительці АДРЕСА_2 із забороною на відчуження скасовано.

Судом встановлено, що ОСОБА_9 вчинив незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення, вчинене на об`єктах природно-заповідного фонду, за наступних обставин.

24.09.2020, близько 08.30 годин, ОСОБА_9 перебуваючи в себе вдома, що в АДРЕСА_1 , вирішив здійснити забір піщано-гравійної суміші з русла річки Дністер у с.Копачинці Городенківського району Івано-Франківської області для власних потреб. В той час, ОСОБА_9 домовився із своїм сином ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 про допомогу у здійсненні забору піщано-гравійної суміші, на що останній, не будучи обізнаним із злочинними намірами ОСОБА_9 , погодився на його прохання. З метою реалізації свого злочинного наміру, спрямованого на незаконний видобуток піщано-гравійної сумі, 24.09.2020 приблизно о 09.00 годин ОСОБА_9 спільно із ОСОБА_11 , якому нічого не було відомо про злочинні наміри ОСОБА_9 , діючи умисно, всупереч вимогам ст.13 Конституції України, статей 3, 5, 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», статей 19, 24, 56 Кодексу України Про надра, п.4 Постанови Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року №59 «Про затвердження Положення про порядок надання гірничих відводів», не будучи зареєстрованим як суб`єкт підприємницької діяльності і не маючи передбаченого законодавством дозволу, усвідомлюючи протиправність вчинюваних ним дій, достовірно знаючи про відсутність у нього необхідних для користування надрами та видобування корисних копалин спеціального дозволу, - гірничого відводу, робочого проекту на власні потреби, за допомогою двох лопат, трактора марки «ЮМЗ-6» без реєстраційного номера та причепа без реєстраційного номера, який належить ОСОБА_9 , здійснював видобування та подальше завантаження корисних копалин загальнодержавного значення, а саме піщано-гравійної суміші (гравію) з берега р. Дністер, що в с.Копачинці Городенківського району Івано-Франківської області, прибережна смуга якої відноситься до меж об`єкту природно-заповідного фонду місцевого значення «Дністровський регіональний ландшафтний парк», створеного рішенням сесії Івано-Франківської обласної ради від 15.07.1993 року на підставі рішень Тлумацької та Городенківської районних рад, є природоохоронним реакційним об`єктом місцевого значення і входить до складу природно-заповідного фонду України, щодо якого встановлюється особливий режим охорони, відтворення та використання. Близько 11:40 год. 24.09.2020 працівниками Городенківського ВП Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області на березі р. Дністер було виявлено трактор марки «ЮМЗ-6» та дві лопати, за допомогою яких ОСОБА_9 здійснював незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення, а саме піщано-гравійної суміші, яку було завантажено на причеп вказаного трактора. Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/109/11/3-366МРВ/20 від 28.09.2020, зразки ґрунту, вилучені із причепа трактора «ЮМЗ-6» та берега річки Дністер у с.Копачинці Городенківського району, є сильно карбонатним піщаним ґрунтом сіро-коричневого кольору з камінням, тобто піщано-гравійною сумішшю, в якому кількість гравію становить 63,2% до 74,2% та мають спільну родову належність.

Обвинувачений ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився вже в сьомий раз, окрім цього щодо нього ухвалою Івано Франківського апеляційного суду від 17 серпня 2022 року було застосовано привід, однак станом на 13 вересня 2022 року він не виконаний працівниками поліції.

Колегія суддів з`ясувавши думку учасників апеляційного провадження з приводу неявки обвинуваченого ОСОБА_9 в судове засідання, прийшла до висновку про можливий розгляд даної апеляційної скарги прокурора за відсутності обвинуваченого.

Під час апеляційного розгляду:

- прокурор підтримав подану апеляційну скаргу, просив її задовольнити;

-захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 заперечила з приводу поданої апеляційної скарги прокурора, просила залишити її без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін;

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_9 за ст. 240 ч.3 КК України не оскаржуються, тому відповідно до вимог ст. 404 ч.1 КПК України апеляційним судом не перевіряються.

Наведені в апеляційній скарзі прокурора доводи стосовно допущених судом істотних порушень вимог кримінального процесуального законодавства, зокрема прийняття судом рішення про повернення речового доказу трактора марки «ЮМЗ-6» без реєстраційного номеру із причепом без реєстраційного номеру та дві лопати його власнику, є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду.

Відповідно до положень ст. 374 КПК України питання про речові докази вирішується у разі ухвалення вироку за наслідками кримінального провадження, і таке рішення, як і мотиви його ухвалення повинні зазначатися у вироку суду.

Згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Вирішуючи питання про повернення транспортного засобу трактора марки «ЮМЗ 6» без реєстраційного номеру із причепом без реєстраційного номеру та дві лопати ОСОБА_9 , суд першої інстанції не дослідив належним чином питання власності на вказаний транспортний засіб.

Крім того, суд не звернув уваги на положення п.1 ч.9 ст.100 КПК України, відповідно до якого гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфісковуються, крім випадків, коли власник (законний володілець ) не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Згідно правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 09.04.2019 року (справа 138/2740/16-к) для визначення того, інтереси якої особи - власника чи законного володільця - зачіпає можлива спеціальна конфіскація майна, суду слід виходити із сукупності обставин, установлених судом. Якщо ця сукупність свідчить про те, що особа, хоча й зазначена у певних документах як власник майна, не має дійсного права на таке майно та інтересу в його поверненні, вимога довести факт обізнаності такої особи про злочинне використання майна, з яким вона втратила зв`язок, не відповідає меті захисту права на мирне володіння майном, втіленій, зокрема, в частині 10 статті 100 КПК, але у той же час створює нездоланні перешкоди для державних органів у досягненні цілей боротьби зі злочинністю.

Зокрема, Верховний Суд прийшов до висновку, що у разі, якщо сторона обвинувачення доведе обставини, які свідчать про відсутність у номінального власника права на спірне майно та інтересу в його поверненні, відсутність доказів обізнаності такого номінального власника щодо злочинного використання майна не є перешкодою для застосування спеціальної конфіскації.

Відповідно до вимог ст. 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Провівши судовий розгляд в порядку ч.3 ст.349 КПК України, суд позбавив сторін кримінального провадження можливості надати докази щодо власника транспортного засобу та не дослідив обставини про обізнаність власника щодо незаконного використання, що має значення для вирішення питання про речові докази.

За таких обставин, на думку колегії суддів, рішення суду першої інстанції в частині вирішення питання про речовий доказ транспортний засіб трактора марки «ЮМЗ 6» без реєстраційного номеру із причепом без реєстраційного номеру є необґрунтованим, оскільки ухвалене судом без з`ясування обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до ст. 94 КПК України.

Відповідно ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Оскільки, наведених вище вимог не було дотримано, а в перелік підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції, передбачених ст. 415 КПК України, не входять істотні порушення кримінального процесуального закону, передбачені ст. ст. 7, 370 КПК України, ст. 374 КПК України, які в даному випадку були допущені судом першої інстанції, тому суд апеляційної інстанції вважає, що, виходячи з загальних засад кримінального провадження, вирок суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції в частині вирішення питання долі речового доказу.

Виходячи зі змісту рішення Європейського суду з прав людини у справі «Васильєв проти України» (заява № 11370/02) від 21 червня 2007 року «повноваження судів вищої інстанції переглядати справи повинне використовуватись для виправлення судових помилок та неправильності у здійсненні правосуддя, а не для проведення нового розгляду справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а вирок суду необхідно скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 412, 415, 418, 419, КПК колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 09 серпня 2021 року щодо ОСОБА_9 за ст. 240 ч.3 КК України в частині вирішення питання долі речового доказу, а саме трактора марки «ЮМЗ-6» без реєстраційного номеру та дві лопати - скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

В решті вирок Городенківського районного суду Івано Франківської області від 09 серпня 2021 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, в частині вирішення питання долі речових доказів оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді : ОСОБА_3

ОСОБА_4