У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2022 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заявника ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 11 липня 2022 року про відмову в задоволені його скарги на бездіяльність посадових осіб Територіального управлення ДБР, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Учасники судового провадження:

Заявник ОСОБА_5 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 11.07.2022 р. відмовлено у задоволенні скарги заявника ОСОБА_5 на бездіяльність посадових осіб Територіального управлення ДБР, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі заявник ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою задовольнити його скаргу, зобов`язати посадових осіб Територіального управлення ДБР, розташованого у м. Миколаєві внести до ЄРДР відомості з його заяви про вчинення кримінального правопорушення від 10.01.2022 р. та провести досудове розслідування.

Узагальнені доводи особи, що подала апеляційну скаргу.

Заявник зазначає, що слідчий суддя безпідставно відмовив у задоволенні його скарги.
10.01.2022 р. він звернувся до Територіального управління ДБР, розташованого у м Миколаєві із заявою про вчинення працівником Новоодеського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 384 КК України, в заяві зазначив всі, передбачені ч. 5 ст. 214 КПК України відомості, необхідні для внесення до ЄРДР необхідних відомостей, проте йому безпідставно відмовили.
Заявник вказує на те, що приймаючи рішення про відмову у задоволенні його скарги, слідчий суддя не надав належної оцінки факту бездіяльності Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, яка полягала у невнесенні відомостей за його заявою до ЄРДР та дійшов помилкового висновку про те, що подана ним заява не містить повідомлення про кримінальне правопорушення, а саме надання поліцейським недостовірних відомостей під час надання показань в суді, як потерпілим.
Апелянт стверджує, що слідчий суддя не має права надавати оцінку стосовно відсутності складу кримінального правопорушення, а лише вирішує питання про наявність або відсутність бездіяльності посадових осіб.
Посилаючись на вимоги ст. ст. 214, 215 КПК України, апелянт вважає, що відомості з його заяви мають бути внесені до ЄРДР.
За наведеного, вважає, що висновки слідчого судді, про те, що не всі заяви про кримінальне правопорушення повинні вноситись до ЄРДР, є необґрунтованими та незаконними.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

ОСОБА_7 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність посадових осіб Територіального управлення ДБР, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
На обґрунтування скарги заявник зазначив, що він звернувся до Територіального управлення ДБР, розташованого у м. Миколаєві із заявою про вчинення працівником поліції ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України, однак, відомості за його заявою безпідставно не внесені до ЄРДР.
Відмовляючи у задоволенні скарги, слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що скарга ОСОБА_7 не має достатніх даних вважати, що подана ним заява від 10.01.2022 р. містила об`єктивні відомості про вчинення кримінального правопорушення, а тому відсутні підстави для внесення до ЄРДР відомостей.

Заслухавши доповідь судді,пояснення заявника на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали, надані судом, та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.
За вимогами ч. 5 ст. 214 КПК України, до ЄРДР вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.
Виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених заявником, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, дізнавач, прокурор.
Згідно ч. 1 ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР. При цьому реальність конкретної події кримінального правопорушення має визначатись наявністю об`єктивних даних, що свідчать про ознаки об`єктивної сторони злочину, тобто даних про наявність суспільно небезпечного діяння для злочинів з формальним складом та, додатково, даних про наслідки для злочинів з матеріальним складом.
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ в узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12.01.2017 р. відмітив, що КПК України передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.
Аналіз зазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до ЄРДР.
Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Як вбачається з матеріалів провадження заявник ОСОБА_7 звернувся до Територіального управлення ДБР, розташованого у м. Миколаєві із заявою про вчинення працівником ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 384 КК України, а саме надання останнім завідомо неправдивих показань, в результаті чого, суд 14.04.2021 р. ухвалив відносно нього обвинувальний вирок за ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 345 КК України.
Наведені заявником обставини не містять достатніх даних, які б вказували про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 384 КК України, виходячи зі складу об`єктивної та суб`єктивної сторони вказаного кримінального правопорушення, а відтак підстав для внесення до ЄРДР відомостей про вчинення вказаного кримінального правопорушення не має.

За таких обставин, відсутні підстави для внесення до ЄРДР відомостей за заявою ОСОБА_5 .

З огляду на наведене, оскільки слідчий суддя дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні скарги заявника ОСОБА_5 на підставі того, що подана ним заява не містить обставин кримінального правопорушення, апеляційна скарга є необґрунтованою і підстав для скасування ухвали слідчого судді не має.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 406, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 11 липня 2022 року про відмову в задоволенні скарги заявника ОСОБА_5 на бездіяльність посадових осіб Територіального управління ДБР, розташованого у м Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР залишити без змін, апеляційну скаргу заявника ОСОБА_5 без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді
_____________________ ____________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3