Справа №591/5650/21 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/55/22 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - тримання під вартою
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2022 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 23 жовтня 2021 року, якою відносно підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 23 жовтня 2021 року, якою відносно підозрюваного ОСОБА_7 клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Сумській області про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, було задоволено частково.

Застосовано відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з забороною йому без дозволу слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні, залишати житло за адресою АДРЕСА_1 , в період доби з 21:00 год. до 07:00 год. з покладенням обов`язків:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну місця проживання або роботи;

- носити електронний засіб контролю;

- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні, а також з підозрюваним ОСОБА_8 , потерпілою ОСОБА_9 а також її близьким родичем ОСОБА_10 ;

- здати на зберігання слідчому паспорт для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, за наявності.

Встановлено строк дії ухвали в частині застосування запобіжного заходу та покладення на підозрюваного обов`язків до 20 грудня 2021 року включно.

Не погодившись з таким рішенням слідчого судді, прокурор у кримінальному провадженні звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить вказану ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 23 жовтня 2021 року - скасувати, постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого у кримінальному провадженні задовольнити та застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, прокурор посилається на те, що при постановленні оскаржуваної ухвали слідчий суддя не врахував тих обставин, що підозрюваний ОСОБА_7 , знаходячись на волі, вчинив тяжкий та особливо тяжкі злочини, санкції яких передбачають покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки останній, з метою уникнення відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення, може в подальшому переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду. Крім того, слідчим суддею не було враховано, що ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст.177 КПК України, існує у зв`язку з тим, що ОСОБА_7 , знаючи місце проживання потерпілої, свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні, зможе впливати на них шляхом обману, вмовляння, погроз, підкупу або іншим чином. Також, слідчим суддею не були враховані обставини, які свідчать про існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_7 ніде не працює, не має постійного джерела прибутку, вчинив злочин з корисливих спонукань, а тому може продовжити злочинну діяльність з метою поширення злочинного впливу, а саме загально-визначених правил поведінки серед засуджених, безумовного їх дотримання та з гарантіями підтримки та сприяння у вирішенні будь-яких питань завдяки авторитету, особистим якостям чи можливостям як серед криміналітету, так і в органах державної влади та заробітку грошових коштів для проживання.

Крім того, як зазначає прокурор, слідчим суддею не було належним чином враховано, що інші більш м`які запобіжні заходи, крім тримання під вартою, не можуть бути застосовані до ОСОБА_7 , виходячи з наступного:

запобіжний захід - особисте зобов`язання не може бути обраний відносно ОСОБА_7 , так як його особистість не заслуговує на довіру і підстав вважати, що останній буде виконувати покладені на нього обов`язки в слідства не має;

запобіжний захід - особиста порука не може бути застосована до ОСОБА_7 , так як відсутні особи, які можуть виступити в ролі поручителів, які забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та забезпечать належну поведінку підозрюваного;

запобіжній захід - домашній арешт не може бути застосований до ОСОБА_7 , оскільки у підозрюваного відсутні стійкі соціальні зв`язки, та перебуваючи за місцем свого мешкання, буде продовжувати свою злочинну діяльність, порушуючи запобіжний захід, оскільки останній перебуваючи на свободі здійснював поширення злочинного впливу за допомогою засобів зв`язку, а отже перебуваючи за місцем свого мешкання, матиме можливість та буде продовжувати свою злочинну діяльність.

Посилаючись на національне законодавство та на практику ЄСПЛ, прокурор вказує, що на даному етапі досудового розслідування, запобіжний захід у виді тримання під вартою є виключно необхідним для забезпечення дієвості кримінального провадження і жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти зазначеним у клопотанні ризикам, а тому до підозрюваного ОСОБА_7 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Апеляційний розгляд поданої апеляційної скарги прокурор просив проводити без його участі.

Враховуючи таку позицію прокурора, захисник підозрюваного ОСОБА_7 звернулась до апеляційного суду з заявою, в якій просила здійснити розгляд даного провадження за її відсутності та за відсутності ОСОБА_7 .

За наявність вказаних заяв, а також того, що про дату час і місце учасники кримінального провадження повідомлені належним чином, керуючись ч.4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає за можливе розгляд апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні провести без їх участі, а тому, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Так, відповідно до ст.ст.177,178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

При цьому, слідчому судді слід мати на увазі, що обмеження розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи, є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», «Белевитський проти Росії»).

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі "Манчіні проти Італії", за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

На думку колегії суддів при вирішенні питання щодо застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу, слідчим суддею вищезазначені вимоги Закону дотримані в повному обсязі.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що СУ ГУНП в Сумській області перебуває кримінальне провадження №0000112 за підозрою ОСОБА_7 , яка була йому повідомлена 22 жовтня 2021 року, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189 та ч. 2 ст. 255-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , протягом 2019 - 2021 років умисно встановлював та поширював в суспільстві, а саме, у ДУ «Сумська виправна колонія № 116», злочинний вплив, також, 27 травня 2021 року, діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб, з погрозою застосування насильства над потерпілою ОСОБА_9 та її близьким родичем, останній вимагав передачі грошових коштів в сумі 5000 дол. США.

В рамках вказаного кримінального провадження до слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми звернувся старшого слідчого СУ ГУНП в Сумській області про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Своє клопотання слідчий обґрунтовував наявністю ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та тим, що більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Розглядаючи вказане клопотання слідчого, слідчим суддею було встановлено, що ОСОБА_7 , з врахуванням доданих до клопотання доказів, обґрунтовано підозрюється у вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189 та ч. 2 ст. 255-1 КК України.

Крім того, на спростування доводів апеляційної скарги прокурора, слідчий суддя вважав доведеним наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні умисних тяжкого та особливо тяжкого злочинів, обізнаний про місце проживання потерпілої та свідків у кримінальному провадженні, не має постійного місця роботи, а тому існують достатні підстави вважати, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні.

Інших ризиків, зазначених у клопотанні, слідчим суддею встановлено не було, і в оскаржуваному рішенні зазначено, що на їх обгрунтування на надано жодних доказів.

Саме з врахуванням вищезазначеного, а також тих обставин, що прокурором не доведено недостатність застосування до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, слідчий суддя дійшов висновку про доцільність застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби, з чим погоджується і колегія суддів та вважає, що такий запобіжних захід, з врахуванням покладених обов`язків, забезпечить дотримання ним процесуальних обов`язків під час досудового слідства та у суді.

При цьому, доводи апеляційної скарги правильність таких висновків жодним чином не спростовують, і ні під час розгляду клопотання, ні під час апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали не доведено, що для забезпечення дієвості кримінального провадження виключно такий запобіжний захід, який є найсуворішим, є необхідним.

Таким чином, колегією суддів не встановлено обставин, за яких би підлягало до задоволення клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, при постановленні даної ухвали колегія суддів враховує і те, що як повідомила захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_11 у заяві, направленій до апеляційного суду, дане кримінальне провадження вже спрямовано на розгляд до Зарічного районного суду м. Суми, і з часу постановлення оскаржуваної ухвали, тобто, з жовтня 2021 року по теперішній час, її підзахисний покладені на нього обов`язки не порушував, а сторона обвинувачення жодного разу не зверталась до суду з клопотанням про продовження чи зміну застосованого відносного нього запобіжного заходу.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим суддею постановлено законне та обґрунтоване рішення, у зв`язку з чим оскаржувану ухвалу слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404,405,407,422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 23 жовтня 2021 року, якою відносно підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні на цю ухвалу - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4