ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/2562/22
Провадження № 1-кс/210/1250/22

"09" вересня 2022 р.

Слідчий суддя Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривий Ріг клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про передачу речових доказів Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів для здійснення заходів з управління ними, поданого в межах кримінального провадження №0000460 від 15.06.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених за ознаками ч.1,2 ст.255, ч.4 ст.190, ч.3,4 ст.358 КК України ,-
ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшло вищевказане клопотання.
У клопотанні прокурор просить передати Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів в управління для реалізації або передачі в управління за договором на підставах, у порядку та на умовах, визначених ст.ст. 19, 20 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», а саме грошові кошти: вилучені у ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 - на загальну суму 1567 доларів США, 510 євро, 12.800 гривень.; вилучені у ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_2 ,- на загальну суму 49.200 грн., 500 євро, 1350 доларів США; вилучені у ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_3 ,- на загальну суму 4.200 грн.; вилучені у ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_4 , земельна ділянка без номеру, кадастровий номер :03:007:0419, на загальну суму 70.000 доларів США, 31.900 грн.; вилучені у ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_5 , на загальну суму 15.200 гривень; за адресою: АДРЕСА_6 , 223,-9500 грн. та 400 євро, які упаковані у спеціальному пакеті SUD 2079199.
Виклад обставин та правова кваліфікація.
Відділенням поліції №2 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000460 від 15.06.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених за ознаками ч.1, ч. 2 ст.255, ч.4 ст. 28, ч. 4 ст. 190, ч. 3, ч. 4 ст. 358 КК України.
Відомості щодо вказаного правопорушення 15.06.2021 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000460, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених за ознаками ч.1, ч. 2 ст.255, ч.4 ст. 28, ч. 4 ст. 190, ч. 3, ч. 4 ст. 358 КК України та розпочато досудове розслідування.
Процесуальне керівництво у даному провадженні здійснюється першим відділом процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Дніпропетровської обласної прокуратури.
Відповідно до постанови начальника слідчого управління ГУНП в Дніпропетровській області до складу слідчої групи включені слідчі слідчого управління ГУНП в Дніпропетровській області.
Обґрунтування клопотання.
В ході досудового розслідування встановлено, що громадяни України ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_5 , зорганізувались у стійке ієрархічне об`єднання, стійкість якого базувалась на матеріальній зацікавленості учасників у скоєнні злочинів, координації дій учасників групи її організатором, розподілом ролей між її учасниками, діяльність якого була направлена на досягнення спільного, відомого усім учасникам злочинної організації плану, спрямованого на вчинення тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень у складі злочинної організації, учасники якої одночасно, виконуючи відведену кожному роль, в період з 2021 року незаконно придбали право на майно шляхом обману в особливо великих розмірах.
Таким чином, учасники злочинної організації незаконно заволоділи об`єктами нерухомого майна за наступними адресами:
- АДРЕСА_7 , загальною площею 45,7 кв.м та вартістю не менше ніж 510000,00 грн.;
- АДРЕСА_8 , загальною площею 75,7 кв.м та вартістю не менше ніж 932571,01 грн.;
- АДРЕСА_9 , загальною площею 44,1 кв.м та вартістю не менше ніж 579800,00 грн.;
- АДРЕСА_10 , загальною площею 56,8 кв.м та вартістю не менше ніж 924946,84 грн.
Таким чином, ОСОБА_4 , ОСОБА_14 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_5 , протягом 2021-2022 років здійснювали незаконну діяльність з об`єктами нерухомого майна громадян, тим самим отримували грошові кошти, які розподіляли між собою.
На теперішній час у органу досудового розслідування є достатні факти того, що зазначені особи вдалися до нелегального способу життя, а грошові кошти на проживання отримують від вчинення шахрайських дій з нерухомим майном.
В ході проведення досудового розслідування, причетність осіб до організації створення злочинної організації та керівництво такою організацією, організація підроблення офіційного документа, який посвідчується нотаріусом, з метою використання його іншою особою, вчинене злочинною організацією, організація використання завідомо підробленого документа, вчинене злочинною організацією, участь у злочинній організації, придбання права на майно шляхом обману (шахрайство), вчинене у великих розмірах, злочинною організацією, підроблення офіційного документа, який посвідчується нотаріусом, з метою використання його іншою особою, вчинене злочинною організацією, використання завідомо підробленого документа, вчинене злочинною організацією, підтвердилась.
Таким чином, у діях вказаних вище осіб вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст. 255, ч.4 ст.190, ч.3,4 ст.358 КК України, за вчинення яких передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років з конфіскацією майна, що згідно ч. 5 ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином.
Зазначена інформація підтверджується матеріалами зібраними у ході досудового розслідування даного кримінального провадження.
Так, в ході досудового розслідування, 25.08.2022, на підставі ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.08.2022 проведено обшук квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , в якій фактично проживає підозрюваний ОСОБА_4 , під час якого, серед іншого майна виявлено та вилучено грошові кошти: 16 купюр по 50 доларів США, 6 купюр номіналом по 20 доларів США, 11 купюр номіналом по 10 доларів США, 7 купюр номіналом по 5 доларів США, 2 купюри номіналом по 1 долару США, 5 купюр номіналом по 100 доларів США, одна купюра номіналом 10 євро, 10 купюр номіналом 50 євро, які поміщено до спеціального пакету KIV 2128916, грошові кошти 4 купюри номіналом 1000 грн., 11 купюр номіналом 500 грн., 13 купюр номіналом 200 грн., 3 купюри номіналом 100 грн., 8 купюр номіналом 50 грн., які упаковано до спеціального пакету SUD 3097611, а всього на загальну суму 1567 доларів США, 510 євро, 12.800 гривень.
Постановою слідчого від 25.08.2022 зазначені вище грошові кошти, у порядку ст.ст. 98, 100 КПК України визначені речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000460 від 15.06.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст.255, ч.4 ст.190, ч.3,4 ст.358 КК України.
У подальшому, ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.08.2022 на вилучені в ході проведення обшуку, за адресою: АДРЕСА_1 , в якій фактично мешкає підозрюваний ОСОБА_4 на грошові кошти: 16 купюр по 50 доларів США, 6 купюр номіналом по 20 доларів США, 11 купюр номіналом по 10 доларів США, 7 купюр номіналом по 5 доларів США, 2 купюри номіналом по 1 долару США, 5 купюр номіналом по 100 доларів США, одна купюра номіналом 10 євро, 10 купюр номіналом 50 євро, які поміщено до спеціального пакету KIV 2128916, грошові кошти 4 купюри номіналом 1000 грн., 11 купюр номіналом 500 грн., 13 купюр номіналом 200 грн., 3 купюри номіналом 100 грн., 8 купюр номіналом 50 грн., які упаковано до спеціального пакету SUD 3097611, а всього на загальну суму 1567 доларів США, 510 євро, 12.800 гривень, накладено арешт.
Так, в ході досудового розслідування, 25.08.2022, на підставі ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, від 23.08.2022 проведено обшук квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем мешкання підозрюваного ОСОБА_5 , під час якого виявлено та вилучено грошові кошти: 27 купюр номіналом 1000 грн., 26 купюр номіналом 500 грн., 46 купюр номіналом 200 грн., 19 купюр номіналом 200 грн., 1 купюра номіналом 500 євро, 1 купюра номіналом 50 доларів США, 13 купюр номіналом 100 доларів США, упаковано в спеціальний пакет ЕХР 0350034, а всього на загальну суму 49.200 грн., 500 євро, 1350 доларів США.
Постановою слідчого від 25.08.2022 зазначені вище грошові кошти, у порядку ст.ст. 98, 100 КПК України визначені речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000460 від 15.06.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст.255, ч.4 ст.190, ч.3,4 ст.358 КК України.
У подальшому, ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.08.2022 на вилучені в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , грошові кошти: 27 купюр номіналом 1000 грн., 26 купюр номіналом 500 грн., 46 купюр номіналом 200 грн., 19 купюр номіналом 200 грн., 1 купюра номіналом 500 євро, 1 купюра номіналом 50 доларів США, 13 купюр номіналом 100 доларів США, а всього на загальну суму 49.200 грн., 500 євро, 1350 доларів США накладено арешт.
Також, в ході досудового розслідування 25.08.2022, на підставі ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, від 26.08.2022 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_3 , під час якого виявлено та вилучено грошові кошти: 3 купюри номіналом 1000 грн., п`ять купюр номіналом 200 грн., дві купюри номіналом 100 грн., які упаковано до спеціального пакету KIV 2150041, а всього на загальну суму 4.200 грн.
Постановою слідчого від 25.08.2022 зазначені вище грошові кошти, у порядку ст.ст. 98, 100 КПК України визначені речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000460 від 15.06.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст.255, ч.4 ст.190, ч.3,4 ст.358 КК України.
У подальшому, ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.08.2022 на вилучені в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_3 , за місцем проживання ОСОБА_6 , на грошові кошти, на загальну суму 4.200 гривень накладено арешт.
Також, в ході досудового розслідування 25.08.2022, на підставі ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.08.2020 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_4 , земельна ділянка без номеру, кадастровий номер :03:007:0419, за місцем мешкання ОСОБА_7 , під час якого, серед іншого майна виявлено та вилучено грошові кошти: 700 купюр номіналом 100 доларів США, 44 купюри номіналом 500 грн., 99 купюр по 100 грн., які упаковано до поліетиленового пакету, опечатаного біркою з підписами понятих та слідчого, а всього на загальну суму 70.000 доларів США, 31.900 грн.
Постановою слідчого від 25.08.2022 зазначені вище грошові кошти, у порядку ст.ст. 98, 100 КПК України визначені речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000460 від 15.06.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст.255, ч.4 ст.190, ч.3,4 ст.358 КК України.
У подальшому, ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.08.202 на вилучені в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_4 , земельна ділянка без номеру, кадастровий номер :03:007:0419, за місцем мешкання ОСОБА_7 , на вилучені грошові кошти 700 купюр номіналом 100 доларів США, 44 купюри номіналом 500 грн., 99 купюр по 100 грн., а всього на загальну суму 70.000 доларів США, 31.900 грн. накладено арешт.
Також, в ході досудового розслідування 26.08.2022, на підставі ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.08.2022 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_5 , у приміщенні, де здійснює нотаріальну діяльність ОСОБА_8 , під час якого, серед іншого майна виявлено та вилучено грошові кошти: 15 купюр номіналом 1000 грн. та одна купюра номіналом 200 грн., які упаковані до спеціального пакету KIV 2106310, на загальну суму 15.200 гривень.
Постановою слідчого від 25.08.2022 зазначені вище грошові кошти, у порядку ст.ст. 98, 100 КПК України визначені речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000460 від 15.06.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст.255, ч.4 ст.190, ч.3,4 ст.358 КК України.
У подальшому, ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.08.2022 на вилучені в ході проведення обшуку грошові кошти, вилучені за адресою: АДРЕСА_5 , де здійснює нотаріальну діяльність ОСОБА_8 , грошові кошти на загальну суму 15.200 гривень накладено арешт.
Також, в ході досудового розслідування 26.08.2022, на підставі ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.08.2022 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_11 , під час якого, серед іншого майна виявлено та вилучено грошові кошти: 9500 грн. та 400 євро, які упаковані до спеціального пакету SUD 2079199.
Постановою слідчого від 25.08.2022 зазначені вище грошові кошти, у порядку ст.ст. 98, 100 КПК України визначені речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000460 від 15.06.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст.255, ч.4 ст.190, ч.3,4 ст.358 КК України.
У подальшому, ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.08.2022 на вилучені в ході проведення обшуку грошові кошти, вилучені за адресою: АДРЕСА_11 , на грошові кошти в сумі 9.500 гривень на 400 євро накладено арешт.
Загальна сума вилучених та арештованих в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000460 від 15.06.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст.255, ч.4 ст.190, ч.3,4 ст.358 КК України, грошових коштів складає: 72.917 доларів США, 1.400 євро, 122.800 гривень, що загалом, з урахуванням офіційного курсу валют НБУ, складає 2 839 843, 52 гривень.
Прокурор зазначає, що основною метою накладення арешту на майно у кримінальному провадженні є забезпечення невідворотності настання негативних наслідків для особи за вчинення кримінальних правопорушень через позбавлення особи економічних переваг, одержаних внаслідок її протиправної поведінки, а також унеможливлення одержання такою особою будь-яких вигод внаслідок вчинення кримінального правопорушення, зокрема, доходів від нього.
Тому, за усіма ознаками вилучені грошові кошти, на які накладено арешт в рамках досудового розслідування кримінального провадження № 0000460 від 15.06.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст.255, ч.4 ст.190, ч.3,4 ст.358 КК України значно перевищують 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у зв`язку з чим, зазначене арештоване майно може бути передано Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості.
Крім того, арештоване майно в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000460 від 15.06.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст.255, ч.4 ст.190, ч.3,4 ст.358 КК України, а саме грошові кошти: 72.917 доларів США, 1.400 євро, 122.800 гривень, що загалом, з урахуванням офіційного курсу валют НБУ, складає 2 839 843, 52 гривень, не містять слідів кримінального правопорушення, відповідає критеріям, визначеним статтею 100 Кримінального процесуального Кодексу України та може без шкоди для кримінального провадження бути передане в управління Національному агентству.
Позиції сторін
В судове засідання слідчий та прокурор не з`явились, надали заяви про можливість розгляду клопотання у їх відсутність.
У відповідності до ч. 4, 6 ст. 107 КПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників процесу, фіксація процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею про арешт майна, не здійснювалась.
Мотивація суду
Відповідно до положень ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте, відповідно до цієї ж Конвенції, попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів, а також визначено необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини, зокрема дотримання обґрунтованої пропорційності між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом обмеження особи у реалізації права власності.
У справах: «Стретч проти Сполученого Королівства», «Спорронґі Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Ґаші проти Хорватії» від 13 грудня 2007 року Європейським судом з прав людини визначені критерії, які слід оцінювати при співставленні заходів втручання в право особи на мирне володіння майном з гарантіями статті 1 Першого Протоколу, а саме: чи вважається втручання законним; чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес; чи вважається такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним до визначених цілей.
Критерій пропорційності передбачає, що втручання в право власності розглядається як порушення статті 1 Першого Протоколу до Конвенції, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. Поняття справедливої рівноваги передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між поставленою метою та засобами, які при цьому використовуються. Необхідного балансу не буде дотримано, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар».
Так, у справі "Серявінта інші проти України" від 10 лютого 2010 року Європейський суд з прав людини, що стаття 1 Першого протоколу, по суті, гарантує право власності і містить три окремі норми: перша норма, що сформульована у першому реченні частини першої та має загальний характер, проголошує принцип мирного володіння своїм майном; друга, що міститься в другому реченні частини першої цієї статті, стосується позбавлення особи її майна і певним чином це обумовлює; третя норма, зазначена в частині другій, стосується, зокрема, права держави регулювати питання користування майном. Однак ці три норми не можна розглядати як "окремі", тобто не пов`язані між собою: друга і третя норми стосуються певних випадків втручання у право на мирне володіння майном і, отже, мають тлумачитись у світлі загального принципу, проголошеного першою нормою (наприклад рішення у справі "Літгоута інші проти Сполученого Королівства" (LithgowandOthers v. theUnitedKingdom) від 8 липня 1986 року). Будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, викладеній у першому реченні частини першої статті 1, лише якщо забезпечено "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Питання стосовно того, чи було забезпечено такий справедливий баланс, стає актуальним лише після того, як встановлено, що відповідне втручання задовольнило вимогу законності і не було свавільним (наприклад, рішення у справі "Беєлер проти Італії" (Beyeler v. Italy) [GC], N 33202/96, п. 107, ECHR 2000-I).
У рішенні у справі «East/WestAllianceLimited» проти України» від 23 січня 2014 року Суд наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece) [ВП], заява No 31107/96, п. 58, ECHR 1999 - II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, SeriesА No 296 - А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії» (Kushoglu v. Bulgaria) заява No 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Суд також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена вціломув структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронгта Льонрот проти Швеції» (SporrongandLonnroth v. Sweden), пп. 69 і 73, Series A No 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс nа інші проти Сполученого Королівства»(JamesandOthers v. theUnitedKingdom), п. 50, Series A No 98).
Відповідно до положень ч.ч. 3, 4 ст. 13 Конституції України, Власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.
Стаття 41 Конституції України проголошує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності, визначає, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, яке є непорушним, встановлює, що конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом, та містить вимогу, що використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства.
За змістом ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Слідчий суддя враховує, що відповідно до п.п. 1, 15 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Главою 10 розділу ІІ КПК України визначено заходи забезпечення кримінального провадження і підстави їх застосування.
Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора, може бути виконано завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Частиною першою статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно до ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.
Речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню:
1) повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження;
2) передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду для реалізації, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження;
3) знищуються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду, якщо такі товари або продукція, що піддаються швидкому псуванню, мають непридатний стан;
4) передаються для їх технологічної переробки або знищуються за рішенням слідчого судді, суду, якщо вони відносяться до вилучених з обігу предметів чи товарів, а також якщо їх тривале зберігання небезпечне для життя чи здоров`я людей або довкілля.
Речові докази вартістю понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження, передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості, а речові докази, зазначені в абзаці першому цієї частини, такої самої вартості - для їх реалізації з урахуванням особливостей, визначених законом.
У випадках, передбачених пунктами 2, 4 та абзацом сьомим частини шостої цієї статті, слідчий за погодженням із прокурором або прокурор звертається з відповідним клопотанням до слідчого судді місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до слідчого судді Вищого антикорупційного суду, або до суду під час судового провадження, яке розглядається згідно із статтями 171-173 цього Кодексу. Прокурор у випадку, передбаченому абзацом сьомим частини шостої цієї статті, не пізніше наступного робочого дня з моменту постановлення ухвали слідчого судді, суду надсилає копію цієї ухвали Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, із зверненням щодо прийняття активів, а також вживає невідкладних заходів щодо передачі цих активів Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.
Реалізація, технологічна переробка або знищення речових доказів у випадках, передбачених цією статтею, здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, а у випадках, якщо такі речові докази передані Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, - відповідно до закону та прийнятих на його виконання актів законодавства.
Згідно з ч. 1 статті 2 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» (далі - Закон), Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (далі - Національне агентство) є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері виявлення та розшуку активів, на які може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, та/або з управління активами, на які накладено арешт або які конфісковано у кримінальному провадженні.
Національне агентство функціонує на виконання положень Закону України «Про засади державної антикорупційної політики (Антикорупційна стратегія)» на 2014-2017 роки та Державної програми щодо реалізації засад державної антикорупційної політики в Україні (Антикорупційної стратегії) на 2015-2017 роки, імплементації в законодавство України Директиви ЄС від 03.04.2014 2014/42/EU про арешт та конфіскацію предметів злочинної діяльності та доходів від неї в ЄС.
Пунктом 4 частини першої статті 9 вказаного Закону на Національне агентство покладено функцію з проведення оцінки, ведення обліку та управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні.
Відповідно до абзацу четвертого частини першої статті 1 Закону, управляючи активами, Національне агентство забезпечує збереження активів, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, та їх економічної вартості.
Абзацом першим частини першої статті 19 Закону встановлено, що Національне агентство здійснює управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, із встановленням заборони розпоряджатися та/або користуватися такими активами, сума або вартість яких дорівнює або перевищує 200 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня відповідного року.
Згідно з абзацом другим частини першої статті 19 Закону, активи, визначені абзацом першим цієї статті, приймаються в управління на підставі ухвали слідчого судді, суду чи згоди власника активів.
Як вбачається з ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу від 26.08.2022 у справі № 210/2562/22 (провадження № 1-кс/210/1183/22) клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_15 про накладення арешту на майно задоволено та накладено арешт на майно та грошові кошти шляхом заборони відчужувати, розпоряджатись, використовувати вилучене майно до прийняття рішення по кримінальному провадженню та/або скасування арешту.

Відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання про арешт майна слідчий суддя постановляє ухвалу, в якій, зокрема, зазначає порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.
Відтак, вимоги до клопотання про передачу в управління майна, на яке накладено арешт у кримінальному провадженні, регулюються нормами ст. 171 КПК України про вимоги клопотання про арешт майна.
Відповідно до ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором. У клопотанні про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Із клопотання прокурора ОСОБА_3 про передачу в управління майна Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами одержаними від корупційних та інших злочинів, на яке накладено арешт в кримінальному провадженні № 0000460 від 15.06.2021, вбачається, що воно не відповідає вимогам п. 1, 3, 4 ч. 2 ст. 171 КПК України з огляду на таке.
Клопотання містить лише виклад фактичних обставин можливого кримінального правопорушення та відомості про вилучення грошових коштів, накладення на них арешту, встановлення фактичного обсягу грошових коштів, щодо яких подане клопотання та цитування положень КПК України, інших законів без їх співвідношення із вказаними ним фактичними обставинами клопотання.
Щодо підстави і мети передачі в управління майна (відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України) прокурор вказав у клопотанні, що наразі виникла нагальна потреба у передачі грошових коштів Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів в управління з метою забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості.
При цьому, прокурор не вказує у клопотанні, що саме визначено ним підставою і яка мета передачі грошових коштів Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів в управління для їх подальшої реалізації, які саме критерії речового доказу, передбачені ч. 6 ст. 100 КПК мають вказані у клопотанні грошові кошти, що визначено ним як підставу для їх реалізації. Крім того, при визначенні критеріїв віднесення грошових коштів до таких, на які поширюються положення ч.6 ст. 100 КПК України відсутні посилання на Постанову Кабінету Міністрів України від 13 вересня 2017 р. № 685 Про Примірний перелік майна, в тому числі у вигляді предметів чи великих партій товарів, зберігання якого через громіздкість або з інших причин неможливе без зайвих труднощів, або витрати на забезпечення спеціальних умов зберігання якого чи управління яким співмірні з його вартістю, або яке швидко втрачає свою вартість, а також майна у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню, що підлягає реалізації.
Крім того, щодо документів, які підтверджують право власності на майно, в даному випадку належність грошових коштів (відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України) слід вказати, що у доданих до клопотання матеріалах такі документи та відомості відсутні. Також із клопотання не зрозуміло чи відсутній у даного майна (грошових коштів) власник, чи такий власник не надав згоду для реалізаціїх. Відтак, слідча суддя позбавлена можливості провести судове засідання з розгляду вказаного клопотання за участі власників майна, що передбачено вимогами ст. 172 КПК України.
Також вбачається, що звертаючись з клопотанням про передачу арештованого майна в управління АРМА сторона обвинувачення фактично ставить питання про реалізацію ухвал про арешт майна від 26.08.2022р.
При цьому, в клопотання не наводяться дані та не надаються докази на підтвердження звернення з відповідним питанням до власника майна для отримання згоди на передачу майна в АРМА, а також обґрунтувань та доказів того, що без передачі АРМА таке управління буде неможливим чи іншим чином зашкодить кримінальному провадженню.
Крім того, як вбачається із змісту ч. 6 ст. 100 КПК України, передумовою звернення до суду з клопотанням про передачу речових доказів, які відповідають ознакам абз. 1, 7 ч. 6 ст. 100 КПК України, до Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, є відсутність письмової згоди власника таких речових доказів на їх передачу до цього органу. В даному ж клопотанні прокурором взагалі необгрнутована неможливість отримання письмової згоди власника вищевказаних речових доказів на їх передачу Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.
Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
Ураховуючи викладене, перевіривши клопотання про передачу в управління майна Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами одержаними від корупційних та інших злочинів, на яке накладено арешт в кримінальному провадженні № 0000460 від 15.06.2021, слідча суддя встановила, що воно подано без додержання вимог п. 1, 3 ч. 2 ст. 171, ч.6 ст. 100 КПК України, у зв`язку із чим клопотання підлягає поверненню прокурору для усунення таких недоліків.
На підставі наведеного вище, керуючись статтями 100, 170-172, 309,310,372,395 КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про передачу речових доказів Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів для здійснення заходів з управління ними, поданого в межах кримінального провадження №0000460 від 15.06.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених за ознаками ч.1,2 ст.255, ч.4 ст.190, ч.3,4 ст.358 КК України - повернути прокурору у кримінальному провадженні.
Установити строк в сімдесят дві години, з моменту отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків клопотання, які зазначені в мотивувальній частині ухвали.
Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1