Справа № 761/919/22
Провадження № 1-кс/761/1202/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 лютого 2022 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання прокурора у кримінальному провадженні № 120 211 051 000 047 28 від 22.12.2021 за ознаками ст. 290 КК України про накладення арешту,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м.Києва звернувся прокурор Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 з клопотанням про накладення у кримінальному провадженні № 120 211 051 000 047 28 від 22.12.2021арешту на автомобіль «Opel Astra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , та свідоцтво про перереєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .
На обґрунтування клопотання зазначено, що відділом дізнання Шевченківського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у зазначеному кримінальному провадженні, яким встановлено, що 21.12.2021 під час експертної перевірки автомобіля «Opel Astra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , виявлено підробку ідентифікаційного номера кузова НОМЕР_3 .
У зв`язку з цим, 21.12.2021 під час огляду місця події вилучені автомобіль «Opel Astra», та свідоцтво про перереєстрацію цього транспортного засобу № НОМЕР_2 , які рішенням дізнавача від 22.12.2021 визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.
Приймаючи до уваги наведене, прокурор просив накласти арешт на вилучені під час огляду транспортний засіб та інші речі з метою забезпечення їх схоронності.

Прокурор подав до суду заяву, у якій просив здійснити розгляд за його відсутності.

У зв`язку з неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, у відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК фіксація за допомогою технічних засобів кримінального провадження у суді не здійснювалась.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим майном серед іншого можуть бути речі, якщо вони виготовлені, пристосовані як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, набуті кримінально протиправних шляхом.

Частиною 2 статті 168 КПК визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватись під час огляду, що у силу ч. 5 ст. 171 КПК покладає на сторону обвинувачення обов`язок звернутись до слідчого судді з клопотанням про накладення на таке майно арешту.

Статтею 131 КПК арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які у силу ч. 3 ст. 132 КПК застосовуються у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання.
Досліджуючи існування на момент розгляду клопотання про накладення арешту зазначених складових, слідчий суддя відмічає, що наданими прокурором матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність факту вчинення кримінального правопорушення за ст. 290 КК України.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом вчинення кримінального правопорушення.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

У силу ч.2 ст. 170 КПК арешт майна допускається, серед іншого, з метою збереження речових доказів.

Для реалізації встановленої законом мети відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи, якщо воно відповідає зазначеним у ст. 98 КПК критеріям.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом та зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження

Наданими прокурором матеріалами доведено, що автомобіль, та свідоцтво, на які ініційоване накладення арешту, містять на собі сліди вчинення кримінального проступку.
Приймаючи до уваги наведене, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого здійснюється розслідування, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного у клопотанні майна, оскільки вказаний автомобіль та свідоцтво є засобами вчиненнякримінального проступку та містять на собі його сліди.

Керуючись вимогами ст. 131, 132, 167, 168, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:
Клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти у кримінальному провадженні № 120 211 051 000 047 28 від 22.12.2021за ст. 290 КК Україниарешт на майно, а саме:

-автомобіль «Opel Astra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_4 ;
-свідоцтво про перереєстрацію транспортного засобу «Opel Astra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_4 .
Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду упродовж п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований за клопотанням власника або володільця майна, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна.

Слідчий суддя ОСОБА_1