Справа № 948/413/22
Провадження № 1-в/948/92/22
УХВАЛА

26 липня 2022 року Машівський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
засудженого ОСОБА_4 ,
представника установи ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Машівка Полтавського району Полтавської області в режимі відеоконференції під час трансляції з приміщення Державної установи «Машівська виправна колонія (№9)» спільне подання начальника Державної установи «Машівська виправна колонія (№9)» та заступника голови спостережної комісії Полтавської районної державній адміністрації Полтавської області про застосування умовно-дострокового звільнення в порядку статті 81 КК України відносно засудженого
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Більшовик Первомайського району Харківської області, громадянина України, з середньо-технічною освітою, неодруженого, який зареєстрований у встановленому законом порядку за адресою: АДРЕСА_1 , а мешкає фактично за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
-16 травня 2019 року Великобурлуцьким районним судом Харківської області за ч.1 ст.162 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк один рік, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк один рік,
засудженого 28 січня 2021 року Харківським районним судом Харківської області за ч.1 ст.122 КК України із застосуванням ст.71 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк два роки шість місяців роки,

в с т а н о в и в:

У липні 2022 року до Машівського районного суду Полтавської області надійшла спільне подання начальника Державної установи «Машівська виправна колонія (№9)» та заступника голови спостережної комісії Полтавської районної державній адміністрації Полтавської області про застосування умовно-дострокового звільнення в порядку статті 81 КК України відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник установи виконання покарань, де утримується засуджений ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в судовому засіданні подання підтримав та просив його задовольнити, вказавши на те, що ОСОБА_4 є особою, яка довела своє виправлення.
Засуджений ОСОБА_6 в судовому засіданні просив суд задовольнити подання та звільнити його умовно-достроково від призначеного покарання.
Прокурор Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення подання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 , оскільки поведінка засудженого за ввесь період відбування покарання свідчить більше про те, що він став на шлях виправлення, але не дає підстав говорити, що він довів своє виправлення та до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного судом покарання.
Суд, вислухавши думку учасників та вивчивши матеріали справи, вважає подання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 таким, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Судом встановлено з матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_4 , що останній засуджений 28 січня 2021 року Харківським районним судом Харківської області за ч.1 ст.122 КК України із застосуванням ст.71 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк два роки шість місяців роки.

Строк відбування покарання у виді позбавлення волі обчислюється з 25.03.2021, кінець строку відбування покарання 25.09.2023, а половина призначеного строку покарання 25.06.2022.
Як вбачається із характеристики засудженого ОСОБА_4 , останній в місцях позбавлення волі знаходиться з 25.03.2021. Під час перебування в державній установі «Хролівський виправний центр (№140)» один раз притягувався дисциплінарної відповідальності, стягнення знято у встановленому законом порядку, оголошувалось два заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці. За власною ініціативою з перших днів перебування в установі виявив бажання працювати. Працював на контрагентському об`єкті «СІГМА», згідно ст. 60 КВК України. До виконання поставлених завдань ставиться сумлінно, робітничу норму та поставленні завдання виконує своєчасно та у повному обсязі, дбайливо ставиться до майна та предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує їх тільки за призначенням. 24 березня 2022 року прибув до дільниці тримання осіб, засуджених до обмеження волі державної установи «Машівська виправна колонія (№9)». Оголошувалось одне заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці. На даний час не працевлаштований. Виконує роботи по благоустрою установи виконання покарань, порушень вимог пожежної безпеки не допускає. У відношенні до представників адміністрації виправного центру ввічливий, тактовний, дотримується правомірних взаємовідносин, виконує їх законні вимоги. Виконує передбачені законом вимоги персоналу, при виконанні робіт із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок, порушень техніки безпеки не допускає. Відповідно до статті 65 КВК України приймає особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі. Приймає активну участь в організації і проведенні культурно-масових та фізкультурно-оздоровчих заходів серед засуджених, згідно ст. 66 КВК України. За власним бажанням приймає участь в програмах диференційованого впливу на засуджених «Правова просвіта», «Підготовка до звільнення», програми реалізовані. За характером врівноважений, спокійний. У відношенні до засуджених не конфліктний, підтримує рівні стосунки. Відповідно до статті 59 КВК України підтримує доброзичливі родинні зв`язки із родичами шляхом телефонних розмов. Отримує посилки, передачі. 20 лютого 2022 року комісією державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» відмовлено в застосуванні заміни покарання більш м`яким покаранням відповідно до ст. 82 КК України , як такому що не став на шлях виправлення. Загальний стан здоров`я задовільний. На профілактичному обліку не перебуває Вину у вчиненому злочині визнає. Міру покарання вважає справедливою. У разі застосування умовно-дострокового звільнення має намір проживати за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно висновку характеристики, засуджений ОСОБА_4 за час відбування покарання сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, на підставі статті 81 КК України його можливо звільнити умовно-достроково.
За довідкою про стягнення та заохочення, складеної начальником відділення соціально-психологічної служби ОСОБА_7 , засуджений ОСОБА_4 за час відбування покарання мав три заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці, а також одне стягнення у виді догани (27.08.20221) за паління у невідведеному місці (а.с.4 том 1).
Заходи заохочення, які застосовуються до засудженого є важливою умовою закріплення позитивних змін в особистості засуджених.
У відповідності до матеріалів особової справи засудженого, зокрема, довідки про працевлаштування та нарахування заробітної плати засудженому ОСОБА_4 від 15.04.2022 №14/18/1-89 складної начальником майстерні Державної установи «Хролівський виправний центр №140» ОСОБА_8 (а.о.с. 54-55 ч.2 том 1), засуджений ОСОБА_4 , який відбував покарання у виді обмеження волі із 25.03.2021 у державній установі «Хролівський виправний центр», з травня 2021 року по лютий 2022 року працював в на контрагентських об`єктах та відповідно отримував заробітну плату. Разом з тим, в установі засуджений залучався до робіт із благоустрою установи відповідно до ч.5 ст.60 КВК України, безоплатно. Участю у роботах з благоустрою засуджений подавав позитивний приклад для інших засуджених.

З довідки виданої начальником сектору фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Державної установи «Хролівський виправний центр №140» ОСОБА_9 за вих.№14/085 від 30.06.2022 вбачається, що до установи виконавчі листи на засудженого ОСОБА_4 не (а.о.с.56 ч.2 том 1).

Згідно частин першої та другої статті 81 КК України (в редакції положень статті КК України станом на момент вчинення кримінального правопорушення засудженим) до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
За положеннями пункту 1 частини третьої статті 81 КК України (в редакції положень статті КК України станом на момент вчинення кримінального правопорушення засудженим) умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин.
Судом також враховані положення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.02.2002 № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», в якій передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення. Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної комісії. Суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Як встановлено в статті 6 КВК України, виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Під сумлінною поведінкою необхідно розуміти свідоме і безперечне дотримання засудженим режиму відбуття покарання та обов`язків, встановлених діючими нормативно-правовими актами з цих питань, виконання законних вимог адміністрації. Сумлінна поведінка передбачає не тільки наявність у засудженого заохочень, але й те, що засуджений подає позитивний приклад поведінки для інших засуджених.
Не можна вважати сумлінною поведінкою лише формальний факт наявності у засудженого заохочень, оскільки дотримання вимог режиму відбування покарання є обов`язком засудженого.
Сумлінне ставлення до праці це чесне та повне виконання засудженим своїх трудових обов`язків, покращення кількісних та якісних показників виконуваної роботи, бережне ставлення до обладнання та інструментів, суворе додержання правил техніки безпеки, тощо. Сумлінне ставлення до праці передбачає прагнення засудженого до перевиконання встановлених норм виробітку або зразкового виконання робіт, а також відшкодування збитків, заподіяних злочином.
Оскільки закон, як один із критеріїв оцінки виправлення вказує сумлінне ставлення до праці, то у поданні на засуджених в обов`язковому порядку повинні відображатися причини, з яких засуджений не працює в Установі або не отримує заробіток (особисте небажання, чи об`єктивна відсутність можливості працевлаштування).
Відповідно до статті 130 КВК України заходи заохочення застосовуються до засуджених за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених цим Кодексом та правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі.
При вирішенні питань застосування до засуджених заохочуваних норм, передбачених статтею 81 КК України, висновок адміністрації установи про той чи інший ступінь виправлення засудженого повинен бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку та ставлення до праці за весь період відбуття покарання в установі виконання покарань, а не за час, який безпосередньо передує розгляду цих питань.
У відповідності до частини другої статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Суд враховує, що відповідно до вироку Харківського районного суду Харківської області від 28 січня 2021 року із засудженого ОСОБА_4 стягнено на користь потерпілого ОСОБА_10 в рахунок відшкодування моральної шкоди 20 000,00 гривень та в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 12 715,25 гривень, однак зі сторони засудженого відсутні будь-яких дії пов`язані із намаганням відшкодувати стягнені за вироком суми.
Між тим, оцінюючи дані про особу засудженого ОСОБА_4 , який за невеликий строк перебування в установі виконання покарань, отримав три заохочення і ще одне стягнення, та з огляду на приведене вище, суд приходить до висновку, що поведінка засудженого не була стабільною та послідовною, останній допускав порушення та не вчиняв дій спрямованих на погашення стягнених з нього сум.
Беручи до уваги, що висновок про виправлення засудженого повинен ґрунтуватись на даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період відбування ним покарання, а саме дотримання засудженим правил внутрішнього розпорядку, беззаперечного виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, висновок про те, що засуджений ОСОБА_4 своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення не ґрунтується на матеріалах провадження. Суд критично оцінює доводи про те, що засуджений довів своє виправлення і до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення та розцінює даний захід як передчасний.
Разом з тим, фактичне відбуття засудженим 1/2 призначеного покарання не може бути безумовною та виключною підставою для умовно-дострокового звільнення особи.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, ст. 154 КВК України, ?

п о с т а н о в и в:

Спільне подання начальника Державної установи «Машівська виправна колонія (№9)» та заступника голови спостережної комісії Полтавської районної державній адміністрації Полтавської області про застосування умовно-дострокового звільнення в порядку статті 81 КК України відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення.
Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Машівський районний суд Полтавської області, а ОСОБА_4 в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Повний текст ухвали оголошено 27 липня 2022 року

Суддя ОСОБА_1