ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2988/22 Справа № 185/5689/22 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - Джерелейко О. Є.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Джерелейко О.Є.,

суддів Піскун О.П., Онушко Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Камінської Е.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000362 за апеляційною скаргою захисника Гутаріна Я.М. в інтересах обвинуваченого ОСОБА_1 на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 вересня 2022 року щодо

ОСОБА_1 , 1989 року народження серпня місяця 14 дня,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України, якому продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 12 листопада 2022 року включно,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі захисник Гутарін Я.М. в інтересах обвинуваченого ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати як незаконну, та постановити нову ухвалу, якою відмовити прокурору в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_1 .

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що прокурором в обгрунтування поданого ним клопотання будь-яких доказів необхідності застосування запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою не надавалось, також не надавалось доказів обгрунтованості обвинувачення.

Зазначає, що обвинувачений раніше не судимий, має постійне місце проживання, сприяв слідчим діям та не перешкоджав їх проведенню.

Стверджує, що ризики відсутні.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 вересня 2022 року ОСОБА_1 було продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 12 листопада 2022 року включно.

Суд першої інстанції в обґрунтування свого рішення зазначив, що ОСОБА_1 , перебуваючи на свободі, може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, які ще не допитані судом, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, при цьому враховано особу обвинуваченого.

Від обвинуваченого, захисника та прокурорів - процесуальних керівників не надійшло клопотання про їх участь у розгляді провадження під час апеляційного перегляду, у зв`язку з чим відповідно до ст.4221 КПК України розгляд апеляційної скарги проведено у відсутність обвинуваченого, захисника та прокурора.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги захисника не підлягають задоволенню з таких підстав.

Частиною 3 статтею 315 КПК України передбачено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до матеріалів провадження, на розгляді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває обвинувальний акт № 0000362 щодо ОСОБА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України.

З матеріалів провадження вбачається, що ухвалою слідчого судді від 22.07.2022 року до обвинуваченого ОСОБА_1 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурором в судовому засіданні суду першої інстанції, яке розглядалось 14.09.2022 року було заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_1 з підстав наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Розглядаючи вказане питання, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. ст. 199, 315 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.

Під час апеляційного розгляду ухвали суду встановлено, що зазначені вимоги закону при розгляді клопотання були дотримані в повному обсязі.

Колегія суддів вважає, що, вирішуючи клопотання про продовження тримання обвинуваченого під вартою, судом правильно встановлена наявність ризиків того, що обвинувачений ОСОБА_1 , перебуваючи на свободі, може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, які ще не допитані судом, перешкоджати провадженню іншим чином, оскільки обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, при цьому враховано тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним, та особу обвинуваченого, який раніше не судимий, одружений, є військовослужбовцем, зареєстрований та проживає в Київській області.

Також слід зазначити, що запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_1 продовжено у підготовчому судовому засіданні, що свідчить про те, що вказане кримінальне провадження тільки призначено до судового розгляду, а тому докази не досліджені, свідки не допитані.

Окрім того, до ризиків належить наявність введеного в Україні воєнного стану, оскільки вказана обставина суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.

Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника щодо відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є необґрунтованими, оскільки зазначені ризики встановлені в ухвалі суду та підтверджується наданими судом першої інстанції матеріалами, відповідно до яких, заявлені ризики об`єктивно існують і для їх запобігання необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підстав для відмови у застосуванні судом до ОСОБА_1 запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає, з огляду на вищевикладені обставини.

Також, з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, а тому, відповідно до ч.7 ст.176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою, у зв`язку з чим, доводи захисника про те, що прокурором не доведено необхідності застосування обвинуваченому запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою не заслуговують на увагу.

Окрім того, домашній арешт не може бути застосований до обвинуваченого, оскільки з матеріалів провадження вбачається, що він проживає у м. Богуслав Київської області, а тому, будучи під домашнім арештом, він не зможе виконувати обов`язки військовослужбовця в умовах воєнного стану. Крім того, перебування обвинуваченого за місцем проживання у Київській області унеможливить здійснення дієвого контролю за його поведінкою під час дії цього запобіжного заходу, особливо в умовах військового стану.

Застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання до ОСОБА_1 , який обвинувачується у вчиненні злочину проти порядку проходження військової служби в період воєнного стану, на думку колегії суддів не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Запобіжний захід у вигляді особистої поруки також не може бути застосований, оскільки звернення про передачу ОСОБА_1 на поруки відсутні.

Посилання захисника на те, що прокурором не надано доказів обгрунтованості обвинувачення не може бути взяте до уваги, оскільки обгрунтованість підозри була належним чином перевірена судом першої інстанції під час вирішення питання щодо застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, окрім того, слід зазначити, що встановлення обставин суб`єктивної та об`єктивної сторони кримінального правопорушення є задачею судового розгляду, відповідно до якого, у випадку встановлення відсутності складу кримінального правопорушення постановлюється виправдувальний вирок.

Твердження захисника про те, що обвинувачений раніше не судимий, має постійне місце проживання, сприяв слідчим діям та не перешкоджав їх проведенню колегія суддів вважає такими, що не зменшують заявлені у кримінальному провадженні ризики.

Отже, приймаючи рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_1 строку тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Будь-яких порушень КПК України при постановленні оскаржуваної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому, за наслідками апеляційного розгляду, колегія суддів вважає необхідним ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника Гутаріна Я.М. в інтересах обвинуваченого ОСОБА_1 на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 вересня 2022 року залишити без задоволення.

Ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 вересня 2022 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ _________ __________

О.Є. Джерелейко О.П. Піскун Н.М. Онушко