КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/1333/2022 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 липня 2022 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

директора ТОВ «СВП Груп Інвест» ОСОБА_6 ,

представника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 і директора ТОВ «СВП Груп Інвест» ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 22 листопада 2021 року,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 і накладено арешт на земельні ділянки з наступними кадастровими номерами:

- :04:001:0058, власником якої є ОСОБА_9 (РНОКПП НОМЕР_1 );

- :04:001:0054, власником якої є ОСОБА_10 (РНОКПП НОМЕР_2 );

- :01:011:0195, власником якої є ОСОБА_11 (РНОКПП НОМЕР_3 );

- :04:001:0071, власником якої є ОСОБА_12 (РНОКПП НОМЕР_4 );

- :01:006:0554, власником якої є Вороньківська сільська рада (), із забороною розпоряджатись, відчужувати та користуватись вказаним майном.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представник ОСОБА_7 і директор ТОВ «СВП Груп Інвест» ОСОБА_6 подали апеляційну скаргу, в якій ставлять питання про поновлення їм строку на оскарження ухвали слідчого судді, просять її скасувати в частині накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :01:006:0554 і постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора у вищезазначеній частині.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження апелянти зазначають, що розгляд клопотання був здійснений за відсутності власника майна чи його представника, а оскаржувану ухвалу слідчого судді було отримано лише 21 січня 2022 року.

Стосовно ухвали слідчого судді, то апелянти вважають її незаконною, необґрунтованою та невмотивованою. На думку авторів апеляції, слідчим суддею, в порушення вимог п. 6 ч. 2 ст. 173 КПК України, не враховано наслідки арешту земельної ділянки, із забороною розпоряджатись та користуватись нею, оскільки на вказаній земельній ділянці розташований об`єкт житлової нерухомості, будинок побуту, який належить на праві власності ТОВ «СВП Груп Інвест», а вказані заборони протиправно обмежують право власності Товариства та призвели до зупинення правомірної підприємницької діяльності. Крім того, апелянти звертають увагу, що зазначена земельна ділянка перебуває у користуванні ТОВ «СВП Груп Інвест» на умовах оренди строком на два роки і при цьому її було передано в оренду для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце судового засідання був завчасно проінформований. Тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу у відсутності прокурора, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405, ч. 1 ст. 172 КПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення директора ТОВ «СВП Груп Інвест» ОСОБА_6 та представника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що представником ОСОБА_7 і директором ТОВ «СВП Груп Інвест» ОСОБА_6 не було пропущено строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 22 листопада 2021 року з огляду на положення абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, а їх апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001948, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 вересня 2021 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 368; ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України.

Органи досудового розслідування посилаються на те, що ОСОБА_13 , будучи головою Вороньківської об`єднаної територіальної громади, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи у складі організованої групи осіб, до складу якої входять ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та інші невстановлені досудовим розслідуванням особи, з метою одержання неправомірної вигоди для себе та інших фізичних і юридичних осіб використовують надане їм службове становище всупереч інтересам служби для незаконної зміни цільового призначення земельних ділянок, надання їх в довгострокову оренду, виділення у власність земельних ділянок та інше, що призвело до тяжких наслідків.

В ході досудового розслідування отримано відомості, що ОСОБА_13 вступила у злочинну змову з ОСОБА_14 , який залучив довірену особу ОСОБА_20 для відведення земельної ділянки площею 1,8 га у власність останньому для ведення особистого селянського господарства на території Вороньківської сільської ради (кадастровий номер :04:001:0058).

Водночас, сторона обвинувачення вважає, що указана особа фактично виконує номінальну роль власника, тоді як фактичним володільцем вказаної земельної ділянки будуть інші особи.

З метою реалізації злочинного плану 10 серпня 2021 року рішенням Вороньківської сільської ради № 336-9- VIII за підписом ОСОБА_13 було надано дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства на території Вороньківської сільської ради ряду громадян, в тому числі надано дозвіл громадянину ОСОБА_9 на розробку проекту земельної ділянки площею 1,8 га.

28 вересня 2021 року рішенням Вороньківської сільської ради № 436-10-VIII за підписом ОСОБА_13 було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,8 га у власність для ведення особистого селянського господарства на території Вороньківської сільської ради.

Проведеними заходами оперативного характеру отримано відомості, що контроль за виконанням працівниками Вороньківської сільської ради вказаних злочинних рішень ОСОБА_13 поклала на свого заступника ОСОБА_17 (заступник голови Вороньківської об`єднаної територіальної громади), який також обізнаний про злочинну діяльність і фактично виконує роль виконавця, оскільки забезпечує підготовку частини необхідних документів, надання видимості законності проведених дій та прийнятих рішень.

Крім того, отримано відомості, що фактичний пошук земельної ділянки, організація протиправної діяльності невтручання з боку службових осіб ДП «Бориспільський лісгосп», розробку проекту землеустрою та інших необхідних документів здійснював начальник управління архітектури, містобудування, капітального будівництва і земельних відносин виконавчого комітету Вороньківської сільської ради ОСОБА_16 (довірена особа ОСОБА_21 ) та приватний проектант ОСОБА_18 (довірена особа ОСОБА_14 ). Відповідно до попередньо отриманих відомостей вказані особи за вказівкою ОСОБА_13 і ОСОБА_14 в подальшому повинні розробити необхідні документи щодо обґрунтування зміни цільового призначення вказаної ділянки для ведення житлового будівництва, оскільки на її території планується будівництво котеджного містечка.

За наявними даними в якості посередників, які безпосередньо здійснюють одержання і передачу неправомірної вигоди, ОСОБА_13 використовує наближених до себе осіб, а саме ОСОБА_16 та начальника відділу житлово-комунального господарства, інфраструктури і благоустрою виконавчого комітету Вороньківської сільської ради ОСОБА_15 , а також депутата Бориспільської міської ради ОСОБА_14 .

При цьому органи досудового розслідування зауважують, що описані обставини не є поодинокими, а набули систематичного характеру отримання неправомірної вигоди, а також зловживання владою з метою отримання неправомірної вигоди указаними особами.

Проведеними заходами оперативного характеру отримано також відомості, що ОСОБА_21 , діючи за попередньою змовою з вказаними особами, з порушенням норм законодавства було виділено/надано в оренду наступні земельні ділянки, а саме: :04:001:0054, :01:011:0195, :04:001:0071, :01:006:0554 та інші.

Відносно земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0054 встановлено, що 10 серпня 2021 року рішенням Вороньківської сільської ради № 385-9-VIII за підписом ОСОБА_13 було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,18 га у власність для введення особистого селянського господарства на користь громадянина ОСОБА_10 (РНОКПП НОМЕР_2 ). Контроль за вчиненням злочинної діяльності ОСОБА_13 поклала на ОСОБА_17 . Однак зазначена земельна ділянка знаходиться за межами населеного пункту і належить до земель лісового фонду. Ведення на ній особистого селянського господарства призведе до знищення лісових насаджень та нанесення збитків ДП «Бориспільський лісгосп».

Щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:011:0195, яка на праві власності зареєстрована за ОСОБА_11 (РНОКПП НОМЕР_3 ), то вказана ділянка відноситься до земель лісового фонду, а тому аналогічно ведення особистого селянського господарства призведе до знищення лісових насаджень і нанесення збитків ДП «Бориспільський лісгосп».

Відносно земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0071, то вона передана ОСОБА_12 для введення особистого селянського господарства, однак такі дії фактично призвели до втрат Вороньківської сільської ради від орендних надходжень у зв`язку з порушенням порядку відведення указаної ділянки.

Відповідно до попередньо отриманих відомостей, ОСОБА_13 за аналогічним алгоритмом злочинної діяльності вступила у злочинну змову з особами, які фактично контролюють господарську діяльність ТОВ «СВП ГРУП ІНВЕСТ» () та передала у користування на умовах оренди земельну ділянку з кадастровим номером :01:006:0554 для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, із встановленням орендної плати у розмірі 5 відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Однак сторона обвинувачення вважає, що вартість оренди значно зменшена і повинна була оцінюватись не менше ніж в розмірі 12 відсотків.

22 листопада 2021 року (клопотання датоване 17 листопада 2021 року) прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на земельні ділянки з наступними кадастровими номерами:

- :04:001:0058, власником якої є ОСОБА_9 (РНОКПП НОМЕР_1 );

- :04:001:0054, власником якої є ОСОБА_10 (РНОКПП НОМЕР_2 );

- :01:011:0195, власником якої є ОСОБА_11 (РНОКПП НОМЕР_3 );

- :04:001:0071, власником якої є ОСОБА_12 (РНОКПП НОМЕР_4 );

- :01:006:0554, власником якої є Вороньківська сільська рада (), із забороною розпоряджатись, відчужувати та користуватись вказаним майном.

Це клопотання мотивовано необхідністю забезпечити збереження перелічених вище земельних ділянок як речових доказів у кримінальному провадженні.

22 листопада 2021 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва зазначене клопотання прокурора було задоволено.

Оскільки наведена ухвала слідчого судді оскаржена представником ОСОБА_7 і директором ТОВ «СВП Груп Інвест» ОСОБА_6 тільки в частині арешту земельної ділянки з кадастровим номером :01:006:0554, то колегія суддів, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, переглядає ухвалу слідчого судді в межах їх апеляційної скарги, а стосовно інших земельних ділянок, на які теж накладено арешт вказаною ухвалою слідчого судді, то в цій частині питання законності та обґрунтованості накладення арешту на інші земельні ділянки колегією суддів не вирішується.

Задовольняючи вказане клопотання прокурора, внесене в межах кримінального провадження № 0001948, в частині накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :01:006:0554, власником якої є Вороньківська сільська рада (), із забороною розпоряджатись, відчужувати та користуватись вказаним майном, слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, дослідив матеріали, які додані до клопотання, і прийшов до висновку, що існують достатні правові підстави для накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :01:006:0554, власником якої є Вороньківська сільська рада (), із забороною розпоряджатись, відчужувати та користуватись нею, з огляду на те, що зазначена земельна ділянка відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто є речовим доказом у кримінальному провадженні, про що органом досудового розслідування у встановленому порядку було винесено відповідну постанову.

З таким висновком слідчого судді колегія суддів погоджується частково з огляду на наступне.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається в тому числі і з метою забезпечення збереження речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, як то вказано в ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Приймаючи рішення про накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :01:006:0554, власником якої є Вороньківська сільська рада (), із забороною нею розпоряджатись і відчужувати її, слідчий суддя дотримався зазначених вимог закону.

Так, задовольняючи вказане клопотання прокурора у цій частині, слідчий суддя прийшов до правильного висновку про наявність підстав, передбачених ст. 170 КПК України, для накладення арешту на вищевказану земельну ділянку, оскільки вона відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто є речовим доказом у цьому кримінальному провадженні.

З урахуванням цього слідчий суддя, всупереч ствердженням апелянта, встановив належну мету, передбачену ч. 2 ст. 170 КПК, та відповідні їй правові підстави, передбачені ч. ч. 1, 3 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на земельну ділянку, з кадастровим номером :01:006:0554, власником якої є Вороньківська сільська рада (), із забороною нею розпоряджатись і відчужувати її.

Наведене свідчить, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки невжиття таких заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна може призвести до його відчуження, пошкодження або передачі, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити можливість застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 173 КПК України, наклав арешт на земельну ділянку, з кадастровим номером :01:006:0554, власником якої є Вороньківська сільська рада (), із забороною нею розпоряджатись і відчужувати її.

Разом з тим, слідчий суддя, накладаючи арешт на вказану земельну ділянку із забороною нею розпоряджатись і відчужувати її, також визначив і заборону нею користуватися, що в даному випадку колегія суддів розцінює як порушення п. п. 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України, тобто слідчий суддя не врахував розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб. Про це свідчить той факт, що на земельній ділянці з кадастровим номером :01:006:0554, власником якої є Вороньківська сільська рада (), розташований об`єкт житлової нерухомості, будинок побуту, який належить на праві власності ТОВ «СВП Груп Інвест», а заборона користуватися земельною ділянкою протиправно обмежує право власності Товариства та може призвести до зупинення правомірної підприємницької діяльності.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що заборона користування земельною ділянкою буде надмірним втручанням в права та інтереси власника та володільця майна і не є виправданою на цьому етапі досудового розслідування, у зв`язку з чим апеляційна скарга представника ОСОБА_7 і директора ТОВ «СВП Груп Інвест» ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді, у відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, скасуванню як незаконна в частині визначеної заборони користуватися арештованою земельною ділянкою, з постановленням судом апеляційної інстанції нової ухвали про часткове задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :01:006:0554, власником якої є Вороньківська сільська рада (), із забороною розпоряджатися і відчужувати, без заборони нею користуватися.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 395, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 і директора ТОВ «СВП Груп Інвест» ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 22 листопада 2021 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 в частині накладення арешту на земельну ділянку, з кадастровим номером :01:006:0554, власником якої є Вороньківська сільська рада (), із забороною розпоряджатись, відчужувати та користуватись вказаним майном, скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 в частині накладення арешту на земельну ділянку, з кадастровим номером :01:006:0554, власником якої є Вороньківська сільська рада (код ), із забороною розпоряджатись, відчужувати та користуватись вказаним майном, задовольнити частково.
Накласти арешт на майно, а саме на земельну ділянку, з кадастровим номером :01:006:0554, власником якої є Вороньківська сільська рада (), із забороною розпоряджатись та відчужувати, без заборони нею користуватися.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

___________________ ___________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4