Справа № 127/6466/22
Провадження № 1-кп/127/127/22

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2022 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці кримінальне провадження № 0000037 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, з середньою освітою, який перебуває у цивільному шлюбі, має на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого вантажником ПП «Фортуна», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

24.01.2022 близько о 19 год. 21 хв. поліцейський взводу № 1 роти № 1 БПСП ОП «Вінниця» у Вінницькій області сержант поліції ОСОБА_6 , який згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» є працівником правоохоронного органу та підлягає захисту, перебуваючи у форменому одязі, з табельною вогнепальною зброєю, спільно з командиром поліції взводу № 2 роти № 1 БПСП ОП «Вінниця» у Вінницькій області лейтенантом поліції ОСОБА_7 та поліцейським взводу № 2 роти № 1 БПСП ОП «Вінниця» у Вінницькій області старшим сержантом поліції ОСОБА_8 , під час несення служби в складі екіпажу «Гараж - 101», отримали на службовий планшет завдання «Конфлікт», за адресою: м. Вінниця, пл. Привокзальна, де зі слів заявника ОСОБА_9 стало відомо, що невідомі особи вчинили відносно останнього протиправні дії та перебувають на зупинці громадського транспорту «ім. Є. Пікуса» в м. Вінниці.
Прибувши близько 19 год. 30 хв. 24.01.2022 на місце виклику - зупинку громадського транспорту «ім. Є. Пікуса» в м. Вінниці, працівники поліції ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підійшли до заявника ОСОБА_9 та осіб з якими в останнього виник конфлікт - ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_4 , та відповідно до положень ч. 3 ст. 18, п. 1, 4 ч. 1 ст. 31, ст. 32, ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», представились та показали своє службове посвідчення.
Після чого, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_4 почали поводити себе зухвало та агресивно, на висловлену вимогу працівників поліції припинити свою протиправну поведінку останні не відреагували, тому відповідно до вимог ст. 44, п. 1 ч. 3 ст. 45 Закону України «Про Національну поліцію» до ОСОБА_11 було застосовано прийоми рукопашного бою та спеціальний засіб «Кайданки», таким чином припинивши протиправні дії останнього.
В подальшому, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного та наркотичного сп`яніння, діючи умисно, достовірно знаючи, що ОСОБА_6 , є працівником правоохоронного органу, який виконує свої службові обов`язки, намагаючись завадити затриманню, продовжив поводити себе агресивно та усвідомлюючи, що він чинить активну фізичну протидію виконанню працівниками поліції своїх службових обов`язків, наніс ОСОБА_6 один удар рукою у ліву надбрівну ділянку та намагався зірвати захисний ремінець із рукоятки пістолета.
Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 поліцейському взводу № 1 роти № 1 БПСП ОП «Вінниця» у Вінницькій області ОСОБА_6 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми - з струсу головного мозку, забою м`яких тканин, саден лівої надбрівної ділянки, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 127/132 від 18.02.2022 за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний (понад 6, але не більше 21 дня) розлад здоров`я.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся та зазначив, що обставин викладені в обвинувальному акті відповідають дійсності. Обвинувачений повідомив суду, що він дійсно 24.01.2022 наніс один удар працівнику поліції ОСОБА_6 в ліву надбрівну ділянку та намагався зірвати захисний ремінець із рукоятки пістолету. Обвинувачений зазначив, що такі його дії були викликані у зв`язку з перебування його в стані алкогольного сп`яніння. Обвинувачений запевняв суд, що він щиро кається у вчиненому, просив суворо його не карати.
Потерпілий ОСОБА_6 направив до суду заяву від 24.03.2022 про розгляд справи у його відсутність, в якій також зазначено, що він не має ні матеріальних, ні моральних претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 . Щодо міри покарання потерпілий поклався на розсуд суду.
Вислухавши думку прокурора, обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Також судом з`ясовано чи правильно розуміє обвинувачений ОСОБА_4 зміст цих обставин, чи не має сумнівів у добровільності його позиції. Одночасно обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Аналізуючи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 повністю знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду, а тому його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 345 КК України, як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
При вирішенні питання щодо обрання обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно вимоги Відділу поліції №2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області № 106/237/22 від 25.01.2022, виданої на ім`я ОСОБА_4 вбачається, що останній в силу ст. 89 КК України є особою раніше не судимою.
Відповідно до характеристики Виконавчого комітету Погребищенської міської ради № 89 від 11.02.2022 ОСОБА_4 зареєстрований в АДРЕСА_1 , однак за вказаною адресю не проживає. Будь яких скарг про порушення громадського порядку щодо останнього не надходило.
Згідно довідки КП «Погребищенська центральна районна лікарня» Погребищенської міської ради № 02-63 від 01.02.2022, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за амбулаторною психіатричною, неврологічною або нейрохірургічною допомогою до лікаря-психіатра та за наркологічною допомогою до лікаря-нарколога КП «Погребищенської ЦРЛ» не звертався.
Відповідно до довідки КЗ «ВОПНЛ ім. акад. О.І. Ющенка» № 29/623 від 07.02.2022 ОСОБА_4 за даними архіву лікарні, картотеки поліклінічного відділення та статистичного відділу станом на 03.02.2022 на лікуванні не перебував та за медичною психіатричною допомогою не звертався.
Згідно довідки КП ВОНД «Соціотерапія» №234 від 02.02.2022 року, ОСОБА_4 на диспансерному наркологічному обліку в даному закладі не перебуває.
Відповідно до довідки КП ВОНД «Соціотерепія» № 0123 від 24.01.2022 був проведений огляд ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 24.01.2022 о 21.21 год. за підозрою у вживанні алкоголю та наркотичних речовин, встановлено алкогольне сп`яніння середнього ступеню, та наркотичне сп`яніння внаслідок вживання канабісу, алкотест 6820 1,54 ‰, аналіз сечі на мультитест канабіс позитивний.
Суд також приймає до уваги наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.
Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає щире каяття.
Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом встановлено вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння та у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів.
За приписами ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.
В рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03.10.2002 року Європейський суд з прав людини зазначив, що «виконання вироку, який передбачає позбавлення свободи, призупиняють, якщо можна розраховувати, що вирок служитиме засудженому як попередження і що він не здійснюватиме нові злочини в майбутньому, навіть без впливу, спричиненого відбуванням покарання. Роблячи такий прогноз суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою».
Загальні засади призначення покарання, визначені ст. 65 КК України, наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо призначено покарання певного виду і розміру, враховано тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, і всі ці дані у сукупності спонукають до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.
При призначенні покарання суд враховує конкретні обставини кримінального провадження, за яких вчинено діяння, а також дані про особу ОСОБА_4 , який працевлаштований, перебуває у цивільному шлюбі, має на утриманні малолітню дитину 2018 року народження, наявність обставини, що пом`якшує покарання щире каяття. Прийнято до уваги позицію потерпілого, який не наполягав на призначенні суворого покарання для обвинуваченого.
Відтак, відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та його перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, а тому щодо нього необхідно і доцільно призначити покарання у межах санкції, визначеної ч. 2 ст. 345 КК України у виді позбавлення волі на певний строк із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.
Крім того, судом було досліджено протокол затримання від 24.01.2022, згідно якого ОСОБА_4 було затримано 24.01.2022 о 23.00 год.
Також судом досліджено ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 27.01.2022, якою до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.
З урахуванням положень ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_4 необхідно зарахувати у строк покарання строк попереднього ув`язнення під час досудового розслідування кримінального провадження з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з 24.01.2022 по 27.01.2022 включно.
З метою забезпечення виконання вироку та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, до набрання вироком законної сили, але не більше ніж на 60 днів, продовжити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у виді домашнього арешту в певну пору доби з 22.00 год. до 06.00 год. за місцем проживання.
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до положень статті 100 КПК України.
Процесуальні витрати в межах даного кримінального провадження відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 65 67, 345 КК України, ст. ст. 349, 371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України та призначити йому покарання у виді 1 року позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.
У відповідності до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК зарахувати ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення під час досудового розслідування кримінального провадження у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі 24.01.2022 по 27.01.2022 включно.
Початок іспитового строку обчислювати з 31 березня 2022 року.
Запобіжний ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, але не більше ніж на 60 днів, залишити без змін домашній арешт в певну пору доби з 22.00 год. до 06.00 год.
Речові докази по кримінальному провадженню №0000037, а саме:
- оптичний носій інформації DVD-R диск на якому міститься відеозапис з нагрудного реєстратора, який перебував у користуванні командира взводу № 2 роти №1 ОСОБА_7 під час несення служби 24.01.2022 у складі екіпажу «Гараж 101» залишити при матеріалах кримінального провадження.
Вирок суду може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення, копію вироку направити учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.
Відповідно до частини 2 статті 394 КПК України, вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

Суддя: