Справа № 357/5881/22
У Х В А Л А

18 липня 2022 року м. Біла Церква
Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області клопотання слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0001647, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.07.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України, стосовно підозрюваного
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Глушки, Білоцерківського району, Київської області, із середньою освітою, одруженого, утриманців не має, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , ранішенеодноразово судимого, останній раз 18.12.2019 Білоцерківським міським судом Київської області, за ч.3 ст.185, ст.71 КК України, до покарання у виді 6 років 6 місяців позбавлення волі, 09.07.2021 звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання,
про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою,
сторони кримінального провадження: прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , слідчий Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 , підозрюваний ОСОБА_5 , захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_6 ,

У С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0001647, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.07.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.
В обґрунтування клопотання слідчий посилається на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливість застосування менш суворого запобіжного заходу.

Ризик переховуватись від органів досудового розслідування та суду обгрунтовує тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за який передбачено покарання у виді до 5 років позбавлення волі, тому усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавленні волі вже само по собі може бути підставою та мотивом для втечі.
Ризик незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні обгрунтовує тим, що підозрюваний ОСОБА_5 з метою ухилення від подальшого покарання чи спотворення об`єктивної картини може впливати на свідків, які безпосередньо стали очевидцями вчинення даного кримінального правопорушення умовлянням, підкупом чи погрозами примушуючи їх змінити свідчення та приховати вчинення кримінального правопорушення.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення обгрунтовує тим, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, що мало виняткову зухвалість та поведінка підозрюваного як під час вчинення злочину так і після нього, вказують що особа схильна до вчинення кримінальних правопорушень. Окрім цього не має постійного джерела доходів і як наслідок засобів для задоволення побутових потреб, проігнорувавши встановлені законом норми поведінки в суспільстві, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння вчинив умисний злочин, що свідчить про відсутність будь-яких стримуючих факторів щодо вчинення протиправної поведінки, в тому числі кримінальних правопорушень. Тому в разі перебування ОСОБА_5 на волі, наявні передумови для вчинення останнім інших кримінальних правопорушень проти власності та інші кримінальні правопорушення проти здоров`я населення.

Наведені вище обставини, свідчать що застосування більш м`яких окрім як тримання під вартою запобіжних заходів не може запобігти виникненню ризикам, існування яких обґрунтовано слідчим.

Таким чином, для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків у провадженні, беручи до уваги неможливість запобіганню вищезазначеним ризикам застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою та враховуючи особу підозрюваного, є обґрунтована необхідність у застосуванні щодо останнього запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів без визначення розміру застави.
Позиції сторін.
У судовому засіданні прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_4 та слідчий Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 заявлене клопотання підтримали у повному обсязі та просили задовольнити з підстав, вказаних у його мотивувальній частині.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні просив обрати стосовно нього запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту. Зазначає, що він проживає сам, веде підсобне господарство, а саме: має 20 поросят, які потрібно годувати та 6 га землі, яку потрібно обробляти. Вчинив кримінальне правопорушення під час комендантської годити, перебуваючи у нетверезому стані. Свою вину визнає повністю. Зазначає, що після звільнення з місць позбавлення волі він протримався цілий рік та не виняв кримінальні правопорушення, тому в вподальшому наміру вчиняти їх він не має.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 вказав на те, що підозрюваний вчинив злочин, який не був заздалегідь спланований, вказаний злочин не є тяжким. Зазначає, що вказані прокурором у клопотанні ризики необгрунтовані, підозрюваний не має наміру ухилятися від слідства та суду, не буде ніяким чином впливати на свідків у кримінальному провадженні. Те, що підозрюваний був неодноразово судимий раніше не може однозначно вказувати на ризик вчинити інше кримінальне правопорушення. За вчиненні ним злочини він відбував призначене судом покарання.
Позиція слідчого судді.
Слідчий суддя, вивчивши клопотання та долучені до нього документи, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані ними матеріали, та проаналізувавши в системному зв`язку усі наявні на час розгляду клопотання відомості, які мають пряме та опосередковане значення при вирішення питання про застосування заходу забезпечення кримінального провадження, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин в їх сукупності, приходить до наступного.
Згідно норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п.1- п.3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризують особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 12 частини 1 вказаної статті.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний-обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного - обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; (9) дотримання підозрюваним- обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа.
У ході судового розгляду встановлено, що органами досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України а саме в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
Так, досудовим розслідуванням встановлено, що 16.07.2022 інспектор взводу № 1 роти № 2 БПП в м. Біла Церква УПП в Київській області ДПП старший лейтенант поліції ОСОБА_7 , поліцейський взводу № 2 роти № 1 БПП в м. Біла Церква УПП в Київській області ДПП капрал поліції ОСОБА_8 , поліцейський взводу № 1 роти № 1 БПП в м. Біла Церква УПП в Київській області ДПП капрал поліції ОСОБА_9 , поліцейський взводу № 1 роти № 1 БПП в м. Біла Церква УПП в Київській області ДПП капрал поліції ОСОБА_10 та поліцейський взводу № 2 роти № 1 БПП в м. Біла Церква УПП в Київській області ДПП сержант поліції ОСОБА_11 , будучи згідно з положеннями ст. 17 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейськими та відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» працівниками правоохоронного органу, будучи у форменому одязі із знаками розрізнення, отримавши табельну вогнепальну зброю та спеціальні засоби, заступили на 12-годинну зміну патрулювання у складі екіпажу «СП 0201», відповідно до розстановки сил та засобів БПП в м. Біла Церква УПП в Київській області ДПП, затвердженої начальником БПП в м. Біла Церква УПП в Київській області ДПП та несли службу на службовому автомобілі марки «Шкода» моделі «Рапід» спеціальний номерний знак НОМЕР_1 на синьому фоні.

У подальшому, 16.07.2022 близько 23 год. 10 хв., перебуваючи на 78 км траси М-05 сполученням Київ Одеса капрал поліції ОСОБА_10 зупинив транспортний засіб марки «ВАЗ» моделі «21066», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_12 у зв`язку з тим, що даний транспортний засіб рухався під час дії комендантської години. Під час спілкуванням з водієм в останнього виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим ОСОБА_12 запропоновано пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, на що останній погодився та пройшов до службового автомобіля працівників поліції, де під час проведення освідування почав вести себе агресивно та сперечався з працівниками поліції. В цей час, почувши словесну перепалку працівників поліції з ОСОБА_12 , з автомобіля марки «ВАЗ» моделі «21066», д.н.з. НОМЕР_2 вийшли два його пасажири, а саме ОСОБА_5 та ОСОБА_13 , які підійшли до службового автомобіля марки «Шкода» моделі «Рапід» спеціальний номерний знак НОМЕР_1 на синьому фоні та заважали проведенню освідування водія ОСОБА_12 , при цьому поводили себе агресивно та сварилися нецензурною лайкою в бік працівників поліції. Також в ході вказаного конфлікту ОСОБА_5 штовхнув ОСОБА_7 та намагався вирвати у останнього службову радіостанцію, по якій працівник поліції викликав допоміжні наряди для врегулювання конфлікту. В свою чергу, ОСОБА_7 з метою відбиття нападу на себе з боку ОСОБА_5 , який продовжував протиправні дії відносно нього, відповідно до ст. 45 Закону України «Про Національну поліцію» застосував до ОСОБА_5 засіб, споряджений сльозогінною речовиною.

Після чого, 16.07.2022 близько 23 год. 22 хв. у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень працівнику поліції ОСОБА_7 , який виконував свої службові обов`язки. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , знаходячись біля автомобіля марки «ВАЗ» моделі «21066», д.н.з. НОМЕР_2 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, та перебуваючи у безпосередній близькості до працівника поліції ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, з метою заподіяння тілесних ушкоджень працівнику поліції ОСОБА_7 , при виконанні ним службових обов`язків, наблизився до останнього та вкусив його за ліве вухо, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді рваної рани лівої вушної мушлі з ампутацією верхівки лівої верхньої вушної частини.

За вказаним фактом, відомості по матеріалах 17.07.2022 було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочате розслідування провадження за №0001647, у ході якого 17.07.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, з дотриманням вимог ч. 2 ст. 278 КПК України, а також подано органом досудового розслідування до слідчого судді дане клопотання про застосування запобіжного заходу.
Щодо обґрунтованості підозри.
Вищезазначені обставини обумовлюють наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення на думку сторони обвинувачення, з чим слідчий суддя погоджується, виходячи з наступного.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні та документами наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується сукупністю зібраних доказів, а саме: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ; протоколом проведення слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_7 в ході якого потерпілий розповів та відтворив обставини отримання тілесних ушкоджень; протоколом допиту ОСОБА_14 ; протоколом проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_14 в ході якого свідок розповів та відтворив обставини за яких потерпілий ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження; протоколом затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 , який повідомив, про обставини за яких останній вкусив ОСОБА_7 за ліве вухо; протоколом огляду місця події від 17.07.2022 в період часу з 01год. 10 хв. по 01 год. 50 хв. за адресою: стаціонарний пост 0201, який розміщений на 78 км траси М05 напрямком Київ-Одеса в м. Біла Церква, Київської області; протоколами допиту свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 .

Наявність ризиків та їх обґрунтованість.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь вірогідності, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. КПК України покладає на слідчого, прокурора обов`язок обґрунтувати ризики кримінального провадження. При цьому КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Під час перевірки наявності ризиків у даному кримінальному провадженні слідчий суддя вважає переконливими та погоджується із доводами прокурора про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України з огляду на таке.

Ризик переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органу досудового розслідування та/або суду обумовлений тяжкістю ймовірного покарання та суворістю можливого вироку (кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 345 КК України відноситься до нетяжкого злочину, за який передбачено покарання до 5 років позбавлення волі.

Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Враховуючи ці обставини у сукупності із особою підозрюваного ОСОБА_5 та характером злочину у вчиненні якого він підозрюється, слідчий суддя дійшов висновку про існування ризику того, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.

Також слідчий суддя погоджується із доводами строни обвинувачення про існування ризику вчинити інше кримінальне правопорушення підозрюваним ОСОБА_5 зважаючи на те, що підозрюваний раніше неодноразово вчиняв кримінальні правопорушенння за які був засуджений 9 разів, після звільнення з місць позбавлення волі черерез невеликий проміжок часу один рік, знову вчинив кримінальне правопорушення, перебуваючи у стані алкогольного спяніння. Вказане свідчить про злочинну спрямованість особи підозрюваного та вперте небажання стати на шлях виправлення та високий ризик можливої протипавної поведінки підозрюваного у майбутньому.

Поряд з тим, слідчий суддя вважає не переконливими доводи прокурора про існування ризику впливу на свідків зважаючи на висновки Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» про те, що наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Зокрема доказами на обґрунтування ризику можуть бути зокрема фактичні дані (показання свідків) про незаконний вплив особи безпосередньо чи через довірених осіб.

Необхідно відзначити, що слідчому судді не було надано належних обґрунтованих доказів, на підтвердження існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому слідчий суддя відкидає цей ризик, як недоведений.

Щодо наявності підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

Сторона обвинувачення посилається на неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу з огляду на наявність високого ступеню встановлених ризиків.

Слідчий суддя зазначає, що метою застосування запобіжного заходу, в тому числі й такого виняткового, як тримання під вартою, відповідно до положень ч.1 ст.177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Крім того, при виборі між кількома запобіжними заходами, слід перевірити чи можуть більш м`які запобіжні заходи, запобігти ризикам, існування яких доведено прокурором.

За змістом ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється.

На час розгляду порушеного у клопотанні питання стосовно підозрюваного встановлено такі відомості: ОСОБА_5 неодружений, утриманців не має, непрацюючий, тобто не має стабільного заробітку, має місце реєстрації та має постійне місця проживання, раніше неодноразово судимий, а саме: 22.07.1993 Білоцерківським міським судом Київської області, за ч.1 ст.215 КК України, до покарання у виді 2 років виправних робіт; 08.09.1995 Білоцерківським міським судом Київської області, за ч.2 ст.140, ст.206, ч.1 ст.215-3, 42 КК України (1960 року), до покарання у виді 5 років позбавлення волі; 18.10.2000 Білоцерківським міським судом Київської області, за ч.2 ст.215-3, ч.1 ст.89, ст.42 КК України (1960 року), до покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі; 01.06.2004 Білоцерківським міським судом Київської області, за ч.3 ст.185 КК України, до покарання у виді 3 років позбавлення волі і на підставі ст.75, ст.76 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки; 08.04.2005 Білоцерківським міським судом Київської області, за ст.15, ч.3 ст.185, ст.71 КК України, до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі; 02.02.2006 Білоцерківським міським судом Київської області, за ч.3 ст.185, ст.71 КК України, до покарання у виді 4 років позбавлення волі; 08.04.2011 Білоцерківським міським судом Київської області, за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України. Звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки; 21.06.2011 Білоцерківським міським судом Київської області, за ст.15, ч.2 ст.185, ст.70 КК України, до покарання у виді 1 року позбавлення волі; 26.09.2013 Білоцерківським міським судом Київської області, за ч.3 ст.185, ст.71 КК України, до покарання у виді 4 років 8 місяців позбавлення волі; 18.12.2019 Білоцерківським міським судом Київської області, за ч.3 ст.185, ст.71 КК України, до покарання у виді 6 років 6 місяців позбавлення волі, 09.07.2021 по відбуттю строку покарання.
Оцінюючи в сукупності всі обставини, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 , особу підозрюваного, у якого відсутні стійкі соціальні зв`язки, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку про високий ступінь ймовірності позапроцесуальних дій підозрюваного, спрямованих на ухилення від органу досудового розслідування чи суду та вчинення підозрюваним нового кримінального правопорушення.

Сукупність вказаних обставин на переконання суду не дає підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, який просить застосувати орган досудового слідства тримання під вартою.
Вирішуючи питання щодо обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя враховує також вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
За викладених встановлених слідчим суддею обставин, враховуючи, що підстав для застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не вбачається, та що по справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, на переконання слідчого судді переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного, суд оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_5 та визнає за реальну небезпеку можливість вчинення ним нового злочину у разі застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, який просить застосувати орган досудового розслідування. Адже, на переконання слідчого судді, саме такий запобіжний захід, забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та в повній мірі забезпечить запобіганню ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Даних про те, що ОСОБА_5 не може утримуватися в умовах СІЗО, суду не надано.

Згідно протоколу затримання від 17.07.2022 підозрюваний ОСОБА_5 був фактично затриманим 16.07.2022 о 16-30 год.
Зважаючи, що злочин вчинено із застосуванням насильства, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу не визначає розмір застави у кримінальному провадженні.
Слідчий суддя з урахуванням вищенаведених обставин визначає відносно ОСОБА_5 шістдесятиденний строк тримання під вартою.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001647, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.07.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити.
Обрати стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 13 вересня 2022 року включно, та утримувати в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.
Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , рахувати з моменту його фактичного затримання 16.07.2022.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали оголошено 21.07.2022 о 08-55 год.
Слідчий суддя ОСОБА_16