Справа №295/1361/20
УХВАЛА
Іменем України

22.02.2022 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю сторін судового провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
представника потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження № 0000287 від 19.01.2019 по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичева, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст.ст. 128, 162 ч. 1 КК України,-
встановив:

На розгляді в суді знаходиться зазначене кримінальне провадження, у якому ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 128, 162 ч. 1 КК України за наступних обставин.
19.01.2019, близько 00 години 30 хвилин, ОСОБА_6 , перебував поблизу місця проживання ОСОБА_4 , що за адресою: АДРЕСА_2 та підійшов до вікна указаної квартири, умисно, не маючи визначених законом підстав та відповідного дозволу володільця, поштовхом рук відчинив вікно та незаконно проник до даної квартири, яка належить останньому.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 , знаходячись всередині квартири АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклої суперечки із ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що проникнення до житла особи без згоди володільця є незаконним, не маючи відповідного дозволу ОСОБА_4 , наблизився до останнього, який сидів на дивані, та, проявивши злочинну недбалість, не передбачаючи можливості настання від вчинених ним дій суспільно небезпечних наслідків, хоча повинен був і міг їх передбачити, штовхнув ОСОБА_4 , внаслідок чого останній впав на підлогу.

У результаті падіння ОСОБА_4 отримав тілесне ушкодження у вигляді закритого уламкового, вколоченого перелому лівої стегнової кістки в нижній частині її зі зміщенням відломку, яке відноситься до тілесного ушкодження середньої тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Під час судового розгляду сторона захисту просила закрити кримінальне провадження у зв?язку із закінченням строків давності. Обґрунтовуючи, що подія кримінального правопорушення відбулася 19.01.2019, тобто з моменту вчинення кримінального правопорушення минуло понад 3 роки, що згідно з п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності. Зазначили, що при вирішенні питання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України необхідність врахування позиції обвинуваченого щодо визнання чи невизнання ним вини у пред`явленому обвинуваченні нормами КПК України не передбачена (постанова Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29.05.2019 у справі №287/359/14-к). Стосовно заявленого потерпілим ОСОБА_4 цивільного позову, просили залишити без розгляду, що за змістом ч. 7 ст. 128 КПК України не перешкоджає потерпілому пред`явленню позову в порядку цивільного судочинства.
Прокурор підтримав клопотання обвинуваченого про закриття кримінального провадження. При цьому прокурор зазначив, що обвинувачений на даний час не судимий, що підтверджується відповідним документом - вимогою про відсутність наявності судимостей щодо обвинуваченого та є підстави для задоволення клопотання сторони захисту.
Обвинуваченому роз`яснено наслідки закриття кримінального провадження за нереабілітуючою обставиною. Однак, ОСОБА_6 не заперечував проти закриття справи відповідно до положень ст. 49 КК України.
Потерпілий щодо даного клопотання сторони захисту покладався на розсуд суду, а його представник заперечував щодо закриття кримінального провадження за ст. 49 КК України.
Вислухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.

Звільнення від кримінальної відповідальності за строками давності, передбачені у ст. 49 КК України.
Дослідивши санкцію ч. 1 ст. 162 КК України можна зробити висновок, що дане кримінальне правопорушення, відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України є кримінальним проступком, а по санкції ст. 128 КК України указане кримінальне правопорушення, відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України є нетяжким злочином.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки - три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

З наведеного можна зробити висновок, що строк давності в даному випадку складає три роки з дня вчинення кримінальних правопорушень.

Згідно ч. 2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання.

У даному кримінальному провадженні строк давності не призупинявся. Приводи, які застосовувалися до обвинуваченого не є підставою для призупинення перебігу строків давності. В розшуку останній не перебував.

Згідно ч. 3 ст. 49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

У кримінальному провадженні відсутні відомості, що ОСОБА_6 вчинено новий злочин.

Згідно матеріалів справи, подія кримінального правопорушення відбулася 19.01.2019. З цього виходить, що проміжок часу з моменту вчинення кримінальних правопорушень складає понад 3 років, що згідно з п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності за злочин невеликої тяжкості.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

У постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29.05.2019 року у справі № 287/359/14-к, суд прийшов до висновку, що у нормах КПК не вбачається, що при вирішенні питання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України необхідно враховувати позицію обвинуваченого щодо визнання чи невизнання ним вини у пред`явленому обвинуваченні.
В мотивувальній частині постанови Верховного Суду від 12.11.2019 року у справі №566/554/16-к вказується про те, що у випадку встановлення передбачених у ст. 49 КПК України підстав та відсутності заперечень з боку обвинуваченого, закривається кримінальне провадження та звільняється особа від кримінальної відповідальності. Визнання винуватості не є умовою для звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України.
Відповідно правової позицій касаційної інстанції викладених в постановах по справам № 462/7282/14-к від 12.12.18, № 200/4664/14-к, №566/554/16-к від 12.11.19 дане клопотання підлягає до задоволення без встановлення вини обвинуваченого.
Згідно ч. 8 ст. 284 КПК закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 1 ч. 2 цієї статті, не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.
Суд роз`яснив обвинуваченому наслідки закриття провадження. У судовому засіданні, обвинувачений не заперечував проти закриття кримінального провадження.

З огляду на наведене та враховуючи всі доводи сторін, останні правові мотиви та рішення прийняті Верховним Судом, клопотання обвинуваченого підлягає до задоволення, а кримінальне провадженню закриттю, оскільки спливли строки давності, передбачені ст. 49 КК України та перебіг давності не зупинявся та не переривався, обвинувачений в розшук не оголошувався, а застосовані до обвинуваченого приводи перебіг давності не зупиняють.

Разом з тим, долю речових доказів, суд вирішує відповідно ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати понесені на залучення експерта по даному кримінальному провадженню за проведення експертиз, слід компенсувати за рахунок держави.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 матеріальної шкоди у розмірі 226500 грн та моральної шкоди у розмірі 200000 грн слід залишити без розгляду.

Керуючись ст. 49 КК України та ст. ст. 100, 126, 128, 284 КПК України, суд, -

постановив:

Клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження у зв?язку із закінченням строків давностізадовольнити.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ст.ст. 128, 162 ч. 1 КК Україниу зв`язку з закінченням строків давності, а кримінальне провадження № 0000287 від 19.01.2019 - закрити.
Речові докази: сліди пальців рук та зразки відбитків рук - знищити.
Процесуальні витрати на залучення експерта для проведення дактилоскопічної експертизи, на загальну суму 1256,08 грн компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 матеріальної шкоди у розмірі 226500 грн та моральної шкоди у розмірі 200000 грн - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1