Категорія:ч. 1 ст. 296, ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 15, п.п. 5, 7, ч. 2 ст. 115 КК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 липня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

захисників: ОСОБА_8 , (в режимі відеоконференції), ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 на вирок Сарненського районного суду Рівненської області від 29 липня 2021 року щодо ОСОБА_7 , яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Рівне, Рівненської області, громадянин України, неодружений, ФОП, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ФОП, раніше судимий:

- вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 26 лютого 2020 року за ч. 1 ст. 263 КК України до 3 років позбавлення волі;

визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 296 КК України та йому призначено покарання за:

-ч. 1 ст. 263 КК України у виді 3 років позбавлення волі;

-ч. 2 ст. 194 КК України у виді 4 років позбавлення волі;

-ч. 1 ст. 296 КК України у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ст. 49 КК України ОСОБА_7 звільнено від призначеного покарання за ч. 1 ст. 296 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарання, призначеного за даним вироком та покарання, призначеного за вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 26 лютого 2020 року ОСОБА_7 визначено остаточне до відбуття покарання у виді 4 років 2 місяці позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання визначено обчислювати з моменту набрання вироком законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (у редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII) ОСОБА_7 у строк відбуття покарання зараховано строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 16 грудня 2019 року до дати набрання вироком законної сили.

Продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в ізоляторі тимчасового тримання № 1 ГУНП в Рівненській області до набрання вироком законної сили, але не довше ніж до 27 вересня 2021 року.

Цивільний позов ОСОБА_12 до ОСОБА_7 про відшкодування майнової та моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_12 10 398 грн. 92 коп. у відшкодування майнової шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_12 5 000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

У задоволенні цивільного позову ППФ «Алком» до ОСОБА_7 відмовлено за недоведеністю вимог.

Вироком вирішено питання речових доказів.

В С Т А Н О В И В
Згідно із вироком суду ОСОБА_7 визнано винуватим та засуджено за те, що він 31 грудня 2015 року близько 12 год. 00 хв., у громадському місці - приміщенні бару-ресторану «Jazz & Blues», що по вул. 16-го Липня, 7 у м. Рівне, з мотивів явної неповаги до суспільства та існуючих загальновизнаних правил поведінки і моральності, усвідомлюючи протиправність своїх дій та їх публічність, проявивши особливу зухвалість, умисно наніс потерпілому ОСОБА_12 не менше трьох ударів руками та ногами в область голови, у результаті чого заподіяв останньому легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забійної рани верхньої губи, крововиливів у м`які тканини правої очниці, склеру правого ока, гематоми повік зліва, осаднення виличної ділянки зліва чим грубо порушив громадський порядок, а саме спокій та звичайний уклад життя потерпілого ОСОБА_12 , а також завдав останньому фізичної шкоди.

Крім того, ОСОБА_7 , маючи дозвіл № НОМЕР_1 від 4 вересня 2014 року, виданий відділом превенції Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області на носіння та зберігання пістолета ... марки «ФОРТ 12R» із серійним номером НОМЕР_2 калібру 45 Rubber, порушуючи вимоги Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів № 576 від 12 жовтня 1992 року та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і вихолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, спорядження гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21 серпня 1998 року, не маючи відповідного передбаченого законом дозволу на придбання та зберігання бойових припасів, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, в невстановлений час та дату, незаконно придбав 44 предмети, які відповідно до висновку експерта № 1.2-403/19 від 3 грудня 2019 року виготовлені по типу пістолетних патронів, шляхом використання патронів «ФОРТ-Т 45 RUBBER» калібру 45 RUBBER, що споряджені еластичними снарядами несмертельної травматичної дії з внесеними саморобним способом змінами в конструкцію: в вершини куль вкручені саморізи, внаслідок чого зазначені патрони являються бойовими припасами. Дані патрони до стрільби придатні.

У подальшому, вказані бойові припаси ОСОБА_7 незаконно, без передбаченого законом дозволу, з моменту придбання, зберігав за місцем свого проживання за адресою: на АДРЕСА_1 , до моменту проведення працівниками СБУ в Рівненській області санкціонованого обшуку 29 березня 2019 року.

Також встановлено, що 16 грудня 2019 року приблизно о 00 год. 25 хв. ОСОБА_7 , володіючи інформацією про місце знаходження автомобіля марки «Toyota Camry» реєстраційний номер НОМЕР_3 , який знаходився на при будинковій території будинку АДРЕСА_2 , не володіючи достовірною інформацією, про власника чи користувача автомобіля, незаконно проник на прибудинкову територію зазначеного домоволодіння та діючи умисно, з метою знищення майна, за допомогою нафтопродукту невстановленого походження, який останнім був заздалегідь підготовлений, шляхом облиття передньої частини автомобіля підпалив належний на праві власності ПП Фірма «Алкон» вищезгаданий автомобіль, який на момент вчинення злочину перебував у користуванні ОСОБА_13 та не маючи можливості контролювати подальше поширення полум`я створив реальну загрозу життю чи здоров`ю людей, які перебували у будинку АДРЕСА_2 та проживають поруч, а також знищенню чи пошкодженню, як цього майна, так і майна інших фізичних та юридичних осіб.

У результаті злочинних дій ОСОБА_7 потерпілому завдано майнову шкоду, розмір якої органом досудового розслідування та судом достовірно не встановлено.

Окрім того, органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що він, продовжуючи свої злочинні дії та порушуючи вимоги відповідного законодавства, зазначеного вище, не маючи відповідного передбаченого законом дозволу на придбання, зберігання та носіння бойових припасів, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, у невстановлений час та дату, незаконно придбав наступальну осколкову ручну гранату РГД-5, яка згідно висновку експерта відноситься категорії бойових припасів.

У подальшому, вказані бойові припаси, на думку сторони обвинувачення, ОСОБА_7 , незаконно, без передбаченого законом дозволу, з моменту придбання зберігав у невстановленому досудовим розслідуванням місці, а також носив при собі до 10 жовтня 2019 року близько 02:40 год., до моменту приведення гранати РГД-5 у бойовий стан та її метання на дах будинку по місцю проживання депутата Рівненської міської ради ОСОБА_14 за адресою: АДРЕСА_3 .

Також у тому, що 10 жовтня 2019 року приблизно о 2 год. 40 хв. ОСОБА_7 , поблизу місця проживання депутата Рівненської міської ради ОСОБА_14 , що за адресою: АДРЕСА_3 , з мотивів явної неповаги до суспільства та існуючих загальновизнаних правил поведінки і моральності, усвідомлюючи протиправність своїх дій та їх публічність, проявивши особливу зухвалість, за допомогою спеціально заготовленого предмета ручної осколкової гранати наступальної дії РГД-5 для спричинення майнової шкоди та нанесення тілесних ушкоджень як потерпілому так і членам його родини, привів гранату у бойовий стан та кинув її у дах будинку АДРЕСА_3 . У результаті приведення ОСОБА_7 гранати наступальної дії РГД-5 у бойовий стан метання на дах будинку АДРЕСА_3 пролунав вибух, у результаті якого частково пошкоджено дах даного будинку, а також грубо порушено громадський порядок, а саме спокій та звичайний уклад життя потерпілого ОСОБА_14 та його родини, а також завдав останньому майнової та моральної шкоди.

Крім того, прокурор вважає доведеним той факт, що 25 лютого 2019 року приблизно о 1 год. 54 хв. ОСОБА_7 , діючи з умислом, спрямованим на вчинення вбивства способом, небезпечним для життя багатьох осіб, з хуліганських мотивів, усвідомлюючи cycпільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті потерпілого та бажаючи їх настання, а також усвідомлюючи, що створює реальну небезпеку для життя інших людей, які проживають із потерпілим, використовуючи заздалегідь підготовлені для вчинення злочину бойову вогнепальну зброю - автомат «Zastava М70АВ2» калібру 7,62x39 мм та наступальну осколкову ручну гранату «РГД-5», здійснив замах на умисне вбивство ОСОБА_15 шляхом обстрілу та кидання гранати на територію його житлового господарства, що за адресою: АДРЕСА_4 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , взявши із собою для полегшення вчинення злочину дерев`яну драбину, у вказаний час зайшов на подвір`я за адресою: АДРЕСА_4 , яке розташоване по сусідству з господарством потерпілого ОСОБА_15 . Встановивши драбину поряд із парканом потерпілого та піднявшись по ній, ОСОБА_7 переконався, що потерпілий ОСОБА_15 перебуває у кімнаті власного будинку, за адресою: АДРЕСА_4 , у якій працював телевізор та яка була частково освітлена, після чого, діючи умисно, способом, небезпечним для життя багатьох осіб, з хуліганських мотивів, тобто на ґрунті явної неповаги до суспільства, нехтування загальнолюдськими правилами співжиття і нормами моралі, з особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, здійснив з автомату «Zastava М70АВ2» калібру 7,62x39 мм не менше 10 прицільних пострілів спочатку по відеокамері, встановленій над вхідними дверима у будинок, а в подальшому по вікнам та фасаду будинку, зокрема, у вікно кімнати в якій відпочивав ОСОБА_15 . Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на позбавлення життя ОСОБА_15 , ОСОБА_7 , здійснивши обстріл будинку потерпілого, кинув на його подвір`я наступальну осколкову ручну гранату «РГД-5», яка підірвалася неподалік вхідних дверей у будинок, після чого з місця скоєння злочину втік.

Таким чином, прокурор вважає, що ОСОБА_7 вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак, наслідки у вигляді смерті ОСОБА_15 не настали з причин, що не залежали від його волі, оскільки потерпілий не був травмований в результаті пострілів з бойової вогнепальної зброї та в результаті вибуху гранати.

Також ОСОБА_7 , порушуючи вимоги вищевказаного законодавства, не маючи відповідного передбаченого законом дозволу на зберігання, придбання та носіння бойових припасів, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, в невстановлений час та дату, незаконно придбав наступальну осколкову ручну гранату «РГД-5», яка відноситься до категорії бойових припасів.

У подальшому, вказаний бойовий припас ОСОБА_7 , незаконно, без передбаченого законом дозволу, з моменту придбання зберігав у невстановленому досудовим розслідуванням місці, а також носив при собі до близько 1 год. 54 хв. 25 лютого 2019 року, тобто до моменту приведення у бойовий стан та підриву на території житлового господарства, що за адресою: АДРЕСА_4 .

Крім того, державний обвинувач вважає доведеним той факт, що ОСОБА_7 25 лютого 2019 року приблизно о 1 год. 54 хв., маючи умисел на пошкодження майна, що належить потерпілому ОСОБА_15 , шляхом здійснення пострілів з вогнепальної зброї-автомату «Zastava М70АВ2» калібру 7.62x39 мм та вибуху, використовуючи наступальну осколкову ручну гранату «РГД-5», взявши із собою для полегшення вчинення злочину дерев`яну драбину, у вказаний час зайшов на подвір`я за адресою: АДРЕСА_4 , яке розташоване по сусідству з господарством потерпілого ОСОБА_15 . Встановивши драбину поряд із парканом потерпілого та піднявшись по ній, ОСОБА_7 , з метою пошкодження майна потерпілого способом, небезпечним для життя багатьох осіб, з хуліганських мотивів, тобто на ґрунті явної неповаги до суспільства, нехтування загальнолюдськими правилами співжиття і нормами моралі, з особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, здійснив з автомату «Zastava М70АВ2» калібру 7,62x39 мм не менше 10 прицільних пострілів спочатку по відеокамері «ZetPro ZIP-2AD1-3003P», встановленій над вхідними дверима у будинок, а в подальшому по вікнам та фасаду будинку ОСОБА_15 .

Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на пошкодження майна потерпілого, ОСОБА_7 , після обстрілу будинку, кинув на подвір`я ОСОБА_15 наступальну осколкову ручну гранату «РГД-5», яка підірвалася неподалік вхідних дверей у будинок, пошкодивши бруківку та фасад прибудинкової території, після чого з місця скоєння злочину втік.

Орган досудового розслідування стверджує той факт, що в результаті злочинних дій ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_15 завдано майнову шкоду в загальній сумі 31 879 грн. 99 коп.

Крім того, прокурор посилається на те, що саме ОСОБА_7 , порушуючи вимоги вищевказаного законодавства, не маючи відповідного передбаченого законом дозволу на зберігання, придбання, та носіння вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, в невстановлений час та дату, незаконно придбав вибухові пристрої, вибухові речовини, бойові припаси та вогнепальну зброю, згідно переліку, вказаному у обвинувальному акті, які в подальшому ОСОБА_7 , незаконно, без передбаченого законом дозволу, зберігав у приміщені гаражу № НОМЕР_4 лінії № НОМЕР_5 гаражного кооперативу «Автолюбитель», що за адресою: вул. Курчатова, 64, м. Рівне, де вони і були виявлені та вилучені в ході санкціонованого обшуку працівниками Головного управління Національної поліції в Рівненській області в період часу з 16 по 17 грудня 2019 року.

І такі його протиправні дії органом досудового розслідування кваліфіковано, як закінчений замах на умисне вбивство, вчинене способом, небезпечним для життя багатьох осіб, з хуліганських мотивів, умисному пошкодженні та знищенні чужого майна, вчинене шляхом вибуху чи іншим загальнонебезпечним способом, носінні, зберіганні, придбанні, вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю (хуліганство) та грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю (хуліганство), вчиненим із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 15, п. п. 5, 7 ч. 2 ст. 115 КК України.

Не погоджуючись із вироком суду в частині визнання невинуватим та виправдання ОСОБА_7 прокурор подав апеляційну скаргу, у якій вказує на його незаконність через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, неповноту судового розгляду, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості. Зазначає, що показання свідка ОСОБА_16 щодо користування гаражем та належності вилучених з обігу речей, підлягають критичній оцінці через перебування у дружніх стосунках із обвинуваченим. Відповідно до протоколів про результати спостереження за особою зафіксовано неодноразове відвідування останнім гаражного приміщення № НОМЕР_4 лінія № 11 ГК «Автолюбитель», що на вул. Курчатова, 64 у м. Рівне, де в ході санкціонованого обшуку, серед іншого, було знайдено речі та документи, що дозволяють ідентифікувати особу ОСОБА_7 , а згідно висновку судової експертизи зброї та бойових припасів № 1.2-157/19 від 25 березня 2020 року, 10 гільз вилучених у будинку АДРЕСА_4 та 28 гільз у гаражному приміщенні - відстріляні із автомату, що зберігався у ньому ж. Також експертними висновками установлено походження клітин, виявлених у змиві, з ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_7 з оптичних прицілів, виявлених та вилучених у цьому гаражі. Вважає, що судом необгрунтовано відмовлено у задоволенні клопотання прокурора щодо дослідження протоколу огляду речових доказів, вилучених в ході обшуку гаражного приміщення та відеозапису, як додатку до нього. З огляду на розміщення, спосіб упакування оптичних прицілів виключається «випадкове» віднайдення таких речей з цікавості. Аналогічні речі, що додатково дозволяють ідентифікувати спільного власника такого майна, знайдені і у автомобілі, яким користувався обвинувачений. Окремої уваги заслуговує і факт відсутності будь-яких речей у гаражі, які б дозволяли ідентифікувати ОСОБА_17 , на якого вказує ОСОБА_7 . Тоді як згідно протоколу про результати спостереження за особою від 20 листопада 2019 року о 1 год. 57 хв., 10 жовтня 2019 року обвинувачений приїхав на грунтову дорогу, що за промисловою зоною на АДРЕСА_5 та пішов полем в напрямку «Льонокомбінату», поводився насторожено, повернувся о 3 год. 5 хв. Дані протоколу відповідають часу вчинення хуліганських дій із застосуванням вибухового пристрою на території господарства, що на АДРЕСА_3 , акту застосування службового собаки, протоколу проведення слідчого експерименту з свідком ОСОБА_18 , в ході яких визначено шлях можливого відходу правопорушника з місця події. Прокурор також зазначає, що ОСОБА_7 призначене судом покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості. Так у відповідності до ст. 12 КК України злочини, у вчиненні яких обвинувачується останній, відносяться до категорії нетяжких, тяжких та особливо тяжких, що становлять підвищену соціальну та суспільну небезпечність. А самі злочинні дії вчинені за попередньою змовою групою осіб, поєднані з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого. Сам обвинувачений засуджений вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 26 лютого 2020 року за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, неодружений, завдані потерпілим збитки, не відшкодував. Вказує, що віднесення судом щирого каяття та активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення до обставин, які пом`якшують покарання є незаконним та необгрунтованим. У зв`язку із цим, просить вирок суду від 29 липня 2021 року скасувати та ухвалити новий, яким ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 15, п. п. 5, 7 ч. 2 ст. 115 КК України та призначити йому за п. п. 5, 7 ч. 2 ст. 115 КК України покарання у виді 10 років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 194 КК України у виді 8 років позбавлення волі; ч. 1 ст. 263 КК України у виді 7 років позбавлення волі; ч. 1 ст. 296 КК України у виді 1 року позбавлення волі; за ч. 4 ст. 296 КК України у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити покарання у виді 10 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарання, призначеного за даним вироком та покарання, призначеного за вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 26 лютого 2020 року, призначити ОСОБА_7 остаточне до відбуття покарання у виді 10 років 6 місяців позбавлення волі. Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів під час проведення судових експертиз у розмірі 36 269, 31 грн. та 838 166, 44 грн. стягнути в дохід держави з обвинуваченого.

Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, міркування прокурора, який підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів, обвинуваченого та його захисників, які заперечили скаргу та просили вирок суду першої інстанції залишити без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд доходить такого висновку.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 194 КК України, обґрунтовано зроблений судом, що по суті в апеляційній скарзі не заперечується. Кваліфікація його протиправних дій є також правильною і учасниками судового провадження не оскаржується.

Згідно із статтею 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку (ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Статтею 62 Конституції України гарантовано, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Яременко проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Кобець проти України»).

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, місцевий суд вказаних вимог закону дотримався.

Відповідно до ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватості особи поза розумним сумнівом.

Суд повно й усебічно розглянув матеріали кримінального провадження, проаналізував, перевірив належним чином та дійшов законного і обгрунтованого висновку, що зібрані стороною обвинувачення докази, як кожен окремо, так і у своїй сукупності, не підтверджують та не спростовують факт вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 15, п. п. 5, 7 ч. 2 ст. 115 КК України, виправдавши його.

І з такими його мотивами погоджується і апеляційний суд.

Так, допитаний в ході судового розгляду ОСОБА_7 , повністю заперечив винуватість у пред`явленому обвинуваченні за вказаними вище нормами кримінального закону. Показав, що в день їх вчинення, перебував у інших місцях, про це ж повідомляв і на стадії досудового розслідування даного кримінального провадження. Також зазначив, що був суміжним користувачем гаражного приміщення № НОМЕР_4 гаражного кооперативу «Автолюбитель», а вилучені у ньому зброя, набої та боєприпаси належать ОСОБА_19 .

Із досліджених в суді апеляційної інстанції, за клопотанням сторони обвинувачення доказів, стверджується факт користування ОСОБА_7 гаражем № НОМЕР_4 лінія № 11 ГК «Автолюбитель», що на вул. Курчатова, 64 у м. Рівне, що і не заперечується захистом. Однак, вилучення у ньому, в ході санкціонованого обшуку, документів з рукописними записами обвинуваченого, оптичних прицілів із зразками букального епітелію останнього, які не є забороненими предметами, його ж навчання у Французькому іноземному легіоні, прицільність та кучність пострілів, а також послідовність дій особи 25 лютого 2019 року на території господарства: АДРЕСА_4 , можливо і свідчать про підготовку та обізнаність, які потрібні для вчинення відповідних кримінальних правопорушень, як зазначає прокурор, проте об`єктивно не доводять вчинення даного злочину саме ОСОБА_7 .

Не доводить цього факту «поза розумним сумнівом» і ідентичність гільз, виявлених на території господарства, що на АДРЕСА_4 та у гаражному приміщенні, які відстріляні з автомату моделі «Zastava М70АВ2», що був вилучений у цьому ж приміщенні, з урахуванням відсутності будь-яких прямих доказів у підтвердження користування таким 25 лютого 2019 року о 1 год. 54 хв. за адресою: АДРЕСА_4 саме обвинуваченим (слідової інформації, тощо), а також встановленого із показань свідка ОСОБА_16 факту передачі ключів від гаража за півроку до обшуку, у компанії ОСОБА_7 попередньо ОСОБА_20 . Показання такого узгоджуються із показаннями іншого свідка ОСОБА_21 власника гаражу та не спростованні стороною обвинувачення, у зв`язку із чим, обгрунтовано взяті до уваги судом.

Вважаючи доведеним факт вчинення обвинуваченим 10 жовтня 2019 року хуліганських дій із застосуванням вибухового пристрою на території господарства у АДРЕСА_3 , прокурор посилається на дані протоколу за результатами спостереження за особою від 20 листопада 2019 року, зазначає про приїзд останнього 10 жовтня 2019 року о 1 год. 57 хв. на грунтову дорогу, що за промисловою зоною на вул. Будівельників, 1, який пішов полем в напрямку «Льонокомбінату», поводив себе насторожено, повернувся о 3 год. 5 хв., акт застосування службового собаки та дані протоколу проведення слідчого експерименту із свідком ОСОБА_18 , в ході яких визначено шлях можливого відходу правопорушника з місця події.

Зазначені обставини свідчать лише про приїзд ОСОБА_7 у відповідну місцевість та його поведінку у день вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України. При цьому, незрозуміло яким чином зазначені факти пов`язані із його вчиненням саме обвинуваченим, з урахуванням відсутності будь-яких доказів безпосереднього перебування останнього у цей день на території господарства у АДРЕСА_3 та вчинення усіх протиправних дій, які викладені у пред`явленому обвинуваченні і ставляться йому у провину. Тоді як сам прокурор припускає, а не стверджує про факт відходу правопорушника з місця події, називаючи його можливим.

За загальним стандартом доведення обвинувачення, при встановленні винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, наявність, при цьому, будь-яких сумнівів, виключається.

З урахуванням викладеного, висновок суду про недоведеність вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 15, п. п. 5, 7 ч. 2 ст. 115 КК України та його виправдання є законним, достатньо обґрунтованим і з ним погоджується апеляційний суд.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Статтею 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими. Так і іншими особами.

Як убачається із змісту мотивувальної частини вироку суду, при призначенні обвинуваченому покарання, зазначених вимог кримінального закону місцевим судом було дотримано.

Призначаючи ОСОБА_7 покарання за нормами кримінального закону, вчинення яких суд визнав доведеним, судом з достатньою повнотою враховано те, що такі кримінальні правопорушення, у відповідності до ст. 12 КК України відносяться до категорії кримінального проступку та тяжких злочинів. Дані про особу винного, який є особою молодого віку, неодружений, на момент вчинення кримінальних правопорушень до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває. В ході судового розгляду давав узгоджені та послідовні показання, які відповідають встановленим судом обставинам вчиненого, висловлював готовність та наміри відшкодувати завдану потерпілим шкоду.
Враховано судом і наявність обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які його обтяжують.
Ураховуючи наведене, ОСОБА_7 судом призначені покарання наближені до мінімальної межі санкцій кримінальних законів, за які його засуджено судом, а остаточного до відбуття на підставі ч. ч. 1, 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, відбування якого неможливе без ізоляції від суспільства, і таке покарання, на думку апеляційного суду, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів та не є надто м`яким, як зазначає у поданій апеляційній скарзі прокурор.

Відтак, апеляційна скарга прокурора підлягає залишенню без задоволення, а вирок суду першої інстанції без зміни.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 залишити без задоволення, а вирок Сарненського районного суду Рівненської області від 29 липня 2021 року щодо ОСОБА_7 без зміни.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 з-під варти, у зв`язку з фактичним відбуттям призначеного йому покарання.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення апеляційним судом,а засудженим, яка тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий

Судді: