Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/404/22 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2022 року. Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати у кримінальних справах у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участі секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні дистанційно в режимі відеоконференції в м. Кропивницькому матеріали контрольного провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на ухвалу Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27.06.2022 року, якою стосовно
ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,
продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, а саме: з 11 години 40 хвилин 27.06.2022 до 11 години 40 хвилин 25.08.2022,
ВСТАНОВИВ:
У провадженні Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

В судовому засіданні, яке відбулось 27 червня 2022 року суд, за клопотанням прокурора продовжив дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 на строк 60 днів, тобто до 25.08.2022.

Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції вказав, що обставини, які були підставою для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу не змінились, ризики, передбачені ст.177 КПК України не зникли і не зменшились, що унеможливлює застосування до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, а відтак щодо нього необхідно продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та завдань кримінального провадження.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нове рішення, яким застосувати щодо обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово з застосуванням засобів електронного контролю.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог захисник зазначає, що на думку сторони захисту дана ухвала винесена безпідставно з порушеним чинного КПК України та Конвенції про захист прав і свобод людини, з наступних підстав.

В судове засідання 27.06.2022 року прокурор прибула з клопотанням про продовження строку тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою ані захиснику, ані обвинуваченому не було надано.

Крім того, у клопотанні про продовження строку тримання під вартою не було зазначено жодного доводу щодо підтвердження наміру ОСОБА_8 порушувати вимоги ст. 177 КПК України. У клопотанні зазначено традиційний для сторони обвинувачення довід, що вина обвинуваченого підтверджується зібраними доказами та суворістю покарання. Перераховуються у клопотанні процесуальні документи кримінального провадження і немає жодного доказу щодо наявності у прокурора оперативної або іншої інформації щодо намірів порушення обвинуваченим ст. 177 КПК України, тому у клопотанні є тільки непідтверджені фантазії прокурора.

Також, захисник звертає увагу на те, що розгляд кримінального провадження триває 2 роки судом не виконується вимоги ст. 17 та 318 КПК України. Свідки та потерпілі в судове засідання не з`являються, сторона обвинувачення не приймає заходів для їх допиту у суді. Розумні строки судового розгляду згідно визначення ст. 318 вже давно вичерпані. Судовий розгляд проводиться повільно з причин відсутності доказової бази та затягування розгляду кримінального провадження з вини суду.

Обвинувачений перебуває у ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор» на протязі 15 місяців. В той же час, обвинувачений ОСОБА_8 має постійне місце реєстрації, що зазначено матеріалах кримінального провадження, що на думку захисника дає підстави застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив задовольнити її вимоги, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали надані міськрайонним судом, зваживши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.

За змістом ч.3 ст.331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

У відповідності до ст.199 КПК України, розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе та виправдане.

Суд, розглядаючи питання доцільності перебування обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою, фактично дійшов висновку про наявність підстав для продовження строку його тримання під вартою у зв`язку з продовженням існування ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які існували на час застосування до обвинуваченого такої міри запобіжного заходу і наразі не зникли і не змінились.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо необхідності продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 , оскільки продовжують існувати обставини, які виправдовують подальше обмеження його права перебувати на волі.

Як випливає із змісту судового рішення про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд врахував обставини, передбачені ст.178 КПК України.

Тобто, суд першої інстанції прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

За таких обставин, колегія суддів, приймаючи до уваги також дані про обвинуваченого у сукупності з іншими наведеними вище даними, вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано продовжив раніше обраний щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, можуть на даному етапі розгляду кримінального провадження забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч.5 ст.194 КПК України.

Рішення суду першої інстанції не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи характер та невідворотність наслідків інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_8 кримінального правопорушення, а також його суспільну небезпечність, приймаючи до уваги тяжкість кримінального правопорушення, яке відповідно ст. 12 КК України особливо тяжким злочином, за який у разі доведення винуватості загрожує покарання до 15 років позбавлення волі; особу обвинуваченого, який хоча в силу ст.89 КК України не має судимості, проте, не одружений, утриманців не має, не працює, не має постійного місця проживання, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, а відтак, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків, які наразі не усі допитані, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для обрання обвинуваченому іншого, більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

З наведених підстав колегія суддів не приймає доводи захисника щодо відсутності підстав для продовження обвинуваченому найсуворішого запобіжного заходу.

Доводи апеляційної скарги про наявність у обвинуваченого постійного місця реєстрації були предметом дослідження в суді першої інстанції, проте вказана обставина не прийнята до уваги, оскільки це не є достатнім стримуючим фактором та не переважає можливих ризиків його неправомірної поведінки.

Апеляційні доводи захисника про те, що обвинувачений довгий час перебуває під вартою та повільно проходить судовий розгляд не спростовує правильність висновків міськрайонного суду про доцільність подальшого перебування під вартою ОСОБА_8 на час судового розгляду.

Також колегія суддів не приймає до уваги апеляційні доводи про те, що ні захиснику ні обвинуваченому не було надано клопотання про продовження строку тримання під вартою, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відтак, колегія суддів вважає, що лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, дію якого продовжено судом першої інстанції, має забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні на даній стадії судового розгляду.

Порушень норм кримінального процесуального законодавства, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено.

Керуючись статтями 177, 178, 376, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27.06.2022 року якою обвинуваченому ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без зміни.
Ухвала набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4