29.04.2022
Справа № 359/1981/22
Провадження № 1-кп/359/388/2022
В И Р О К
І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

29 квітня 2022 м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні з технічною та відео фіксацією в залі суду кримінальне провадження №0001510, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.11.2021, що надійшло до суду з обвинувальним актом, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бугаївка, Ізюмського району, Харківської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и в:
26.11.2021 ОСОБА_4 у вечірній час знаходився за місцем свого тимчасового проживання за адресою: АДРЕСА_2 , на території автомобільної бази, де разом із ОСОБА_6 розпивав спиртні напої в приміщенні ангару (колишня їдальня).
У цей день, близько о 18:30 год., ОСОБА_4 та ОСОБА_6 вийшли з приміщення ангару до воріт території з внутрішньої сторони, де між ними стався словесний конфлікт, під час якого ОСОБА_6 почав ображати ОСОБА_4 та погрожувати йому.
У зв`язку з цим, ОСОБА_4 , будучи обуреним поведінкою ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, наніс йому не менше 15 ударів область голови та обличчя, не менше 5 ударів в область грудної клітини, приблизно по одному удару по лівій кисті, лівому кульшовому суглобу, передній черевній стінці, заподіявши ОСОБА_6 тілесні ушкодження у виді численних синців в області голови та обличчя (синці в області правого вуха, нижньої губи, крила носу та верхньої губи, носу, 5 синців в області правої щоки, верхньої повіки правого ока, лобу справа, 2 синців по середній лінії лоба, лівої надбрівної дуги, лівої виличної кістки), садна носу, рани в області лобу справа, синців в області грудної клітки (синець в області грудини, три синці на боковій поверхні грудної клітки справа, синець в області грудної клітки зліва), крововилив в м`які тканини голови правої лобно-тім`яно-скроневої ділянки, закритої черепно-мозкової травми з крововиливом під тверду та м`яку мозкові оболонки та шлуночки мозку, закритої травми грудної клітки з переломом грудини та двосторонніми переломами ребер з ушкодженням пристінної плеври та крововиливом в ліву та праву плевральні порожнини по 300 мл., крововтрати, шоку, які є тяжкими тілесними ушкодженнями, небезпечними для життя в момент заподіяння, а також легкі тілесні ушкодження у виді синця лівої кисті, синця в області лівого кульшового суглобу, крововиливу у сальник.
Від спричинених тяжких тілесних ушкоджень настала смерть ОСОБА_6 у період до 6 годин 27.11.2021, внаслідок поєднаної травми голови (закрита черепно-мозкова травма з крововиливом під тверду, м`яку мозкові оболонки та шлуночки мозку) та грудної клітки (двосторонні переломи ребер та грудини з ушкодженням пристінної плеври та крововиливом в ліву та праву грудну порожнину), що ускладнилися крововтратою та шоком.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, фактичні обставини справи не оспорював. Зазначив, що пред`явлене йому обвинувачення відповідає дійсності. Щиро розкаявся та показав, що він дійсно 26 листопада 2021 року на території недобудованої автомобільної бази за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_7 , знаходився у вечірній час доби разом із ОСОБА_6 . Власникт Олійник ворота замкнув і він та ОСОБА_8 залишилися вдвох. Від власника території бази ОСОБА_7 він знав, що ОСОБА_9 при вживанні алкогольних напоїв веде себе неадекватно та може конфліктувати. Раптом ОСОБА_9 став підбурювати ОСОБА_4 на сварку та погрожував, що навчить останнього як потрібно жити. ОСОБА_9 штовхнув його. У зв`язку з цим, він, будучи обуреним поведінкою ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, наніс йому декілька ударів ногою в живіт. Від даних ударів ОСОБА_10 впав на підлогу, після чого обвинувачений продовжив наносити множинні удари кулаками, ліктями обох рук по голові, скроні, обличчі, тулубу потерпілого. Відкинувши потерпілого від себе, він побачив кров на тілі ОСОБА_11 . ОСОБА_4 злякався та промовив «ти сам винуватий. Ходімо спати!». ОСОБА_9 сказав «не хочу, іди сам». Він пішов відпочивати та залишив ОСОБА_12 . Що в той момент робив ОСОБА_9 йому не відомо. Прокинувшись близько 04:30 ранку згадав, що трапилося ввечері та присвітивши ліхтариком, пішов подивитися як ОСОБА_9 . Він на місці де залишався із вечора ОСОБА_10 , його не виявив. Вийшов на подвір`я території, побачив, що потерпілий лежить на землі, підійшовши до нього, потерпілий щось бурмотів. Він вийшов за межі території бази щоб викликати швидку допомогу, при цьому паралельно зателефонував власнику території. Олійник прибувши на територію бази, вдвох пішли подивитися як ОСОБА_9 . Прийшовши на те місце де в останнє він бачив живого ОСОБА_11 , останнього не було. Після виявлених залишків крові на дорозі, він знайшов потерпілого мертвого на одній із клумб території бази. Потім приїхали працівники поліції, експерти та почали оформляти протоколи. Він тоді не повідомив своїх протиправних дій відносно побиття ОСОБА_12 . Однак згодом розуміючи, що від нанесених побоїв та ударів потерпілому, останній загинув, він розкаявся та розповів слідчому як на справді все сталося, так як відчував свою провину. Просив суд суворо не карати, оскільки він сам себе своїм вчинком покарав.

У зв`язку з тим, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження не оспорювали фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним досліджувати докази стосовно цих фактичних обставин та обмежується допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують його особу та судові витрати, роз`яснивши сторонам, що у такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

Таким чином, розгляд провадження проводився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення у судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Дії обвинуваченого кваліфіковані вірно за ч. 2 ст. 121 КК України, як умисні дії, які виразилися у заподіянні тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Таку кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає правильною.

Так, ОСОБА_4 вчинив діяння, яке спрямовано на порушення права особи на життя, тому воно заборонене кримінальним законом під загрозою кримінального покарання. Обставини, що виключають злочинність діяння обвинуваченого, не встановлено. Викладене свідчить про наявність в діяннях ОСОБА_4 ознак протиправності. ОСОБА_4 раптово на ґрунті словесного конфлікту наніс не менше 15 ударів в область голови та обличчя, не менше 5 ударів в область грудної клітини, приблизно по одному удару по лівій кисті, лівому кульшовому суглобу, передній черевній стінці ОСОБА_6 спричинивши останньому тілесне ушкодження у виді численних синців в області голови та обличчя (синці в області правого вуха, нижньої губи, крила носу та верхньої губи, носу, 5 синців в області правої щоки, верхньої повіки правого ока, лобу справа, 2 синців по середній лінії лоба, лівої надбрівної дуги, лівої виличної кістки), садна носу, рани в області лобу справа, синців в області грудної клітки (синець в області грудини, три синці на боковій поверхні грудної клітки справа, синець в області грудної клітки зліва), крововилив в м`які тканини голови правої лобно-тім`яно-скроневої ділянки, закритої черепно-мозкової травми з крововиливом під тверду та м`яку мозкові оболонки та шлуночки мозку, закритої травми грудної клітки з переломом грудини та двосторонніми переломами ребер з ушкодженням пристінної плеври та крововиливом в ліву та праву плевральні порожнини по 300 мл., крововтрати, шоку, які є тяжкими тілесними ушкодженнями, небезпечними для життя в момент заподіяння, а також легкі тілесні ушкодження у виді синця лівої кисті, синця в області лівого кульшового суглобу, крововиливу у сальник. Смерть ОСОБА_6 у період до 6 годин 27.11.2021 настала внаслідок поєднаної травми голови (закрита черепно-мозкова травма з крововиливом під тверду, м`яку мозкові оболонки та шлуночки мозку) та грудної клітки (двосторонні переломи ребер та грудини з ушкодженням пристінної плеври та крововиливом в ліву та праву грудну порожнину), що ускладнилися крововтратою та шоком.
Разом з тим, до цієї події обвинувачений перебував з ОСОБА_6 в дружніх відносинах. ОСОБА_4 завдавав удари ОСОБА_6 на ґрунті раптово виникнувших неприязних відносин, які сталися в наслідок словесної образи та погрозами ОСОБА_6 по відношенню до ОСОБА_4 , які виникли у нього, у зв`язку з тим, що товариші перебував в стані алкогольного сп`яніння та контроль за своїми діями був послаблений. Така кількість та локалізація тілесних ушкоджень виявлених на тілі ОСОБА_6 свідчить про особливу лють особи, що спричинила їх в момент завдання, та виключно про агресивний настрій обвинуваченого. Отже, суд вбачає, що наявність неприязних відносин у ОСОБА_4 та ОСОБА_6 знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду як мотив нанесення обвинуваченим тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .
При цьому раптовість, послідовність, і динамічність дій, вчинених обвинуваченим характер, спосіб, механізм та сила нанесення ударів, нанесення ударів без будь-якої вибірковості при визначенні місць для їх нанесення, а саме по голові та всьому тілу потерпілого, свідчать про цілеспрямованість умислу обвинуваченого саме на заподіяння шкоди здоров`ю потерпілого.
Встановлено, що обвинувачений, при вживанні спиртних напоїв та перебуваючи в агресивному стані, на ґрунті неприязних відносин, наносячи таку кількість ударів потерпілому, мав намір на спричинення йому виключно тілесних ушкоджень. При цьому обвинувачений чітко усвідомлював соціально-небезпечний характер своїх дій, передбачав наслідки скоєного та бажав їх настання, що беззаперечно вказує на те, що обвинувачений діяв з прямим умислом, бажаючи настання таких наслідків. Разом з тим, обвинувачений не мав наміру заподіяти ОСОБА_6 смерть, хоча повинен був і міг передбачити її. Це свідчить про те, що до смерті потерпілого обвинувачений ставився необережно.

Отже, за встановлених судом фактичних обставин, дії ОСОБА_4 носили активний характер, були протиправними, між цими діями і їх наслідками у вигляді заподіяння потерпілому ОСОБА_6 тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило його смерть, існував прямий причинний зв`язок. Тому ОСОБА_4 повинен відповідати за фактично спричинені його протиправними діями наслідки.

З огляду на це, суд дійшов до переконання, що ОСОБА_4 повинен бути засуджений за ч. 2 ст. 121 КК України, за умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, у зв`язку з чим суд прийшов до висновку про необхідність обрання покарання, визначеного санкцією ч. 2 ст. 121 КК України.

Так, судом враховується те, що ОСОБА_4 вчинив умисний тяжкий злочин проти життя та здоров`я особи, що є найвищою соціальною цінністю в державі.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, у відповідності до ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено, так як вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння належними доказами не доведено.

Аналізи даних про особу обвинуваченого вказує, що він є особою молодого віку, раніше не судимий. Має місце реєстрації та місце постійного проживання, до адміністративної відповідальності не притягувався, на обліку у лікарів психіатра та нарколога за місцем проживання не перебуває, не одружений, офіційно не працевлаштований. Малолітніх дітей та осіб інвалідів на утримані немає. Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №718 від 15.12.2021, під час скоєння інкримінованих йому дій та в даний час міг та може усвідомлювати свої дії та керувати ними, так чином є осубним.
Указані обставини в сукупності потребують додаткового врахування при призначенні покарання обвинуваченому, оскільки мають істотне значення щодо вивчення особистості та відношення останнього до скоєного ним.
Обвинувачений не є інвалідом, не досяг пенсійного віку та не є військовослужбовцем.
З огляду на вищевикладене, суд вважає, що перевиховання та виправлення обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства. Підстави для звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням відсутні.

Таким чином, із урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суспільної небезпечності вчиненого, конкретних обставин його вчинення, умисний протиправний характер діяння, його наслідки, а саме те, що злочинні дії обвинуваченого призвели до смерті ОСОБА_6 , форму й ступінь вини, пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, даних про особу обвинуваченого, якостей та властивостей, що характеризують його соціальний статус, суд приходить до висновку про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років.
Підстави для застосування положення ст. 69 КК України судом не встановлені.
Підсумовуючи вищезазначене, суд вважає, що дана міра покарання відносно обвинуваченого є необхідною та достатньою для виправлення та попередження вчинення нових злочинів, враховуючи, тяжкість злочину та особу обвинуваченого.
До вступу вироку суду в законну силу запобіжний захід відносно ОСОБА_4 залишити у вигляді тримання під вартою та утримувати його в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Цивільний позов у справі не заявлено. Судові витрати по справі відсутні.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись: ст. 22, ст. 100, ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, ст.ст. 65-67, ч. 2 ст. 121 КК України, суд

у х в а л и в:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.
До вступу вироку суду в законну силу запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити у вигляді тримання під вартою та утримувати його в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 29.11.2021, зарахувавши в строк відбування покарання строк тримання останнього під вартою під час судового розгляду, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день тримання під вартою.
Цивільний позов у справі не заявлено. Судові витрати по справі відсутні.

Речові докази: футболка чорного кольору, гольф темно-синього кольору у клітинку, штани вельветові темно-коричневого кольору, штани спортивні чорного кольору, шкарпетки чорного кольору, светр, черевики чорні, труси сірого кольору та куртку чоловіка на ім`я ОСОБА_12 , які належали ОСОБА_6 , знищити. Особистий одяг обвинуваченого, а саме: кросівки темного кольору з надписом «ІІІ» шнурівкою червоного кольору, куртку сірого кольору «Адідас», сіру кофту зверху на замку, повернути власнику ОСОБА_4 .

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Вирок суду набирає законної сили по завершенню строку на його апеляційне оскарження, а у разі оскарження вироку в апеляційному порядку - після постановлення судом апеляційної інстанції рішення за наслідками перегляду такого вироку суду.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1