У Х В А Л А
Справа № 285/4901/22

провадження № 1-кс/0285/839/22

03 жовтня 2022 року м. Новоград-Волинський
Слідча суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

в присутності прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

клопотання прокурора Новоград-Волинської місцевої прокуратури,

про арешт майна
по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000646 від 26.09.2022,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
Прокурор звернувся до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт шляхом заборони використання, розпорядження та відчуження, на майно:

дрова колоті об`ємом 0,8 кубічних метра, дрова різані об`ємом 0,2 кубічні метра, 4 зрізи з пеньків дерев породи осика, вилучені 25.09.2022 в ході проведення огляду місця події у кварталі №61 виділі №49, що належить ДП «Городницьке лісове господарство»;

віз, колоті дрова породи береза та осика об`ємом 0,005 кубічних метра, вилучені 25.09.2022 в ході проведення огляду місця події на території Городницького лісництва по вулиці Дубницька,65а смт. Городниця Новоград-Волинського району;

та сокиру, вилучену 25.09.2022 в ході проведення огляду місця події ділянки місцевості поблизу ДП «Городницький лісгосп» в смт. Городниця Новоград-Волинського району.

Своє клопотання обґрунтовує тим, що 24.09.2022 у кварталі №61, виділі №49, що належить ДП «Городницьке лісове господарство» Городницьке лісництво, виявлено факт незаконної порубки дерев у кількості 4 штук, чим спричинено матеріального збитку підприємству.
25.09.2022 проведено огляд місця події, під час якого було вилучено майно, 26.09.2022 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі Реєстр).
Прокурор вважає, що вилучене майно є безпосереднім об`єктом можливих кримінально-протиправних дій та має значення речових доказів у кримінальному провадженні.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Заслухавши пояснення учасника судового процесу, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.
Під заходами забезпечення кримінального провадження прийнято розуміти передбачені КПК заходи примусового характеру, які застосовуються за наявності підстав та в порядку, встановленому законом, з метою запобігання і подолання негативних обставин, що перешкоджають або можуть перешкоджати вирішенню завдань кримінального провадження, забезпеченню його дієвості.
Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, полягає у тимчасовому позбавленні права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину (ст.170 КПК), і допускається лише, коли сторона обвинувачення доведе існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для його застосування; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні, і може бути виконане завдання, для виконання якого воно подано. До останнього, зокрема, відноситься: збереження речових доказів, спеціальна конфіскація та конфіскації як виду покарання, відшкодування шкоди (цивільний позов).
Встановлено, що в провадженні поліції перебувають матеріали кримінального провадження по факту незаконної порубки лісу.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст.94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні прокурора або слідчого, які звертаються з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Прокурор, звертаючись до суду із даним клопотанням зазначив, що метою арешту є збереження речових доказів у кримінальному провадженні, які відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК. Однак, ні в клопотанні, ні в судовому засіданні, прокурором взагалі не вказано про обставини, які вказують на те, що існують ризики приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування або передачі майна. Також, не зазначив він, яким чином такі дії можуть вплинуть на хід розслідування по даному кримінальному провадженню. Сам по собі факт того, що майно є речовим доказом не є достатньою підставою для накладення арешту на майно.

Матеріалами справи не підтверджено наявність ризиків щодо майна, а саме можливості їх відчуження, знищення або приховування, й не доведено необхідність виконання завдання арешту майна, а саме запобігання можливості таких ризиків.

Згідно положень ст.171 КПК України, наведені у клопотанні обставини мають бути доведені доказами, доданими до нього. На момент розгляду справи, в матеріалах судового провадження такі докази відсутні, також немає жодного документу, який бипідтверджувавправо власності на майно, що належить арештувати.

В контексті доводів поданого клопотання, звертаюувагу на те, що злочин, передбачений ч.1 ст.246 КК України, є публічним із матеріальним складом, обов`язковою ознакою якого є спричинення істотної шкоди. Про останнюні у самому клопотанні, ні у витязіз ЄРДР жодним чином не згадується.

Враховуючи викладене, відповідно до ст.132 КПК України суду не надано достатніх і належних доказів тих обставин, на які прокурор вказує у клопотанні про арешт майна, а тому в його задоволенні слід відмовити.

Керуючись статтями 170-173, 309, 376 КПК України, - слідчий суддя

УХВАЛИЛА:
Відмовити у задоволенні клопотання прокурора Новоград-Волинської місцевої прокуратури про арешт майна по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000646 від 26.09.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідча суддя ОСОБА_1