Провадження № 1-кс/752/2622/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2022 року слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Голосіївського управління поліції ГУ Національної поліції України в м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратори ОСОБА_4 - про накладення арешту на майно у кримінальному проваджені за № 0001772 від 19.07.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

До слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СВ Голосіївського управління поліції ГУ Національної поліції України в м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратори ОСОБА_4 - про накладення арешту на майно у кримінальному проваджені за № 0001772 від 19.07.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України.

В судове засідання слідчий не з`явився, про розгляд клопотання повідомлявся належним чином.

З врахуванням положень ч. 1 ст. 172 КПК України слідчий суддя вважає за можливе розглянути дане клопотання у відсутності незявившихся осіб.

Слідчий суддя на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України вважає за можливе розглянути дане клопотання без повідомлення власника майна, оскільки, це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

У зв`язку з неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі та на підставі ч.4 ст.107 КПК України фіксування кримінального провадження в суді за допомогою технічних засобів не здійснюється.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про можливість задоволення клопотання, з огляду на наступне.

Згідно з положеннями ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутись прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Слідчим суддею встановлено, що провадженні слідчого відділу Голосіївського управління поліції ГУ Національної поліції України в м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0001772 від 19.07.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений під час досудового розслідування час, проте не пізніше лютого 2018 року, у місті Києві ОСОБА_5 познайомилась із ОСОБА_6 .

В ході спілкування між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 внаслідок особистого знайомства, дружніх зав`язків та трудових відносин склались особливо довірчі стосунки.

Під час тривалого спілкування із ОСОБА_6 у період часу приблизно з січня 2018 року по січень 2019 року ОСОБА_5 повідомила, що має вишу економічну освіту, значний час працювала бухгалтером у провідних, у тому числі міжнародних компаніях, добре володіє навиками бухгалтера, у тому числі із супроводження бізнесу, а також зареєстрована з 06.11.2017 як фізична особа-підприємець (далі за текстом ФОП), з основним видом діяльності 69.20: діяльність у сфері бухгалтерського обліку й аудиту; консультування з питань оподаткування.

Оскільки на початку 2019 року ОСОБА_6 виявив бажання стати фізичною-особою підприємцем ОСОБА_5 на прохання останнього 18.01.2019 в приміщенні Державної податкової інспекції у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві допомогла зареєструвати ОСОБА_6 як ФОП із основним видом діяльності 69.10: дiяльнiсть у сферi права (номер запису: 0040656).

У подальшому, за домовленістю між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 остання повинна була підраховувати та сплачувати обов`язкові платежі і податки, які будуть нараховуватись у процесі підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_6 , а також подавати податкову звітність.

Водночас, у невстановлений органом досудового розслідуванні час та місці, проте не пізніше І кварталу 2019 року, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння шляхом зловживання довірою майном, а саме грошовими коштами ОСОБА_6 , які останній надавав, у тому числі шляхом перерахування на особисті банківські рахунки ОСОБА_5 для подальшої сплати обов`язкових платежів та податків, які нараховувались у процесі підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_6 .

З метою реалізації вищевказаного злочинного умислу, направленого на заволодіння чужим майном, діючи з прямим умислом і корисливим мотивом, зловживаючи довірою, використовуючи особливо довірчі стосунки, ОСОБА_5 , перебуваючи у місті Києві, у період часу з 19.02.2019 по 22.06.2021 одержала від ОСОБА_6 шляхом перерахування з банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_1 на банківські картки АТ «Універсал Банк» НОМЕР_2 , АТ «ОЩАДБАНК» НОМЕР_3 , АТ «АЛЬФА-БАНК» НОМЕР_4 та НОМЕР_5 , які належали ОСОБА_5 , грошові кошти для подальшої сплати останньою податків та обов`язкових платежів за здійснення ФОП ОСОБА_6 підприємницької діяльності.

Водночас, податки та обов`язкові платежі за здійснення ФОП ОСОБА_6 підприємницької діяльності не сплатила, а вищевказаними грошовими коштами у розмірі 332115,00 грн. заволоділа, спричинивши своїми умисними та протиправними діями у ФОП ОСОБА_6 заборгованість перед бюджетом та відповідними цільовими фондами за період часу з першого кварталу 2019 року по другий квартал 2021 року у розмірі 883800,56 грн., що у шістсот разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину, що відповідно до примітки 5 до ст. 185 КК України є особливо великим розміром.

Крім того, на початку червня 2020 року, більш точну дату та час органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 за рекомендацією ОСОБА_6 познайомився із ОСОБА_5 з метою допомоги в реєстрації ФОП.

За допомогою ОСОБА_5 22.06.2020 ОСОБА_7 була зареєстровано фізично особою-підприємцем (номер запису: 0108380) із основним видом діяльності 69.10: діяльність у сфері права.

У подальшому, за домовленістю між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 остання повинна була підраховувати та сплачувати обов`язкові платежі і податки, які будуть нараховуватись у процесі підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_7 , а також подавати податкову звітність.

Під час спілкування між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 внаслідок особистого знайомства, дружніх зав`язків та трудових відносин склались особливо довірчі стосунки.

Водночас, у невстановлений органом досудового розслідуванні час та місці, проте не пізніше 01 липня 2020 року, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння шляхом зловживання довірою майном, а саме грошовими коштами ОСОБА_7 , які останній надавав шляхом перерахування на особисті банківські рахунки ОСОБА_5 для подальшої сплати обов`язкових платежів та податків, які нараховувались у процесі підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_7 .

З метою реалізації вищевказаного злочинного умислу, направленого на заволодіння чужим майном, діючи повторно, з прямим умислом і корисливим мотивом, зловживаючи довірою, використовуючи особливо довірчі стосунки, ОСОБА_5 , перебуваючи у місті Києві, у період часу з липня 2020 року по червень 2021 року одержала від ОСОБА_7 шляхом перерахування з банківських карток АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_6 , яка належить ОСОБА_7 , та НОМЕР_7 , яка належить дружині ОСОБА_7 ОСОБА_8 , на банківські картки АТ «АЛЬФА-БАНК» НОМЕР_4 та НОМЕР_5 , які належали ОСОБА_5 , особисті грошові кошти ОСОБА_7 для подальшої сплати останньою податків та обов`язкових платежів за здійснення ФОП ОСОБА_7 підприємницької діяльності.

Водночас, податки та обов`язкові платежі за здійснення ФОП ОСОБА_7 підприємницької діяльності не сплатила, а вищевказаними грошовими коштами у розмірі 17909,00 грн., які належали ОСОБА_7 , заволоділа.

Крім того, у першій половині липня 2020 року, більш точна дата та час органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_9 за рекомендацією ОСОБА_6 познайомився із ОСОБА_5 з метою допомоги в реєстрації ФОП.

За допомогою ОСОБА_5 14.07.2020 ОСОБА_9 була зареєстровано фізично особою-підприємцем (номер запису: 0145144) із видом діяльності: 68.20 надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

У подальшому, за домовленістю між ОСОБА_9 та ОСОБА_5 остання повинна була підраховувати, сплачувати обов`язкові платежі та податки, які будуть нараховуватись у процесі підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_9 , а також подавати податкову звітність.

Під час спілкування між ОСОБА_9 та ОСОБА_7 внаслідок особистого знайомства, дружніх зав`язків та трудових відносин склались особливо довірчі стосунки.

Водночас, у невстановлений органом досудового розслідуванні час та місці, проте не пізніше 29 вересня 2020 року, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння шляхом зловживання довірою майном, а саме грошовими коштами ОСОБА_9 , які надавались шляхом перерахування на особисті банківські рахунки ОСОБА_5 для подальшої сплати обов`язкових платежів та податків, які нараховувались у процесі підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_9 .

З метою реалізації вищевказаного злочинного умислу, направленого на заволодіння чужим майном, діючи повторно, з прямим умислом і корисливим мотивом, зловживаючи довірою, використовуючи особливо довірчі стосунки, ОСОБА_5 , перебуваючи у місті Києві, у період часу з вересня 2020 року по червень 2021 року одержала від ОСОБА_9 шляхом перерахування з банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_8 , яка належить ОСОБА_9 , на банківські картки АТ «АЛЬФА-БАНК» НОМЕР_4 та НОМЕР_5 , які належали ОСОБА_5 , особисті грошові кошти ОСОБА_9 для подальшої сплати ОСОБА_5 податків та обов`язкових платежів за здійснення ФОП ОСОБА_9 підприємницької діяльності.

Водночас, податки та обов`язкові платежі за здійснення ФОП ОСОБА_9 підприємницької діяльності не сплатила, а вищевказаними грошовими коштами у розмірі 33935,00 грн., які належали ОСОБА_9 , заволоділа.

Вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними в кримінальному проваджені доказами: заявами, протоколами допиту, вилученими документами та іншими матеріалами кримінального провадження.

10.06.2022 відповідно до вимог ст.ст. 42, 276, 277 та 278 КПК України, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2, 4 ст.190 КК України.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, у приватній (спільній частковій) власності підозрюваної ОСОБА_5 перебуває 1/3 квартири АДРЕСА_1 .

Слідчий зазначав, що на даний час у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно, з метою з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, оскільки потерпілими під час досудового розслідування подано цивільні позови про стягнення з ОСОБА_5 матеріальної та моральної шкоди. Крім того, арешт вказаного майна забезпечить можливість подальшого його конфіскації як виду покарання, оскільки санкція ч. 4 т. 190 КК України передбачає конфіскацію майна.

В зв`язку із зазначеним слідчий просив про задоволення клопотання, на що слід зазначити наступне.
Відповідно до положень частини 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, метою арешту майна є збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

10.06.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2, 4 ст.190 КК України.

Вбачається, що відповідно до інформаційної довідки № 301749414 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна встановлено, що у володінні ОСОБА_10 перебуває нерухоме майно, а саме 1/3 квартири АДРЕСА_1 .

Одночасно з цим, ч.3 ст. 170 КПК України передбачено, що у такому випадку, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч.4 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ч.5 ст.170 КПК України , у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
З огляду на викладене вище, з урахуванням вимог ч. 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що подане клопотання є обґрунтованим, а тому необхідним є накладення арешту на вищезазначене майно, оскільки потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого та може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звернувся із клопотанням про арешт майна.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на 1/3 квартири АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із забороною відчуження.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1