Єдиний унікальний номер судової справи 201/8971/21
Номер провадження 1-кс/201/2758/2021
УХВАЛА
Іменем України

08 вересня 2021 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ ВП № 5 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 18.03.2021р. про закриття кримінального провадження № 0001211 від 15.05.2019р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 (діє на підставі ордеру від 03.09.2021р.) звернувся до слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою на постанову слідчого СВ ВП № 5 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 18.03.2021р. про закриття кримінального провадження № 0001211 від 15.05.2019р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України.

В обґрунтування скарги зазначила, що кримінальне провадження, розпочате за заявою ОСОБА_4 , закрите всупереч положенням ст. 9 КПК України без проведення жодної слідчої дії, без з`ясування усіх обставин, а тому постанова слідчого має бути скасована.

Заявник в судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, у зв`язку із чим, враховуючи положення ч. 6 ст. 9 КПК України, суддя слідчий вважає за необхідне застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України та розглянути дану скаргу без участі заявника, з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки.

Слідчій в судове засідання не з`явився, про дату, місце і час розгляду скарги був повідомлений належним чином, про що наявні докази у матеріалах скарги. Матеріали кримінального провадження не надав.

Неявка слідчого або прокурора не перешкоджає розгляду скарги, що відповідає положенням ч. 3 ст. 306 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали за скаргою, надані прокуратурою області матеріали кримінального провадження, зіставивши доводи скарги з вимогами закону, приходить до висновку про необхідність задоволення скарги, виходячи з такого.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчого слідчого відділу ВП № 5 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області перебувало кримінальне провадження № 0001211 від 15.05.2019р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України, розпочате за заявою ОСОБА_4 за фактом неналежного виконання професійних обов`язків працівниками КЗ «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня».

Постановою слідчого слідчого відділу ВП № 5 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 18.03.2021р. закрите кримінальне провадження № 0001211 від 15.05.2019 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

В оскаржуваній постанові йдеться про те, що до слідчого управління ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява від ОСОБА_4 про те, що працівниками КЗ «Дніпропетровська обласна дитяча клінічна лікарня» неналежно виконали свої професійні обов`язки внаслідок недбалого чи несумлінного до них ставлення, що спричинило смерть її новонародженій дитині, 10.03.2019 року
В ході розслідування кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходилась у пологовому відділенні в КЗ «ДОПЦ зі стаціонаром» ДОР з 10.03.2019 року по 14.03.2019 року із діагнозом вагітність, 38 тижні. 10.03.2019 року лікарем акушер-гінекологом ОСОБА_6 та завідуючою відділення ОСОБА_7 прийняті пологи о 13:44 год. Вага дитини при народженні складала 3100 гр., стать чоловіча, зріст дитини при народженні 50 см. 14.03.2019 року ОСОБА_4 разом із новонародженою дитиною була виписана на 4 дні після пологів. На 4-у добу життя новонародженої дитини при УЗД виявлена відкрита артеріальна протока, консультований дитячим кардіохірургом. Надалі породілля із дитиною знаходилась у відділенні патології КЗ «ДОПЦ зі стаціонаром» ДОР, же на 8-у добу життя стан дитини різко погіршився за рахунок фебріальної лихоманки, пригнічення ЦНС, надалі судоми, запальні зміни в ЗАК. Проведена пункція кефалогематома, спроба отримати ліквор при пункції, але не вдала. Дитина переведена до ААІТН ОДКЛ: при надходженні відмічені асинклітизм кісток черепу, клінічні судом, гнійний кон`юнктивіт та смфаліт. Проведене КТ головного мозку субкортикальна лейкомаляція, ознаки крововиливу в скроневу долю справа. У віці 44 дні з`явився тогальний геморатичний синдром, ознаки інфекційно-токсичного шоку. Незважаючи на інтенсивну терапію смерть дитини настала у віці 45 діб. Заключний клінічний діагноз: комбіноване пренатальне травматично-гіпоксичне ураження головного мозку: асинклітизм черепу зі зміщенням потиличної кістки всередину черепу, внутрішньо мозкова гематома правої скроневої долі, кефалогематома справа (дренування 18.03.2019р.), церебральна лейкомаляція. Ускладнення: гнійний менінгіт. Сепсис неонатальний: серьозний перитоніт, інфекційно-токсичний шок, тромбо-геморагічний синдром.
Відповідно до протоколу патологоанатомічного дослідження № 62 трупа дитини першого року життя від 25.04.2019р., безпосередньо причиною смерті дичини з`явився набряк-набухання головного мозку. Збіг діагнозів.
В ході досудового розслідування призначена комісійна судово-медична експертиза, виконання якої доручено судово-медичним експертам Обласного судово-медичної експертизи Житомирської обласної ради.
Відповідно до висновку' № 28 від 17.02.2020р. комісійної судово-медичної експертизи, по факту смерті дитини ОСОБА_8 , надання медичної допомоги відповідало клінічним маршрутам лікування новонароджених у відповідних закладах. Допомога дитині в КЗ «ДОІТЦ зі стаціонаром» ДОР та КЗ «ДОДКЛ» ДОР надавалась в межах профільних протоколів лікування. Основні та супутні захворювання у дитини не виходять за межі необхідних термінів встановлення їх у медичних закладах. Діагнози захворювання у дитини встановлювались своєчасно. Всі захворювання у дитини були виявлені прижиттєво. Вказані у дитини захворювання являються умовно виліковними. Медична допомога надавалась вчасно згідно діагнозів та стану дитини відповідно до профільних протоколів лікування, суттєвих порушень при лікували дитини комісія експертів не вбачає. Тактика лікування відповідала протоколам надання медичної допомоги. Неправильних дій при лікування дитини зі сторони лікарів, які могли кардинально вплинути на перебіг захворювань, комісія експерт не вбачає. Причинно-наслідкового зв`язку між діями лікарів і заступленню смерті дитини, комісія експертів не вбачає.
Причиною смерті дитини явилось важке ураження центральної неонове системи (травматично-гіпоксичне ураження головного мозку) та тромбо-геморагічний шок. Комісія експертів вважає, що основною причиною смерті є ускладнення під час пологів та ослабленого імунітету, внаслідок попадань інфекції, захворювання матері під час вагітності (герпесу з ураженням губ (на 1 тижні). ГРІ, трахеїту, гаймориту (18-19 тижнів), матки, мікроаденоми гіпофез; сечокам`яної хвороби, ангіоліпоми лівої нирки, функціонуючого овального вікна).
По даним протоколу розтину супутній діагноз не вказаний. Дії лікарів по наданню медичної допомоги були правильними.
Надалі у постанові слідчим надана характеристика складу злочину.
Враховуючи, що об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України, характеризується діянням (дією чи бездіяльністю) - невиконанням чи неналежним виконанням медичним або фармацевтичним працівником свої професійних обов`язків внаслідок недбалого чи несумлінного до них ставлення з наслідками у вигляді тяжких наслідків для хворого неповнолітнього, причинним зв`язком між вказаними діянням та наслідками Обов`язковою ознакою об`єктиви-сторони є настання тяжких наслідків для хворого. До таких наслідків слід відносити смерть, тяжке або середньої тяжкості тілесне ушкодження, інвалідність або інше ускладнення хвороби. Суб`єктивна сторона злочину характеризуй необережною формою вини.
Таким чином під час досудового розслідування встановлена відсутність у діянні складу кримінального правопорушення.
Суддя слідчий зазначає, що завданнями кримінального провадження, відповідно до ст. 2 КПК України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

На підставі ч. 2 ст. 9 КПК України керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно з ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених випадках, - на потерпілого.

Статтею 93 КПК України встановлено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

У свою чергу, слідчий, прокурор під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву.

Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину чи самої події, то він має звернути увагу на те, що б така постанова у обов`язковому порядку містила детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить вона висновки щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Практика Європейського суду з прав людини щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

А в рішенні ЄСПЛ у справі «Бучинська проти України» Суд констатував факт того, що не може дійти висновку, що органи влади зробили усе від них залежне для забезпечення оперативного та всебічного вжиття заходів для збору доказів, встановлення місцезнаходження та притягнення до відповідальності винних (див. рішення у справі «Бучинська проти України» заява № 35493/10 від 30.04.2015, п. 49), бо за потреби зростаючих високих стандартів у сфері захисту прав людини та основоположних свобод, неминуче вимагається більша рішучість при оцінці порушень основоположних цінностей демократичного суспільства (див. рішення у справі «Сельмуні проти Франції, заява № 235803/94, параграф 95, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, параграфи 148, 149), оскільки тягар доведення можна покласти на органи влади, адже саме вони мають надати задовільні та переконливі пояснення (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини, заява № 21986/93, п. 100, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, параграф 150).

Відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого повинна бути вмотивованою та містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України, однак дані вимоги кримінально процесуального закону слідчим не були виконані, оскільки постанова про закриття кримінального провадження не містить мотивів прийняття такого рішення та їх обґрунтування.

Постанова про закриття кримінального провадження повинна містити достатні відомості, які б свідчили про те, що усім обставинам справи у порядку ст. 94 КПК України було надано необхідну правову оцінку в сукупності, що свідчить про те, що встановлена, на даний час, органом досудового розслідування сукупність доказів, якою обґрунтовуються зроблені ним висновки, не може вважатися такою, що не залишає місце сумнівам, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978р. у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011р. (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України).

Проте, суддя слідчий вважає, що органом досудового розслідування не було дотримано вимог ст.ст. 9, 91, 110 КПК України, оскільки висновки щодо обставин, які обумовлюють закриття провадження у справі були зроблені передчасно, без належної перевірки обставин викладених в заяві заявниці, без жодного допиту лікарів, не надавши відповідної оцінки доказам, які були здобуті під час проведення досудового розслідування у всій їх сукупності та без збирання доказів, на які вказував заявник.

Слідчий суддя вважає за доцільне, з урахуванням принципу диспозитивності (ст. 26 КПК України), не перебираючи на себе дискреційні повноваження слідчого, які передбачають самостійність слідчого у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень забороняється (ч. 5 ст. 40 КПК України), звернути увагу на де-які обставини, що вказують на неповноту слідства, але які не є вичерпними і їх усунення не позначатиме зворотнє.

Приймаючи до уваги вищевикладене, приходжу до висновку, що слідчим під час досудового розслідування у кримінальному провадженні не були дотримані вимоги чинного кримінально-процесуального закону щодо всебічності та повноти, що в свою чергу робить необґрунтованою відповідну постанову, яка на підставі цього підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 91, 93, 94, 110, 303 - 307 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ ВП № 5 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 18.03.2021 про закриття кримінального провадження № 0001211 від 15.05.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України задовольнити.

Постанову слідчого СВ ВП № 5 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 18.03.2021 про закриття кримінального провадження № 0001211 від 15.05.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України скасувати.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1