Провадження № 1-кс/761/7647/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 липня 2022 року місто Київ
Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
представників заявника ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду клопотання ОСОБА_6 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 22.06.2022 у справі № 761/10746/22, -
В С Т А Н О В И В:
27.07.2022 ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту в частині грошових коштів, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 22.06.2022 у справі № 761/10746/22 в кримінальному провадженні № 0002846, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.09.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.
Клопотання обґрунтовується тим, що 15.06.2022 працівниками Шевченківського УП ГУНП у місті Києві було проведено обшук в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення якого було вилучено, в тому числі грошові кошти у сумі 213 250 Євро, 312 880 доларів США та 5 000 фунтів стерлінгів, які належать особисто заявнику ОСОБА_6 та частково були отримані заявником в борг.

Вказану суму ОСОБА_6 протягом тривалого часу разом із дружиною заробив, працюючи в ДП "Національний академічний театр опери та балету України ім. Т.Г. Шевченка", що підтверджується доказами долученими до клопотання.

Крім того, ОСОБА_6 було запозичено грошові кошти на розвиток балету в Україні та для реалізації програм його популяризації за межами України, що підтверджується договром позики № 02/02-22 від 02.02.2022.

При цьому, заявник зазначив, що зазначені грошові кошти були розміщені в квартирі його сестри ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки зазначена квартира оснащена технінчими засобами охорони, які контролюються відповідними підрозділами охорони.

Тому заявник вказав, що відсутні підстави для арешту грошових коштів, накладеного ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 22.06.2022, у кримінальному провадженні № 0002846, оскільки вилучені грошові кошти не мають жодного відношення до розслідування вказаного кримінального провадження.
У судовому засіданні представники заявника клопотання про скасування арешту майна підтримали та просили задовольнити.
Прокурор у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, вказавши, що ухвала слідчого судді про арешт є законною та скасуванню не підлягає.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
У судовому засіданні встановлено, що Шевченківське УП ГУ НП у місті Києві, за процесуального керівництва прокурорів Шевченківської окружної прокуратури міста Києва, здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002846 від 07.09.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.
15.06.2022 відповідно до протоколу обшуку в рамках кримінального провадження № 0002846 від 07.09.2017 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 19.05.2022, за адресою: місто Київ, вул. Григорія Сковороди,було проведено обшук у квартирі, в ході проведення якого було вилучено, в тому числі грошові кошти у сумі 213 250 Євро, 312 880 доларів США та 5 000 фунтів стерлінга.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 22.06.2022 у справі № 761/10746/22 на вказані вилучені грошові кошти накладено арешт.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004).
Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).
У вищезазначеній ухвалі слідчого судді підставою для накладення арешту на грошові кошти послугувала мета запобігання, зникнення, втрати, пошкодження майна, які є речовим доказом у кримінальному провадженні № 0002846 від 07.09.2017 або настання інших наслідків , які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.
Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Проте, в ухвалі слідчого судді не зазначено, що саме послугувало підставою для такого висновку та якими матеріалами кримінального провадження, здобутими в ході досудового розслідування, підтверджується факт того, що арештовані грошові кошти, набуті кримінально протиправним шляхом та/або отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Разом із цим, під час розгляду вказаного клопотання про скасування арешту майна, прокурором не надано слідчому судді допустимих, в розумінні ст. 86 КПК України, доказів на підтвердження того, що арештоване майно було одержане злочинним шляхом, внаслідок вчинення кримінального правопорушення, чи є знаряддям злочину.
З урахуванням наведених норм та аналізу наявних в розпорядженні слідчого судді матеріалів, слід дійти висновку про відсутність підстав для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт грошових коштів, які належать ОСОБА_6 , враховуючи, що з моменту накладення арешту йому не повідомлено про підозру, а також в ухвалі про накладення арешту відсутні посилання на належні та допустимі докази щодо його причетності до кримінального провадження, як б давали підстави для безсумнівного накладення арешту.
Керуючись частиною другою статті 376, статтями 2, 7, 172, 174, 309, 372, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Клопотання ОСОБА_6 , про скасування арешту майна, накладеного на грошові кошти ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 22.06.2022 у справі № 761/10746/22 - задовольнити.
Скасувати арешт у кримінальному провадженні № 0002846, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.09.2017, накладений ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 22.06.2022, на грошові кошти, вилучені 15.06.2022 під час проведення обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: на грошові кошти у сумі 213 250 (двісті тринадцять тисяч двісті п`ятдесят) Євро, 312 880 (триста дванадцять тисяч вісімсот вісімдесят) доларів США та 5 000 (п`ять тисяч) фунтів стерлінга.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Слідчий суддя ОСОБА_1