н/п 1-кс/953/9163/21
"23" вересня 2021 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
В С Т А Н О В И В :
Процесуальне керівництво здійснюється обласною прокуратурою.
Досудовим розслідуванням встановлено, що на підставі наказу начальника квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова (далі КЕВ м. Харкова) від 13.08.2012 за №98, ОСОБА_6 призначено на посаду економіста з договірних та претензійних робіт КЕВ м. Харкова.
12.08.2021 близько 12:00 год. ОСОБА_7 знову відвідав КЕВ м. Харкова, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , де знову спілкувався з ОСОБА_6 з приводу можливої оренди складського приміщення для зберігання продуктів харчування. Під час бесіди ОСОБА_6 повідомила ОСОБА_7 , що зазначене питання вона обговорить зі своїм керівником та після чого повідомить його про результат. Цього ж дня, близько 15:10 год. ОСОБА_6 зателефонувала ОСОБА_7 та повідомила про необхідність зустрітись для обговорення питання щодо оренди нерухомого військового майна. При цьому ОСОБА_6 пояснила, що ОСОБА_7 потрібно узяти з собою документи ФОП ОСОБА_9 для оформлення дозволу на користування.
13.08.2021 близько 10:30 год. ОСОБА_7 знову прийшов до приміщення КЕВ м. Харкова, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , де знову спілкувався з ОСОБА_6 з приводу можливої оренди складського приміщення для зберігання продуктів харчування. Перебуваючи в службовому кабінеті ОСОБА_6 , ОСОБА_7 надав останній документи ФОП ОСОБА_9 та отримавши їх, остання на комп`ютері виготовила документ з назвою «Попередній договір оренди від 12.08.2021» відповідно до якого КЕВ м. Харкова в особі начальника КЕВ м. Харкова (Орендодавець) підполковника ОСОБА_8 , що діє на підставі Положення та Свідоцтва про реєстрацію військової частини як суб`єкта господарської діяльності у Збройних Силах від 10.11.2015 №838, з одного боку та ФОП ОСОБА_9 (Орендар) та діє на підставі Виписки з Єдиного державного реєстру фізичних осіб підприємців уклали договір про наступне:п.1.1 У разі урегулювання питання нормативно-правових документів, Орендодавець зобов`язується укласти з ФОП ОСОБА_9 договір оренди і передати даному суб`єкту господарської діяльності, згідно чинного законодавства, в оренду нерухоме військове майно нежитлові приміщення загальною площею 400.3 кв.м. в будівлі АДРЕСА_4 , військового містечка № НОМЕР_1 , що знаходиться на балансі КЕВ м. Харкова, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , вартість якого буде визначена за незалежною оцінкою на дату, яка передує укладенню договору.
Після виготовлення вищезазначеного документа, ОСОБА_6 надала його на підпис ОСОБА_7 та в подальшому повідомила що направляється до начальника КЕВ м. Харкова підполковника ОСОБА_8 з метою підписання вказаного договору у останнього. Але через деякий час ОСОБА_6 повернулась до ОСОБА_7 та повідомила, що її керівник зайнятий, потрібно почекати, а також запропонувала вийти на вулицю. Знаходячись на вулиці, біля приміщення КЕВ м. Харкова, за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_6 пояснила ОСОБА_7 , що офіційно договір оренди овочевого складу укладено не буде, а працювати будуть «в чорну». Також ОСОБА_6 запевнила ОСОБА_7 , що надрукований нею документ дає йому право відвідувати нежитлові приміщення загальною площею 400.3 кв.м. в будівлі АДРЕСА_4 , військового містечка № НОМЕР_1 , що знаходиться на балансі КЕВ м. Харкова, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 . На питання ОСОБА_7 , яким чином останній повинен сплачувати грошові кошти за оренду вищезазначеного складського приміщення, то ОСОБА_6 пояснила, що оскільки працюємо «в чорну», то нею буде надано ОСОБА_7 номер карткового рахунку, на який кожного місяця потрібно буде перераховувати грошові кошти в сумі 10 000 грн.
Таким чином, ОСОБА_6 створила умови, при яких ОСОБА_7 вимушений був погодитись на передачу ОСОБА_6 неправомірної вигоди за здійсненням нею впливу на начальника КЕВ м.Харкова підполковника ОСОБА_8 з метою подальшого користування нерухомим військовим майном нежитлові приміщення загальною площею 400.3 кв.м. в будівлі № НОМЕР_2 , військового містечка № НОМЕР_1 , що знаходиться на балансі КЕВ м.Харкова, розташоване за адресою: Харківська область, Богодухівський район, м. Катукова, 3а.
В подальшому ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повернулись до службового кабінету ОСОБА_6 та остання знову взяла документ з назвою «Попередній договір оренди від 12.08.2021» та вийшла. Через деякий час, ОСОБА_6 повернулась до свого службового кабінету, в якому на неї чекав ОСОБА_7 та надала йому підписаний начальником КЕВ м.Харкова документ з назвою «Попередній договір оренди від 12.08.2021». Отримавши зазначений документ ОСОБА_7 покинув службовий кабінет ОСОБА_6
19.08.2021 об 13:30 год. на номер оператора мобільного зв`язку України з номером НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_7 надійшло текстове повідомлення з номера оператора мобільного зв`язку України з номера НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_6 з наступним змістом « НОМЕР_5 , ОСОБА_5 ». Послідовність цифр текстового повідомлення становить номер банківської картки, яка належить матері ОСОБА_6 - ОСОБА_5 та оформлена на останню.
27.08.2021 в обіденний час ОСОБА_7 з метою огляду складського приміщення №36 загальною площею 400.3 кв.м., що знаходиться на території військового містечка № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , прийшов до зазначеного військового містечка та надав охоронцям території документ наданий 13.08.2021 ОСОБА_6 , а саме: «Попередній договір оренди від 12.08.2021». Охоронці території повідомили ОСОБА_7 , що зазначений документ не дає йому право користування складським приміщенням.
01.09.2021 в першу половину дня ОСОБА_7 знову прийшов до приміщення КЕВ м. Харкова, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , де знову спілкувався з ОСОБА_6 з метою з`ясування причин не допуску його до складського приміщення, на що ОСОБА_6 повідомила, що вирішить дане питання зі своїм керівником після 13.09.2021
15.09.2021 близько 12:00 год. ОСОБА_7 знову прийшов до приміщення КЕВ м. Харкова, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , де знову спілкувався з ОСОБА_6 та остання під час бесіди запевнила ОСОБА_7 , що вона вирішила питання про оренду приміщення, що ОСОБА_7 та ФОП ОСОБА_9 можуть використовувати складське приміщення №36 загальною площею 400.3 кв.м., що знаходиться на території військового містечка № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 для зберігання продуктів харчування та в підтвердження своїх слів надала ОСОБА_7 копію документів «Попередній договір оренди від 12.08.2021» та «лист за вих.№1386 від 15.09.2021 адресований начальнику охорони (сторожової) КЕВ м. Харкова, відповідно до якого зазначено: «надати доступ транспортним засобам ФОП ОСОБА_9 на територію військового містечка № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_5 (овочесховище). Крім того, ОСОБА_6 надала аркуш паперу для нотатків на якому було зазначено номер карткового рахунку, а саме: « НОМЕР_5 » та пояснила, що ОСОБА_7 повинен перерахувати грошові кошти в сумі 10 000 грн. нібито за оренду приміщення.
16.09.2021 у вечірній час доби ОСОБА_7 з метою огляду відвідав територію військового містечка № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_5 (овочесховище) та охоронці території надали йому доступ до приміщення овочесховища.
17.09.2021 під час телефонної розмови ОСОБА_6 з ОСОБА_7 , останній поцікавився, яку суму грошових коштів (за один місяць чи більше) потрібно перерахувати на наданий ОСОБА_6 картковий рахунок, на що ОСОБА_6 пояснила, що це залежить від ОСОБА_7 .
21.09.2021 ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України тобто вона підозрюється в одержанні неправомірної вигоди для себе за обіцянку здійснити вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.
Вилучені 21.09.2021 під час зазначених слідчих дій предмети та речі були направлені до приміщення СУ ГУНП в Харківській області, за адресою: м. Харків, вул. Весніна, 14 де були оглянуті та визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Прокурор зазначає, що предмети та речі, які були вилучені 21.09.2021 під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 відповідають критеріям ч.1 ст.98 КПК України, а саме були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди, є об`єктом кримінально противоправних дій, можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Прокурор, посилаючись на вимоги ст. 98, 170 КПК України, з метою забезпечення збереження речового доказу, просить накласти арешт на вказане майно.
Прокурор до судового засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, просив задовольнити клопотання.
Власник майна до судового засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним чином.
Враховуючи вимоги ч.1 ст.172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без участі власників майна та прокурора.
Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, виходячи з наступного.
Під час проведення обшуку 21.09.2021 було вилучено вказане у клопотанні прокурора майно.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.
Згідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до задоволення клопотання, оскільки прокурор довів наявність підстав вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 369-2 КК України, а тому з метою забезпечення збереження доказової інформації, яка була отримана під час проведення 21.09.2021 обшуку на зазначеному в клопотанні майні, яке може містити відомості про факти чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, як тимчасово вилучене майно, вважає за необхідне накласти арешт на майно.
Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема псуванню, зникненню, знищенню, передачі майна, яке є речовим доказом, тобто зберегло на собі сліди вчинення злочину та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
На підставі вищевикладеного слідчий суддя задовольняє клопотання прокурора про накладення арешту на майно.
Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч.4 ст.107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
ПОСТАНОВИВ:
Задовольнити клопотання прокурора про арешт майна.
Місцем зберігання вказаного майна визначити в матеріалах справи. Майно, на яке накладено арешт зберігати відповідно до порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1