Справа № 357/1874/22
У Х В А Л А
про домашній арешт

23 лютого 2022 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши в м. Біла Церква, у відкритому підготовчому засіданні, клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання обвинуваченим запобіжних заходів у виді домашнього арешту, у кримінальному провадженні № 0002934, яке внесене до ЄРДР 26 листопада 2021 року, відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 127 КК України,

У С Т А Н О В И В :

згідно із клопотанням, прокурор ОСОБА_3 просив: обрати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту, який полягає у забороні залишати житло, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 22 год. до 07 год., наступного дня строком на два місяці.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) прибувати у визначений час за кожною вимогою до прокурора чи суду;

2) не відлучатись із с. Матюші Білоцерківського району Київської області без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого фактичного місця проживання;

4) утриматися від спілкування з потерпілим, свідками та іншим обвинуваченим ОСОБА_5 .

Мотивував це тим, що ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 122 КК України.

Наразі існують ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обґрунтовувалися тяжкістю покарання, яке загрожує ОСОБА_4 та відсутністю стримуючих факторів: сім`ї, дітей, роботи тощо; обізнаністю ОСОБА_4 про місце проживання потерпілого, свідків та обвинуваченого, наміром ухилитися від покарання.

Вважав, що мета запобіжного заходу, передбачена ч. 1 ст. 177 КПК України може бути досягнута за допомогою домашнього арешту, адже особисте зобов`язання цієї мети не виконає, поручителів у ОСОБА_4 немає, а злочини у яких він обвинувачується пов`язані із насильством.

Також, згідно із клопотанням, прокурор ОСОБА_3 просив: обрати обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту, який полягає у забороні залишати житло, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 22 год. до 07 год. наступного дня строком на два місяці.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) прибувати у визначений час за кожною вимогою до прокурора чи суду;

2) не відлучатись із с. Матюші Білоцерківського району Київської області без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого фактичного місця проживання;

4) утриматися від спілкування з потерпілим, свідками та іншим обвинуваченим ОСОБА_4 .

Мотивував це тим, що ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 122 КК України.

Наразі існують ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обґрунтовувалися тяжкістю покарання, яке загрожує ОСОБА_5 та відсутністю стримуючих факторів: сім`ї, дітей, роботи тощо; обізнаністю ОСОБА_5 про місце проживання потерпілого, свідків та обвинуваченого, наміром ухилитися від покарання.

Вважав, що мета запобіжного заходу, передбачена ч. 1 ст. 177 КПК України може бути досягнута за допомогою домашнього арешту, адже особисте зобов`язання цієї мети не виконає, поручителів у ОСОБА_5 немає, а злочини у яких він обвинувачується пов`язані із насильством.

Обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та їх захисник ОСОБА_6 проти задоволення клопотань прокурора ОСОБА_3 не заперечували.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно із ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно із ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно із ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно із ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме:

1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом;

6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності;

7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;

8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

9) носити електронний засіб контролю.

Суд зазначає, що прокурором ОСОБА_3 при обґрунтуванні необхідності обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 вказано на ризики, які передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд вважає, що вони доведені.

Судом установлено, що ОСОБА_4 раніше не судимий, не працює, сім`ї та утриманців не має, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 122 КК України, за найтяжчий із яких передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

На думку суду, все викладене, в сукупності, свідчить, що зважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_4 , відсутність стримуючих факторів він може, з метою уникнення відповідальності здійснити спроби втечі та переховування від суду, впливу на потерпілих та свідків, а також може вчинити інші кримінальні правопорушення.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України до ОСОБА_4 може бути застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, адже він підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі.

Суду доведено, що з огляду на ступінь ризику переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та/або суду, насильницький характер злочинів у яких він обвинувачується, запобігти установленим ризикам передбаченим п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, іншими запобіжними заходами, аніж домашній арешт в нічний час, неможливо.

За таких обставин, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком на два місяці.

Відповідно, задля досягнення мети запобіжного заходу, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України, ОСОБА_4 слід зобов`язати виконувати обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати у визначений час за кожною вимогою до прокурора чи суду; не відлучатись із с. Матюші Білоцерківського району Київської області без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого фактичного місця проживання; утриматися від спілкування з потерпілим, свідками та іншим обвинуваченим ОСОБА_5 .

Суд зазначає, що прокурором ОСОБА_3 при обґрунтуванні необхідності обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 вказано на ризики, які передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд вважає, що вони доведені.

Судом установлено, що ОСОБА_5 раніше не судимий, не працює, сім`ї та утриманців не має, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 122 КК України, за найтяжчий із яких передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

На думку суду, все викладене, в сукупності, свідчить, що зважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_5 , відсутність стримуючих факторів він може, з метою уникнення відповідальності здійснити спроби втечі та переховування від суду, впливу на потерпілих та свідків, а також може вчинити інші кримінальні правопорушення.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України до ОСОБА_5 може бути застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, адже він підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі.

Суду доведено, що з огляду на ступінь ризику переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та/або суду, насильницький характер злочинів у яких він обвинувачується, запобігти установленим ризикам передбаченим п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, іншими запобіжними заходами, аніж домашній арешт в нічний час, неможливо.

За таких обставин, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком на два місяці.

Відповідно, задля досягнення мети запобіжного заходу, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України, ОСОБА_5 слід зобов`язати виконувати обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати у визначений час за кожною вимогою до прокурора чи суду; не відлучатись із с. Матюші Білоцерківського району Київської області без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого фактичного місця проживання; утриматися від спілкування з потерпілим, свідками та іншим обвинуваченим ОСОБА_4 .

Керуючись ст. 177, 178, 183, 194, 315 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання обвинуваченим запобіжних заходів у виді домашнього арешту, у кримінальному провадженні № 0002934, яке внесене до ЄРДР 26 листопада 2021 року, відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 127 КК України, - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Заборонити ОСОБА_4 залишати житло за адресою: АДРЕСА_3 , у період часу з 22 год. до 07 год. наступного дня, строком на два місяці.

Зобов`язати ОСОБА_4 виконувати обов`язки, передбачені п. 1, 2, 3, 4 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) прибувати у визначений час за кожною вимогою до прокурора чи суду;

2) не відлучатись із с. Матюші Білоцерківського району Київської області без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого фактичного місця проживання;

4) утриматися від спілкування з потерпілим, свідками та іншим обвинуваченим ОСОБА_5 .

Контроль за виконанням покладених на ОСОБА_4 обов`язків покласти на службу превенції Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області.

Застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Заборонити ОСОБА_5 залишати житло за адресою: АДРЕСА_3 , у період часу з 22 год. до 07 год. наступного дня, строком на два місяці.

Зобов`язати ОСОБА_5 виконувати обов`язки, передбачені п. 1, 2, 3, 4 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) прибувати у визначений час за кожною вимогою до прокурора чи суду;

2) не відлучатись із с. Матюші Білоцерківського району Київської області без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого фактичного місця проживання;

4) утриматися від спілкування з потерпілим, свідками та іншим обвинуваченим ОСОБА_4 .

Контроль за виконанням покладених на ОСОБА_5 обов`язків покласти на службу превенції Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області.

Роз`яснити, що згідно ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвала окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Ухвала набирає законної сили в порядку визначеному ст. 532 КПК України.

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1