Справа № 296/8638/20
Вирок
Іменем України

19 травня 2022 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000366 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Миклаші Білогірського району Хмельницької області, громадянина України, з середньою освітою, працює ТОВ НВА на посаді тракториста, проживаючого в цивільному шлюбі, має на утриманні трьох дітей, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше несудимого,

за ч.4 ст. 407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , обіймаючи посаду водія автомобільного відділення взводу матеріального забезпечення роти матеріально-технічного забезпечення, в порушення вимог ст. ст. 9, 11, 16, 28, 49, 127, 128, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, 16 червня 2015 року самовільно залишив місце служби - територію військової частини польова пошта НОМЕР_2 (військова частина НОМЕР_1 ), що тимчасово дислокувалась за адресою: АДРЕСА_2 , та проводив час на власний розсуд за місцем свого проживання у селі Жемелинці Білогірського району Хмельницької області, не пов`язуючи його із виконанням службових обов`язків до 06 жовтня 2020 року, коли прибув до військової прокуратури Житомирського гарнізону, що дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , чим припинив вчинення кримінального правопорушення.

За час відсутності у військовій частині польова пошта НОМЕР_2 (військова частина НОМЕР_1 ) солдат ОСОБА_4 обов`язки військової служби не виконував та проводив час на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою винуватість у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення визнав повністю та дав покази які відповідають вищевикладеному.

Суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та немає сумнівів в добровільності їх позиції.

Обвинуваченому ОСОБА_4 , роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, не заперечували всі учасники судового провадження.

Виходячи з викладеного, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 доведеною повністю та кваліфікує його умисні дії за ч. 4 ст. 407 КК України, як самовільне залишення місця служби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби).

Згідно статті 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , є повне визнання вини, щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Згідно статті 67 КК України обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено.

ОСОБА_4 раніше несудимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуває, проживає в цивільному шлюбі, має на утриманні трьох малолітніх дітей, працює, запевнив суд, що в подальшому не буде вчиняти кримінальних правопорушень.

Враховуючи обставини справи, особу винуватого, ступінь суспільної небезпечності скоєного, обставини що пом`якшують та відсутність обтяжують обставин покарання, ставлення обвинуваченого до скоєного, суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства та призначає йому покарання в виді позбавлення волі з застосування ст. ст. 75, 76 КК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

Застосувавши ст. 75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку один рік шість місяців не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м.Житомира на протязі тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим до позбавлення волі, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Головуючий суддя ОСОБА_1