Справа № 456/1974/20
У Х В А Л А
про продовження строку тримання під вартою

14 лютого 2022 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглядаючи в м. Біла Церква обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000756, яке внесене до ЄРДР 15 жовтня 2019 року відносно ОСОБА_7 , за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 27, п. 11 ч. 2 ст. 115 КК України, установив таке.

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

На підставі ч. 3 ст. 331 КПК України, на розгляд сторін кримінального провадження поставлене питання про доцільність подальшого тримання під вартою ОСОБА_7 .

Прокурор ОСОБА_5 вважав за доцільне продовжувати тримати під вартою ОСОБА_7 , посилаючись на продовження існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, яким запобігти більш м`якими запобіжними заходами, неможливо.

Обвинувачений ОСОБА_7 просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_5 та замінити йому запобіжний захід на такий, що не пов`язаний з триманням під вартою.

Захисник ОСОБА_6 підтримала обвинуваченого ОСОБА_7 , посилалася на те, що ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України прокурором ОСОБА_5 не доведені, просила застосований до ОСОБА_7 запобіжний захід змінити на інший не пов`язаний з триманням під вартою.

Установлені судом обставини із посиланням на докази.

Згідно із обвинувальним актом, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 14 ч. 3 ст. 27 п. 11 ч. 2 ст. 115 КК України.

Відповідно до ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 грудня 2021 року, продовжений строк дії застосованого до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів, до 18 лютого 2022 року, включно.

Мотиви та положення закону, якими керувався суд при постановленні ухвали.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 КПК України, вирішення питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно із ч. 3 ст. 331 КПК України, за наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно із ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно із ч. 5 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Суд зазначає, що при вирішенні питання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою в суді на стадії підготовчого провадження, вирішальним є вирішення питання про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Це обумовлюється тим, що на цій стадії суд, не перевіряє обґрунтованість підозри, оскільки остання перестала існувати і на її заміну висунуте обвинувачення. Його обґрунтованість вирішується при ухваленні вироку, що визначено у ст. 368 КПК України.

Згідно із обвинувальним актом, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 14 ч. 3 ст. 27 п. 11 ч. 2 ст. 115 КК України.

Прокурором ОСОБА_5 заявлені ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд вважає їх доведеними.

Суд вважає, що з огляду на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_7 та відсутність стримуючих факторів, які заслуговують на довіру у вигляді соціальних зв`язків, існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд зазначає, що зважаючи на насильницький характер злочину у готуванні до якого обвинувачується ОСОБА_7 існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме впливу на потерпілого, свідків, з метою зміни ними показів.
В свою чергу, з огляду на те, що факт вбивства на замовлення у готуванні якого обвинувачується ОСОБА_7 не відбувся, перебуваючи на волі він матиме змогу довести свій умисел до кінця та помститися особам, які причетні до його викриття, суд вважає, що ОСОБА_7 може вчиняти нові злочини, тобто наявний ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Зазначені дані про особу ОСОБА_7 свідчать, що запобігти більш м`якими запобіжними заходами, аніж тримання під вартою, установленим судом ризикам, передбаченим п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України не вбачається за можливе.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 183 КПК України, суд вважає за необхідне не визначати розмір застави.

Водночас, згідно із п. 1 ч. 2 ст. 322 КПК України, суд вважає за необхідне відкласти судовий розгляд, на іншу дату, для виклику свідків.

Отже, керуючись ст. 199, 331 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

застосований до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, залишити без змін.

Продовжити строк дії застосованого до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів, тобто до 14 квітня 2022 року, включно.

Відкласти судовий розгляд на 14:00 год. 09 березня 2022 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду, в порядку встановленому законом, протягом п`яти днів з дня її оголошення, обвинуваченим, захисником, прокурором.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала набирає законної сили в порядку визначеному ст. 532 КПК України.

Повний текст ухвали проголошений 17 лютого 2022 року о 08:25 год.

КОЛЕГІЯ СУДДІВ:

__________________ _____________________ _________________
ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3