Справа № 308/7461/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі :

слідчого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2

у складі учасників справи:
прокурора ОСОБА_3
підозрюваного ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5

кримінальне провадження 1-кп/308/2398/22

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в місті Ужгороді клопотання слідчого СВ Ужгородського РУП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні№ 0000244 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 19 лютого 2022 року за підозрою
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород, Закарпатської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого, неодруженого, без освіти, раніше не судимого,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України, -
встановив:

16 червня 2022 року до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання слідчого СВ Ужгородського РУП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 ,, підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.
Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 19.02.2022 року близько 01 год. 30 хв. перебуваючи за адресою: м. Ужгород вул. Бєлінського, неподалік медичного центру «Медіанавер», діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків, з корисливих мотивів, спрямованих на відкрите заволодіння чужим майном, з метою особистої наживи та збагачення за рахунок викраденого чужого майна, із застосуванням насильства яке не є небезпечний для життя чи здоров`я потерпілої ОСОБА_8 , яке виразилось у формі удара тупим предметом по голові ззаду, тим самим завдали потерпілій згідно висновку судово-медичної експертизи від 21.03.2022 тілесні ушкодження у вигляді забійної підшкірної гематоми волосяної частини голови, яке за ступенем тяжкості є легкими.

В подальшому відкрито, шляхом ривка заволоділи жіночою сумкою марки ТМ Accessorize коричневого кольору, вартість якої згідно висновку експерта від 23.02.2022 року становить 216 гривень 33 копійки, в середині якої знаходився мобільний телефон марки «Apple iPhone 7», вартість якого становить згідно висновку товарознавчої експертизи від 09.03.2022 року 400 гривень, тимчасова перепустка №0810 видана на ім`я ОСОБА_8 , службове посвідчення НОМЕР_1 видане на ім`я ОСОБА_8 , сертифікат про вакцинацію виданий на ім`я ОСОБА_8 , розчіску для волосся коричневого кольору, косметичку фірми «AVON», тим самим завдали потерпілій ОСОБА_8 , матеріальну шкоду на загальну 616 гривень 33 копійки.

Таким чином, встановлено достатньо доказів для обґрунтованої підозри ОСОБА_4 , у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 186 КК України, а саме: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, вчинено за попередньою змовою групою осіб.

З урахуванням вищевказаного 22.04.2022 гр. ОСОБА_4 , було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

20.05.2022 року було винесено постанову про зупинення досудового розслідування та оголошення підозрюваного ОСОБА_4 , у розшук, оскільки органу досудового розслідування було невідомо місцезнаходження останнього. Однак, 15.06.2022 року підозрюваний ОСОБА_4 , добровільно з`явився до Ужгородського РУП, та досудове розслідування було відновлено.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_4 , злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протокол прийняття заяві від ОСОБА_8 , від 19.02.2022;

- протокол огляду місця події від 19.02.2022;

- протокол огляду місця події від 19.02.2022;

- протокол огляду місця події від 24.03.2022;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , 21.02.2022;

- протоколом огляду відеозапису від 08.04.2022;

- протокол допиту потерпілої ОСОБА_8 , від 21.02,2022;

- протокол пред`явлення для впізнання за фотознімками з потерпілою ОСОБА_8 , 21.02.2022;

- висновком судово-медичної експертизи від 21.03.2022;

- протокол допиту свідка ОСОБА_10 , від 21.02.2022;

- протокол пред`явлення для впізнання за фотознімками з свідком ОСОБА_10 , від 21.02.2022;

- протокол допиту свідка ОСОБА_11 , від 24.03.2022;

- протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_12 , від 21.02.2022;

- протокол пред`явлення для впізнання за фотознімками з свідком ОСОБА_12 , від 21.02.2022;

- повідомлення про підозру ОСОБА_4 , від 22.04.2022;

- характеризуючі документи.

Органом досудового розслідування зібрано достатньо доказів, які підтверджують існування окремих ризиків, передбачених статтею ст. 177 КПК України, зокрема того, що підозрюваний ОСОБА_4 , з метою ухилення від кримінальної відповідальності зможе переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення даного злочину, може незаконно впливати на потерпілих, свідків, шляхом їх підкупу або залякування (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України); вчинити інші кримінальне правопорушення (п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України) та існує ризик його протиправної поведінки.

Існування зазначених ризиків підтверджується встановленими фактичними обставинами кримінального правопорушення та відомими даними про особу підозрюваного.

Зокрема, за вчинення інкримінованого ОСОБА_4 злочину передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до шести років, усвідомлюючи неминучість покарання, він може переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

В клопотанні слідчий зазначив, що домашній арешт та застава, будуть не достатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно із взяттям під варту, а тому, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч.2 ст.186, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначених у клопотанні, дає підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
З огляду на викладене, слідчий просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
При розгляді клопотання в судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання та просив його задовольнити та обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Захисник підозрюваного ОСОБА_4 ОСОБА_5 у судовому засіданні, відносно застосування, щодо свого підзахисного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив, просив застосувати більш мкий запобіжний захід, врахувавши, що ОСОБА_4 свою вину визнає повністю, співпрацює із слідством.
Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав позицію захисника. Зазначив, що вину визнає, до поліції не зявлявся, томущо боявся.
Дослідивши клопотання сторони обвинувачення, заслухавши прокурора, підозрюваного, захисника з приводу заявленого клопотання, суд дійшов наступних висновків.
Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_4 інкримінується вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.186, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого.
Як вбачається з пояснень сторони обвинувачення, підставою обрання запобіжного заходу в виді тримання під вартою було обґрунтованість підозри, вагомість доказів, а також наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1ст. 177 КПК України, як і відомості щодо особистості ОСОБА_4 ..

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується.
У відповідності до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1.переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2.знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3.незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4. перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5.вчинити інше кримінальне правопорушення
Як вже зазначено вище, з пояснень сторони обвинувачення вбачається, що підставою застосування запобіжного заходу в виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 було обґрунтованість підозри, вагомість доказів, а також наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Аналогічні посилання, як підставу застосування запобіжного заходу, наведено прокурором і у клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання, репутацію підозрюваного, обвинуваченого, майновий стан підозрюваного, обвинуваченого, наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч. 1 та п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
При дослідженні доданих до клопотання доказів, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність гр. ОСОБА_4 , до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
Обставини кримінального правопорушення та причетність ОСОБА_4 до даного кримінального правопорушення, обґрунтованість підозри підтверджується:протокол прийняття заяві від ОСОБА_8 , від 19.02.2022; протокол огляду місця події від 19.02.2022; протокол огляду місця події від 19.02.2022; протокол огляду місця події від 24.03.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , 21.02.2022; протоколом огляду відеозапису від 08.04.2022; протокол допиту потерпілої ОСОБА_8 , від 21.02,2022; протокол пред`явлення для впізнання за фотознімками з потерпілою ОСОБА_8 , 21.02.2022; висновком судово-медичної експертизи від 21.03.2022; протокол допиту свідка ОСОБА_10 , від 21.02.2022; протокол пред`явлення для впізнання за фотознімками з свідком ОСОБА_10 , від 21.02.2022; протокол допиту свідка ОСОБА_11 , від 24.03.2022; протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_12 , від 21.02.2022; протокол пред`явлення для впізнання за фотознімками з свідком ОСОБА_12 , від 21.02.2022; повідомлення про підозру ОСОБА_4 , від 22.04.2022; характеризуючі документи.

Обґрунтованість підозри містить у собі два аспекти. Перший стосується питання права: підозра має стосуватися правопорушення, передбаченого законом. Другий стосується питання факту: мають бути доведені обставини, які за розумного та неупередженого тлумачення викликають підозру щодо причетності певної особи до певного кримінального правопорушення. У Рішенні Нечипорук і Йонкало проти України(п. 175) ЄСПЛ вкотре повторив, що термінобґрунтована підозраозначає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. При цьому тлумачення поняття «обґрунтованості» буде залежати від усіх обставин справи (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom (Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства).
Сукупність фактичних даних, які містяться в наведених матеріалах кримінального провадження, дає підстави вважати пред`явлену ОСОБА_4 підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні вже під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Щодо тверджень захисника про відсутність обґрунтованої підозри, то слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що питання про належність, допустимість, достовірність та достатність доказів, для підтвердження винуватості підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, вирішується судом безпосередньо під час розгляду кримінального провадження. Оцінка доказів винуватості, їх належність та допустимість, на даній стадії досудового розслідування слідчим суддею суду першої інстанції перевірці не підлягають.
Слідчий суддя, вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, ч.1 ст. 177 КПК України: переховуватися від органів досудового розслідування, суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого у кримінальному провадженні.
Враховуючи, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , за ступенем тяжкості відноситься до тяжкого (ч. 2 ст.186 КК України) злочину, зважаючи на вид та розмір покарання, яке загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (від 4 до 6 років позбавлення волі), останній може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, що свідчить про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а відповідно до рішення Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування».
Слідчий суддя, беручи до уваги обставини вчиненого правопорушення, вважає, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі може впливати на свідків та потерпілу у даному кримінальному провадженні з метою дачі, зміни ними показань на його користь, враховуючи той факт, що йому відомо де проживають останні.
Слідчим суддею оцінювалась можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 для запобігання вищезазначених ризиків. Так, відповідно до характеристики ОСОБА_4 , останній являється працездатним, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає, однак слідчий суддя враховує той факт, що усвідомлюючи неминучість покарання за вчинення тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до шести років він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що підтверджується перебуванням ОСОБА_4 у розшуку у вказаному кримінальному провадженні, при цьому слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 , має можливості впливу на потерпілих та свідків.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя враховує й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування підозрюваного, обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.
Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосудді може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контрактами.
На підставі викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного в їх сукупності, його ставлення до скоєного суд приходить до висновку про доведеність прокурором у клопотанні ризиків можливості підозрюваного переховуватися від суду, незаконного впливу на свідка та потерпілого у цьому кримінальному провадженні, а також можливість вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах провадження відсутні.
Отже, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним існуючим ризикам, відповідає тяжкості пред`явленої ОСОБА_4 підозри, а відтак є необхідним за даних обставин та відповідає характеру кримінального провадження та суспільному інтересу.
Таким чином, за наведених вище обставин, слідчий суддя вважає за доцільне обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою .
Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.
У відповідності до ч.4 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення вчиненого із застосуванням насильства , слідчий суддя вважає, недоцільним встановлювати розмір застави останньому .

Згідно матеріалів клопотання ОСОБА_4 затримано не було, а тому строк тримання під вартою слід обчислювати з моменту винесення ухвали, а саме з 16 червня 2022 року в межах строку досудового розслвідування, який з врахуванням зупинення провадження через розшук підозрюваного закінчується 05.07.2022 року.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 187, 193, 196, 197, 309 КПК України,-

постановив:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обчислювати з 16 червня 2022 року до 05 липня 2022 року включно.

Встановити строк дії ухвали до 05 липня 2022 року включно.

Копію ухвали вручити підозрюваному, прокурору та захиснику.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Повний текст ухвали буде виготовлено та оголошено 20.06.2022 року о 16 год. 30 хв.

Слідчий судя ОСОБА_1