Провадження № 1-кп/947/205/22
УХВАЛА
11.02.2022 року

Київський районний суд м. Одеси, у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000756 від 08.05.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Київського районного суду м. Одеси знаходиться обвинувальний акт, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000756 від 08.05.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

В судовому засіданні, прокурор заявив клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, з триманням у ДУ «Одеський слідчий ізолятор».
Прокурор обґрунтовує своє клопотання відносно ОСОБА_7 тим, що на теперішній час не зникли ризики передбачені п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України та тим, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10 років, немає стійких соціальних зв`язків, немає на утриманні неповнолітніх дітей, не працює та не має постійного джерела прибутку, крім того кримінальне провадження судом не розглянуто, не допитано ключових свідків обвинувачення та потерпілого, останній знаходячись на волі, з метою уникнення суворої кримінальної відповідальності за скоєне може переховуватись від судового органу, незаконно впливати на учасників провадження та продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів, на думку прокурора, не може усунути існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і не забезпечить його належної процесуальної поведінки.
Захисник ОСОБА_6 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , заперечувала проти клопотання прокурора. Також, захисник пояснила, що прокурором не доведено та не підтверджено жодного ризику передбаченого ст. 177 КПК України та обвинувачений не має жодного наміру переховуватись від суду. Крім того, у обвинуваченого є постійне місце мешкання та знаходяться на утриманні троє дітей, а раніше обраний запобіжний захід у виді домашнього арешту обвинуваченим ніколи не порушувався.
Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав думку захисника.
Вислухавши думку учасників процесу, оцінивши надані докази у сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 необхідно відмовити з наступних підстав.
Так, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, санкцією якої передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років із конфіскацією майна.
Стороною обвинувачення не доведенні ризики, передбаченні ч.1 ст.177 КПК України, а саме.

Прокурор вказує ризики, як на підставу для обрання найсуворівшого запобіжного заходу, при цьому не обґрунтовуючи та не підверджуючи, а лише перелічуючи одні й ті самі ризики, які вже були досліжджені судом та щодо яких вже була дана оцінка.

Обвинуваченому ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту строком до 05.02.2022 року з покладенням відповідних обов`язків, які ОСОБА_7 не порушував та кожного разу з`являвся до суду за викликом.

Крім того, прокурор вказує, що наявність обвинувачення є підставою для обрання більш суворого запобіжного заходу, однак Європейський суд з прав людини в рішенні «Мамедова проти Росії» (Mamedova v Russia) 7064/05 від 01 червня 2006 року зазначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.
Всі обставини у сукупності свідчать про необґрунтованість та недоведеність ризиків зазначених у клопотанні прокурора про обрання ОСОБА_7 найсуворівшого запобіжного заходу у виді тримання під вартою та у зв`язку із чим у задоволенні вказаного клопотання необхідно відмовити, як подане безпідставно.
З урахуванням викладеного, суд зазначає, що враховуючи вік обвинуваченого ОСОБА_7 , його стану здоров`я, міцності соціальних зв`язків на волі та з урахуванням викладеного в сукупності, керуючись ст.ст. 3, 5, 6, 7 Конвенції з прав людини та основоположних свобод 1950 року, суд приходить до висновку про те, що на даній стадії судового провадження запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби буде достатнім для забезпечення належної поведінки обвинуваченого.

Згідно ч.1, ч.2 ст.182 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбаченого покарання у виді позбавлення волі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 177, 178, 183, 184, 194, 196, 197, 331, 369-372 КПК України,
ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою - відмовити.
Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 (шістдесят) діб, зобов`язавши його не залишати житло, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22.00 до 06.00 години, без дозволу суду.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки: за першою вимогою прибувати до суду; не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання або роботи; утримуватись від спілкування з іншими учасниками кримінального провадження (зокрема зі свідками) та потерпілим, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, якщо такий є, а також інші документи, що дають право на виїзд з України.

Виконання ухвали суду та контроль за поведінкою обвинуваченого покласти на ВП № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області за місцем проживання обвинуваченого.

Відповідно до ч.6 ст.181 КПК України визначити строк дії ухвали суду про тримання особи під домашнім арештом два місяця, тобто до 10.04.2022 року, включно.

Ухвала суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1