справа № 752/8563/21
провадження №: 1-кс/752/9619/21
У Х В А Л А
про арешт майна
29.11.2021 року слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання цивільного позивача ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000232, відомості щодо якого 22.03.2021 внесені, до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, про арешт майна -

ВСТАНОВИВ:
В провадження слідчого судді надійшло вказане клопотання, в якому цивільний позивач просить накласти арешт на нежитлове приміщення, а саме на: ресторан «Золота нива», загальною площею 1024,1 (кв.м), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 247, номер об`єкта в РПВН: 11143397, яке зареєстроване на праві власності за Комбінатом громадського харчування Попільнянського районного споживчого товариства (ідентифікаційний код: 01749088) із забороною вчинення реєстраційних дій щодо об`єкту вказаного нерухомого майна.
Своє клопотання ОСОБА_3 обґрунтовує тим, що слідчим управлінням ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000232, відомості щодо якого 22.03.2021 внесені, до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, за фактом незаконного заволодіння ОСОБА_4 грошових коштів та об`єктом нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , що належить потерпілому ОСОБА_3 .

16.04.2008 ОСОБА_3 орендував у Попільнянського районного споживчого товариства в особі ОСОБА_4 приміщення та земельну ділянку ресторану «Золота нива», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Після чого, в 2009 році ОСОБА_4 запропонувала ОСОБА_3 за 100 000 доларів США викупити будівлю ресторану за вказаною адресою. Гроші влітку 2009 року було передано ОСОБА_3 особисто в руки ОСОБА_4 в м. Києві біля речового ринку «Троєщина». За ці гроші ОСОБА_4 придбала квартиру своїй доньці ОСОБА_5 , (ідентифікаційний код: НОМЕР_1 ) в с. Чайки Києво-Святошинського району Київської області.

В подальшому, 2009-2010 роках ОСОБА_4 передала ОСОБА_3 документи про передання на баланс з правом власності СТ «Будівельник на селі» чотирьох нежитлових приміщень, в тому числі ресторану «Золота нива» за вказаною адресою. В 2010 році ОСОБА_3 , був обраний керівником СТ «Будівельник на селі», після чого СТ «Будівельник на селі» вийшло зі складу Попільнянського районного споживчого товариства разом із майном, що було на балансі.

Упродовж 2008-2021 рр. ФОП ОСОБА_3 за власні кошти зробив ремонт та невід`ємні поліпшення будівлі ресторану на суму 6 839 887, 20 гривень, що підтверджується матеріалами в кримінальному провадженні. ОСОБА_4 не заперечувала щодо ремонту та не висловлювала жодних претензій щодо власності СТ «Будівельник на селі» та ОСОБА_3 на будівлю ресторану до літа 2019 року. Разом з цим, 18.07.2019 зареєстровано право власності СТ «Будівельник на селі» на вказану будівлю. Після цього ОСОБА_4 почала вимагати від ОСОБА_3 додатково 2 000 000 грн., погрожуючи скасувати реєстрацію права власності та відібрати ресторан у СТ «Будівельник на селі» та ОСОБА_3 .

Крім того, 04.11.2021 ОСОБА_4 як керівник Комбінату громадського харчування Попільнянського районного споживчого товариства увійшла в змову з державним реєстратором ОСОБА_6 , який вніс недостовірну інформацію до державного реєстру про площу та адресу ресторану, здійснив незаконну перереєстрацію права власності на будівлю ресторану на користь Комбінату громадського харчування. Після цього, шляхом підроблення документів ОСОБА_4 отримала судові рішення щодо позбавлення права власності СТ «Будівельник на селі» на будівлю ресторану, після чого 27.03.2021 здійснила фізичне захоплення будівлі ресторану разом з майном та поліпшенням, що були зроблені в будівлі за рахунок ОСОБА_3 як фізичної особи та ФОП ОСОБА_3 .

Таким чином, в 2009 році ОСОБА_4 шляхом шахрайства заволоділа грошима ОСОБА_3 в сумі 100 000 доларів США, а з листопада 2019 року ОСОБА_4 шляхом підроблення документів вчинила дії щодо заволодіння майном ОСОБА_3 та нерухомим майном СТ «Будівельник на селі», а саме: будівлю ресторану «Золота нива», яку було передано в 2009-2010 роках.

26.03.2021 ОСОБА_3 , визнано потерпілим у кримінальному провадженні № 0000232, що підтверджується пам`яткою про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

Постановою слідчого СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 від 27.03.2021 нежитлове приміщення, а саме: ресторан «Золота нива», загальною площею 1024,1 (кв.м), що знаходиться за адресою: Житомирська обл.., Попільнянський район., смт. Попільня, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 5 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000232.

Крім того, 31.03.2021 на адресу слідчого управління ГУНП у місті Києві ОСОБА_3 подав цивільний позов, керуючись статтями 61, 128 КПК України, подано цивільний позов в рамках кримінального провадження №0000232.

Разом з цим, ухвалою Київського апеляційного суду м. Києва від 23.11.2021 скасовано арешт з вищевказаного майна, який накладений ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 08.04.2021 у справі № 752/8563/21 (провадження №: 1-кс/752/2927/21), що підтверджується інформацією із сайту Київського апеляційного суду м. Києва.

Виходячи з викладеного, накладення арешту та заборона вчиняти реєстраційні дії щодо вказаного нерухомого майна, яке стало об`єктом злочину, є єдиною можливістю забезпечення цивільного позову ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000232.

В судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, про дату, час та місце розгляду вказаного клопотання повідомлявся належним чином. До початку розгляду вказаного клопотання подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, вимоги в клопотанні підтримав та просив їх задовольнити.

Разом з цим, представники Комбінату громадського харчування Попільнянського районного споживчого товариства в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

При цьому, відповідно до ч. 2 ч. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Положеннями ч. 1 ст. 107 КПК України визначено, що рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію.

Враховуючи вищевказані положення КПК України, слідчий суддя вважає за можливо розглянути клопотання за відсутності сторін кримінального провадження та без фіксування судового засідання за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання та додані до нього документи, а також матеріали кримінального провадження, вважає необхідним задовольнити клопотання, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 КПК України, у клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено: розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог; докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000232, відомості щодо якого 22.03.2021 внесені, до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, за фактом зловживання довірою та заволодіння ОСОБА_4 грошовими коштами ОСОБА_3 під приводом передачі останньому права власності на ресторан «Золота нива», чим завдала потерпілому ОСОБА_3 матеріальних збитків в особливо великих розмірах.

В рамках вказаного кримінального провадження, 26.03.2021 ОСОБА_3 , визнано потерпілим у кримінальному провадженні №0000232, що підтверджується пам`яткою про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

В матеріалах кримінального провадження наявний цивільний позов ОСОБА_3 , згідно якого ОСОБА_3 просить стягнути з ОСОБА_4 та Комбінату громадського харчування Попільнянського районного споживчого товариства (ідентифікаційний код: 01749088) грошові кошти у розмірі 9 636 827, 20 грн. (дев`ять мільйонів шістсот тридцять шість тисяч вісімсот двадцять сім гривень, двадцять копійок).

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що 14.10.2010 відповідно до акту прийому передачі ресторан «Золота нива», що знаходиться за адресою: Житомирська обл., смт. Попільня, вул. Богдана Хмельницького, 5 переданий ОСОБА_3 з правом власності. Разом з цим, 04.11.2019 державним реєстратором ОСОБА_6 здійснено перереєстрацію права власності на нежитлове приміщення, а саме: ресторан «Золота нива», загальною площею 1024,1 кв.м., реєстраційний номер об`єктом нерухомого майна 247 на Комбінат громадського харчування Попільнянського районного споживчого товариства (ідентифікаційний код: 01749088) керівником якого є ОСОБА_4 .

Таким чином, без рішення суду або іншого уповноваженого органу Міністерства юстиції України державний реєстратор ОСОБА_6 позбавив Споживче товариство «Будівельник на селі» права власності на будівлю ресторану, тобто вніс недостовірні відомості про площу об`єкту та його фактичну адресу і зареєстрував паралельно другий реєстраційний номер на один і той самий об`єкт. Після цього, шляхом підроблення документів ОСОБА_4 отримала судові рішення щодо позбавлення права власності СТ «Будівельник на селі» на будівлю ресторану, а 27.03.2021 здійснила фізичне захоплення будівлі ресторану разом з майном та поліпшеннями, що були зроблені в будівлі за рахунок ОСОБА_3 як фізичної особи та ФОП ОСОБА_3 в сумі 6 839 887,20 гривень, що підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Одночасно з цим, ухвалою Київського апеляційного суду м. Києва від 23.11.2021 скасовано арешт з вищевказаного майна, який накладений ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 08.04.2021 у справі № 752/8563/21 (провадження №: 1-кс/752/2927/21), що підтверджується інформацією із сайту Київського апеляційного суду м. Києва.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Постановою слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_7 від 27.03.2021 нежитлове приміщення, а саме: ресторан «Золота нива», загальною площею 1024,1 (кв.м), що знаходиться за адресою: Житомирська обл., Попільнянський район., смт. Попільня, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 5, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 247, номер об`єкта в РПВН: 11143397 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000232.

При цьому, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема: відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Положеннями ч. 6 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Разом з цим, відповідно до ч. 7 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Частиною 10 статті 170 КПК України визначено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Оскільки кримінальним правопорушенням ОСОБА_3 завдано майнової шкоди у розмірі 9 636 827, 20 грн. (дев`ять мільйонів шістсот тридцять шість тисяч вісімсот двадцять сім гривень, двадцять копійок), останнім подано цивільний позов в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає обґрунтовану потребу досудового розслідування, яка виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи осіб, визначений пунктом 2 частини 3 статті 132 КПК України.

Слідчий суддя, у відповідності до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна враховує: правові підстави для арешту майна, а саме: наявність збитків завданих ОСОБА_3 і відшкодування яких можливо за рахунок майна Комбінату громадського харчування Попільнянського районного споживчого товариства (ідентифікаційний код: 01749088) керівником якого є ОСОБА_4 , що є також об`єктом вчиненого кримінального правопорушення; наявність можливих дій ОСОБА_4 , що підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Отже, вирішуючи питання про можливість накладення арешту на вказане у клопотанні майно, слідчий суддя приймає до уваги розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та позицію потерпілої сторони щодо підстав накладення арешту на майно.

Відповідно до положень ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Нормою ст. 41 Конституції України встановлюється непорушність права особи на володіння, користування і розпорядження своєю власністю.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

У відповідності до частини 11 статті 170 КК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Положеннями ч. 4 ст. 173 КПК України встановлено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Враховуючи розмір завданих збитків, позицію потерпілої сторони у кримінальному провадженні, вважає неможливим застосування найменшого обтяжливого способу арешту майна, оскільки це призведе до непередбачуваних наслідків, у тому числі відчуження вказаного нерухомого майна на користь третіх осіб, а тому слідчий суддя вважає необхідним застосувати заборону будь-яким особам вчиняти дії щодо об`єкта вказаного нерухомого майна.

З огляду на викладене та враховуючи наявність даних про достатність доказів, що вказують на наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, розміру завданої шкоди потерпілому ОСОБА_3 , слідчий суддя вважає, що у зв`язку з цим виникла обґрунтована необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно, з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (забезпечення цивільного позову), а також з метою недопущення приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вищевказаного майна, у зв`язку із цим приходить до висновку про задоволення клопотання про арешт майна, до скасування арешту у встановленому законом порядку.

Керуючись ст.ст. 372, 376 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання цивільного позивача ОСОБА_3 - задовольнити.

Накласти арешт на нежитлове приміщення, а саме на: ресторан «Золота нива», загальною площею 1024,1 (кв.м), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 247, номер об`єкта в РПВН: 11143397, яке зареєстроване на праві власності за Комбінатом громадського харчування Попільнянського районного споживчого товариства (ідентифікаційний код: 01749088) із забороною вчинення реєстраційних дій щодо об`єкту вказаного нерухомого майна.
Ухвала виконується негайно слідчим, прокурором та цивільним позивачем та/чи його представником у кримінальному провадженні.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1