В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" жовтня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 0005709 від 12.11.2020 року за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 21.01.2019 Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України,

УСТАНОВИВ:
Судом визнано доведеним, що 03.11.2020 р. приблизно о 15 год. 00 хв. ОСОБА_6 знаходився за адресою: АДРЕСА_3 . В цей час, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на повторе таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у сховище, а саме - на територію подвір`я будинку АДРЕСА_3 .
Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у сховище, з метою особистого протиправного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає та його дії є таємними для оточуючих, ОСОБА_6 підійшов до території приватного будинку, яка огороджена цільним парканом, який обладнано металевими воротами та металевою хвірткою, які були зачинені на врізні замки, та заздалегідь підготовленим предметом для вчинення кримінального правопорушення, а саме - ножем, знаючи особливості відчинення замка хвіртки, відчинив замок та незаконно проник на подвір`я вказаного вище будинку.
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_6 підійшов до саморобного навісу, де обрав об`єктом злочинного посягання електричні інструменти потерпілого ОСОБА_4 , а саме дрель-міксер марки «CRAF» моделі «CPDM-16/1500F», оціночною вартістю 500 грн., шуруповерт «Зеніт ЗША18 профи», оціночною вартістю 100 грн. та дрель «Forte id 850 vr», оціночною вартістю 250 грн., які взяв до рук та з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 850 гривень 00 копійок.
Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні провину не визнав. Зокрема, пояснив, що із потерпілим він знайомий близько 6 років, працював у ОСОБА_4 різноробочим. Останній заборгував йому плату за виконану роботу приблизно за 6-7 днів, близько 1100-1200 грн. Вони спілкувались із ОСОБА_4 з цього приводу, і потерпілий зазначив, що вони вирішать це питання, коли він повернеться з відпочинку, коли саме не сказав. Полетів, не розрахувавшись.
03.11.2020 ключів в нього не було. Йому подзвонили з готелю та сказали, що можна зайти по роботі. Він відкрив хвіртку. Речі лежали у дворі, там конструкція типу гаражу. Йому необхідно було узяти насос, оскільки адміністратор готелю ОСОБА_7 просила викачати вміст вигрібної ями. Зі слів адміністратора ОСОБА_7 , потерпілий по телефону надав згоду, аби він узяв насос, знав, що він повинен зайти. Також йому було відомо, що замок не справний, дозволяв відкривати «копійкою». Однак, крім того, він узяв дрель-міксер, потім заклав його у ломбард, пред`явивши свій паспорт. Розумів, що вчиняє злочин, однак на той час у нього не було грошей, в тому числі на їжу. Дістати гроші на той момент було нема де, знаходився у скрутному становищі. Закладав до ломбарду дрель-міксер та шуруповерт. Речі не нові, але справні. Він ними користування під час виконання робіт. В ломбарді дали за них 850 грн. Закладав у різні дні, оскільки планував повернути їх на місце. Тому закладав по мірі того, як закінчувались гроші. Ломбард протягом 7 днів не реалізовує речі, аби можна було їх викупити назад, а якщо не вдається, їх можна перезакласти та викупити за більшу суму. Планував докласти гроші та після повернути усе потерпілому. ОСОБА_4 за виконані роботи кошти йому не віддав. Також зазначив, що мав і іншу роботу в районі. Зазначив, що до цього часу не крав речі там, де працював, та хотів викупити речі і покласти їх назад.

При цьому, сторона захисту наполягала на тому, що на територію, звідки ОСОБА_6 забрав речі, що належать ОСОБА_4 , він зайшов з відома та згоди останнього, а речі узяв на деякий час, оскільки їх власник завинив йому кошти і в нього не було інших засобів для існування, з наміром повернути їх після.

Так, незважаючи на невизнання ОСОБА_6 вини, його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, підтверджується наступними доказами.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що обвинуваченого ОСОБА_6 знав до інциденту із крадіжкою. Останній проживає неподалік, підзаробляв у нього, коли потрібно було щось прибрати на дворі. В період з 03.11.2020 по 12.11.2020 він разом із родиною перебував у відпустці за кордоном. Володіння, в якому він проживає, відмежоване парканом, має один вхід, хвіртка обладнана якісним замком. Відчиняється за допомогою ключа. Обвинуваченому ОСОБА_6 він ключа не давав. Усі роботи проводились виключно у той час, коли ОСОБА_4 був вдома. На час перебування у відпустці жодних доручень щодо проведення робіт або дозволу зайти до території обвинуваченому не надавав. Після повернення з відпустки, коли йому знадобились інструменти, виявив, що вони зникли. Речі, що були викрадені, знаходились під навісом. ОСОБА_6 під час робіт міг їх бачити. Однак, для виконання робіт, за які він йому платив, ОСОБА_6 не потрібні були інструменти. Після цього із обвинуваченим вони не спілкувалися. Власником будинку, де він проживає, є зять ОСОБА_8 , проте фактично у будинку проживав він та викрадені речі належать йому.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 повідомив, що із ОСОБА_6 знайомий більше 10 років. Потерпілого знає, оскільки той проживає по сусідству. Близько не знайомі, однак вітаються. Пам`ятає, що восени, в обідній час, він сидів на лавочці навпроти будинку потерпілого, палив та годував голубів, близько півтора годин. Видимість була хороша, відстань до будинку приблизно 20-25 метрів. Він побачив, як з хвіртки домоволодіння ОСОБА_4 вийшов ОСОБА_10 . Він привітався із ОСОБА_6 , але той не відреагував, нічого не відповів. Був ніби напідпитку, хитався. В руках останнього бачив електричну дрель, з-під куртки виглядали якісь проводи. Він відпустив хвіртку і пішов. Судячи зі звуку, хвіртка зачинилась. Як ОСОБА_6 заходив на територію домоволодіння він не бачив. ОСОБА_4 в той час був на відпочинку. Знає, що ОСОБА_11 іноді підзаробляв, допомагаючи ОСОБА_4 на дворі. Декілька разів бачив, як ОСОБА_6 підгрібав коло хвіртки листя, виносив сміття. Разом із ним бачив і його дружину. Після цієї події з ОСОБА_6 він не бачився. Бачив потерпілого, коли проходив повз його будинок. Потерпілий попитав, чи бачив він щось. Сказав, що бачив, як з території виходив ОСОБА_12 . Додатково зазначив, що він у ОСОБА_4 не працював, тиск на нього з боку учасників процесу не здійснюється, до давання неправдивих свідчень не схиляли. По відношенню до нього ОСОБА_6 з негативного боку себе не проявляв. Відомості про те, що він в минулому щось крав, у нього немає.

Допитаний за клопотанням сторони захисту свідок ОСОБА_13 показав суду, що товаришує з ОСОБА_6 та так само, як і останній підробляв у потерпілого ОСОБА_4 . Підтвердив судові, що обвинувачений іноді скаржився йому, що ОСОБА_4 затримує йому гроші за виконані роботи. Зазначив, що без дозволу потерпілого ОСОБА_4 на територію домоволодіння не заходив, та його інструменти не брав, бо це є загальновідомою інформацією та приватною власністю іншої особи. Крім того, зазначив, що коли сталась крадіжка замок на хвіртці вже був полагоджений.

З досліджених судом у порядку ст. 358 КПК України документів, тобто спеціально створених з метою збереження інформації матеріальних об`єктів, які містять зафіксовані за допомогою письмових знаків, зображення тощо відомостей, судовим слідством було встановлено наступне.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 12 листопада 2020 року, в період з 11:30 до 12:00 годин за адресою: м. Київ, пров. Гродненський, буд. 12-а, в присутності двох понятих, зі згоди власника території - ОСОБА_4 (а.с. 154), здійснено огляд частини подвір`я, в ході якого зафіксовано цілісність замку хвіртки та місцезнаходження речей, що розташовані на ньому, речі не вилучались (а.с. 73-77);

Згідно протоколу огляду місця події від 12 листопада 2020 року, ілюстративної таблиці до нього та відеозапису з фіксацією відповідної слідчої дії, в період з 14:01 до 14:08 годин, в присутності двох понятих здійснено огляд ділянки місцевості, розташованої біля будинку № 6 по вул. Ялтинській у м. Києві, в ході якого вилучено шуруповерт, електродрель та дрель-міксер (а.с. 77-81); Вказані речі було добровільно видано ОСОБА_6 , який пояснив, що вкрав їх у потерпілого.
У відповідності до договору 1,2 № від 03.11.2020 ОСОБА_6 передано до ломбарду ПТ «Найкращий ломбард» ОСОБА_14 і компанія» шуруповерт «ЗЕНИТ ЗША 18 профи», оціночна вартість предмету 116,6 грн (а.с. 82);

Згідно з договором 1, 2 № від 05.11.2020 ОСОБА_6 передано до ломбарду ПТ «Найкращий ломбард» ОСОБА_14 і компанія» будівельний міксер «CRAFT CPDM-16/1500F», оціночна вартість предмету становила 583 грн (а.с. 82);

Відповідно до договору 1,2 № від 04.11.2020 ОСОБА_6 передано до ломбарду ПТ «Найкращий ломбард» ОСОБА_14 і компанія» дрель «FORTE id 850 vr», оціночна вартість предмету становила 291,5 грн (а.с. 83);

Постановою старшого слідчого Дніпровського УП ГУНП в місті Києві ОСОБА_15 від 20.11.2020 будівельний міксер «CRAF» моделі CPDM-16/1500F, шуруповерт «Зеніт ЗША18 профи» та дрель «Forte id850 vr» визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0005709 від 12.11.2020 (а.с. 84-85);

У відповідності до протоколу огляду речей від 21 листопада 2020 року, проведеного за участі потерпілого, та фототаблиці до нього, в приміщенні службового кабінету ВП № 2 Дніпровського УП ГУНП в м. Києві проведено огляд дрелі-міксеру «CRAF» моделі CPDM-16/1500F № з ознаками користування, під час якого потерпілим зазначено, що дрель-міксер належить йому (а.с. 86-87);

Згідно з протоколом огляду речей від 21 листопада 2020 року та ілюстративної таблиці до протоколу огляду в приміщенні службового кабінету ВП № 2 Дніпровського УП ГУНП в м. Києві за участі потерпілого ОСОБА_4 проведено огляд шуруповерту «Зеніт ЗША18 профи» та дрелі «Forte id850 vr» з ознаками тривалого користування, потерпілий під час огляду підтвердив, що вказані інструменти належать йому та тривалий час перебували у його користуванні (а.с. 88-91);

Відповідно до розписки ОСОБА_4 міксер «CRAF» моделі CPDM-16/1500F, шуруповерт «Зеніт ЗША18 профи» та дрель «Forte id850 vr» передані ОСОБА_4 на відповідальне зберігання (а.с. 92);

Згідно відповіді ПТ «НАЙКРАЩИЙ ЛОМБАРД» Богдан Ю.М. і компанія» ОСОБА_6 користувався послугами ломбардних відділень ПТ «НАЙКРАЩИЙ ЛОМБАРД» Богдан Ю.М. і компанія» та закладав певний перелік предметів, серед яких, зокрема, будівельний міксер «CRAFT CPDM-16/1500F», дрель «FORTE id 850 vr» та шуруповерт «ЗЕНИТ ЗША18 профи» (а.с. 94);

Відповідно до протоколу перегляду цифрового відеозапису від 25.11.2020, наданого разом із фото-таблицями, здійснено перегляд відеозаписів з камер відео спостереження відділення ломбарду ПТ «НАЙКРАЩИЙ ЛОМБАРД» Богдан Ю.М. і компанія», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Ялтинська, буд. 6, 05.11.2020 року о 14:30 год. біля вікна прийому та видачі закладеного товару особа чоловічої статі, візуально схожа на ОСОБА_6 , передала працівнику ломбарду дрель-міксер, пред`явила документи та отримала грошові кошти разом із квитанціями; 04.11.2020 року о 16:04 год. особа чоловічої статі, візуально схожа на ОСОБА_6 , пред`явила свої документи та передала працівнику ломбарду дрель у корпусі сірого кольору; 03.11.2020 року о 15:44 год. біля вікна прийому та видачі закладеного товару особа чоловічої статі, візуально схожа на ОСОБА_6 , із поліетиленовим пакетом у руках, передала співробітнику ломбарду шуруповерт, після чого отримала грошові кошти та пішла (а.с. 95-102);

На записі, що міститься на відео-носії, зафіксовано обставини перебування ОСОБА_6 03.11.2020, 04.11.2020 та 05.11.2020 у відділенні ломбарду ПТ «НАЙКРАЩИЙ ЛОМБАРД» Богдан Ю.М. і компанія», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Ялтинська, буд. 6 (а.с. 103);

Відповідно до постанови старшого слідчого Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_15 від 20.11.2020 відео-носій CD-R «Videx» 700 mb із записом з камер відео-спостереження, розміщених у відділенні ломбарду ПТ «НАЙКРАЩИЙ ЛОМБАРД» Богдан Ю.М. і компанія», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Ялтинська, буд. 6, визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні № 0005709 від 12.11.2020 (а.с. 104-105);

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.11.2020 та довідки до нього свідок ОСОБА_9 вказав на ОСОБА_6 (фото № 2) як на особу, яку він бачив 03.11.2020 року приблизно о 15:00 год., коли той за допомогою ножа відчинив хвіртку до приватного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , звідки викрав електроінструмент (а.с. 116-118);

Згідно з даними протоколу проведення слідчого експерименту від 24.11.2020, підозрюваний ОСОБА_6 , із застосуванням відеофіксації, на місці розказав та продемонстрував обставини вчинення ним 03.11.2020 крадіжки за адресою: м. Київ, пров. Гродненський, буд. 12-а (а.с. 119-122).

Аналіз доказів, наданих суду стороною обвинувачення, дає суду підстави дійти висновку, що у сукупності досліджені докази є взаємопов`язаними та достатніми для висновку про те, що ОСОБА_6 вчинив таємне викрадення (крадіжку) майна потерпілого ОСОБА_4 , поєднане з проникненням у сховище.

Суд погоджується із доводами сторони захисту, що протокол перегляду цифрового відеозапису від 25.11.2020 року та цифровий носій є недопустимими доказами, оскільки під час судового розгляду стороною обвинувачення не було надано доказів іх отримання, враховуючи, що це є самостійним джерелом доказу, похідним від інформації, що зберігається на комп`ютері в електронному вигляді у виді файлів.

Такого висновку суд дійшов, враховуючи лист ПТ «Найкращий Ломбард» від 23.11. 2020 року, згідно якого запис с камер відеоспостереження в ломбардному відділенні надати не є можливим, оскільки максимальний термін збереження відео 48 годин. (т. 1 а.с. 94).

Посилання захисника, що фактично 12.11.2020 року було здійснено обшук затриманого ОСОБА_6 , повністю спростовується дослідженими матеріалами кримінального провадження та показами самого ОСОБА_6 . Судом встановлено, що на момент проведення огляду місця події немає підстав вважати, що ОСОБА_6 перебував у статусі затриманого чи підозрюваного, відтак відповідні доводи захисника про порушення прав обвинуваченого під час складання протоколу огляду місця події від 12.11.2020 року є неспроможними.
Більш того, під час здійснення досудового розслідування, ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 26.11.2020 р. ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою та взято під варту у залі суду лише 26 листопада 2020 року (т. 1 а.с. 114).

Також не заслуговують на увагу і доводи захисника про недопустимість протоколу слідчого експерименту через відсутність у ньому інформації про хід, умови та результати слідчої дії.
Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 14 вересня 2020 року (справа №740/3597/17, провадження №51-6070 кмо 19) легітимна мета слідчого експерименту за участю підозрюваного досягається дотриманням встановленого порядку його проведення, забезпеченням реалізації прав особи як процесуальних гарантій справедливого судового розгляду та кримінального провадження в цілому.
Як вбачається зі змісту протоколу проведення слідчого експерименту від 24 листопада 2020 року, під час цієї слідчої дії ОСОБА_6 розказав коли він вчинив крадіжу та за яких обставин, чим відчинив хвіртку та детально показав де знаходились викрадені ним речі. Хід та результати слідчої дії детально зафіксовано на відеозапис за допомогою «Айфон XR» та записано на диск, який долучено до протоколу слідчого експерименту (т. 1 а.с.122).
Щодо наявності кваліфікуючої ознаки крадіжки - «проникнення у сховище», суд зазначає наступне. Вказане питання було предметом вирішення об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, яка в постанові 19 листопада 2018 року (справа № 205/5830/16-к, провадження № 51-2436кмо18) акцентувала увагу на тому, що у п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» № 10 від 06 листопада 2009 року, під сховищем пропонувалося розуміти «певне місце чи територію, відведені для постійного чи тимчасового зберігання матеріальних цінностей, які мають засоби охорони від доступу до них сторонніх осіб (огорожа, наявність охоронця, сигналізація тощо), а також залізничні цистерни, контейнери, рефрижератори, подібні сховища тощо».

Відповідно до усталених у доктрині кримінального права підходів сховище - це завжди певне місце або територія, які використовуються для постійного чи тимчасового зберігання матеріальних цінностей та мають будь-які засоби охорони від доступу сторонніх осіб (наприклад, огорожа, наявність охоронця, сигналізація), що унеможливлюють (суттєво ускладнюють) вільне та безперешкодне потрапляння на них сторонніх осіб.

Тобто до сховища (незалежно від ознаки стаціонарності) мають бути віднесені місця чи ділянки, які використовуються для постійного чи тимчасового зберігання матеріальних цінностей, та мають властиві для цього конструктивні ознаки, які забезпечують охорону від доступу до них сторонніх осіб.

Під проникненням слід розуміти незаконне вторгнення у сховище будь яким способом.

Велика Палата Верховного Суду у постанові 18 квітня 2018 року (справа №569/1111/16-к, провадження №13-14кс18) при вирішення питання про наявність чи відсутність ознаки «проникнення» вказала, що як правильно зазначається в постанові ВСУ від 15 листопада 2012 року в справі №5-15кс12в, при здійсненні такої правової оцінки необхідно виділяти фізичний та юридичний критерії розуміння поняття «проникнення». Зокрема, для визначення фізичного критерію підлягає встановленню: 1) факт входження (потрапляння) до приміщення (житла, іншого приміщення чи сховища); 2) час, спосіб, місце та обставини входження (потрапляння) до приміщення (житла, іншого приміщення чи сховища) з урахуванням режиму доступу до нього та до майна, яким бажає заволодіти особа.

Для з`ясування юридичного критерію слід встановлювати: 1) незаконність входження (потрапляння) в приміщення (житло, інше приміщення чи сховище) або перебування в ньому, що обумовлюється відсутністю в особи права на перебування там, де знаходиться майно, яким вона бажає незаконно заволодіти; 2) мету, яку досягає особа, вчиняючи обрані дії, усвідомлення нею характеру вчиненого суспільно небезпечного діяння, зокрема й факту незаконного входження (потрапляння) до приміщення (житла, іншого приміщення чи сховища) чи перебування в ньому, передбачення наслідків вчиненого діяння.

Судом враховані показання потерпілого ОСОБА_4 в частині того, що викрадені речі належать йому, знаходились на території домоволодіння в якому він проживав та яке огороджене цільним парканом, обладнаним металевими воротами, дозволу заходити на теріторію домоволодіння обвинуваченому потерпілий не надавав. При цьому, як показав потерпілий, ключів від замку обвинувачений не мав, дозволу зайти на територію та брати будь-які речі, що належать йому, останній також не давав.

Отже оцінка зібраних доказів у сукупності з урахуванням наведеного висновку Верховного Суду дозволяє суду ідентифікувати подвір`я будинку та конструкцію із саморобним навісом, розташованим на ньому, саме як сховище. А враховуючи, що інструменти були викрадені саме звідти, що підтвердив під час судового розгляду і сам обвинувачений, у суду не виникає сумнівів щодо того, що таємне викрадення електричних приладів відбулося шляхом проникнення до сховища, де їх залишив власник.
Обставини вчинення крадіжки доводяться також і поясненнями свідка ОСОБА_9 , який зазначив, що на власні очі бачив, як ОСОБА_6 виходив з території домоволодіння потерпілого, утримуючи при собі електричну дрель.
Вказані свідчення узгоджуються також зі змістом договорів ломбарду ПТ «Найкращий ломбард» Богдан Ю.М. і компанія» (а.с. 82- 83).

Також суд вважає, що розмір заподіяної шкоди встановлено у відповідності до висновків викладених у постанові від 25 листопада 2019 року (провадження №51-10433кмо18) об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду. Зокрема, імперативність п. 6 ч. 2 ст. 242 КПК у редакції Закону № 1261-VII щодо призначення експертизи у кожному кримінальному провадженні для визначення розміру збитків, завданих кримінальним правопорушенням, має обмежений характер, оскільки не стосується тих випадків, коли предметом злочину є гроші або інші цінні папери, що мають грошовий еквівалент, а також коли розмір матеріальних збитків, шкоди, заподіяних кримінальним правопорушенням, можливо достовірно встановити без спеціальних знань, а достатньо загальновідомих та загальнодоступних знань, проведення простих арифметичних розрахунків для оцінки даних, отриманих за допомогою інших, крім експертизи, джерел доказування.
Саме простих арифметичних розрахунків достатньо для визначення розміру збитків, враховуючи надані стороною обвинувачення копії договорів закладу майна до ломбарду, предметом яких були саме інструменти, викрадені ОСОБА_6 у потерпілого. Що не заперечувалось самим обвинуваченим, який у судовому засіданні зазначав, що вказані речі здав до ломбарду, оскільки потерпілий був йому винен кошти.

Враховуючи наведене, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, поєднану з проникненням у сховище.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
Так, обвинувачений ОСОБА_6 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше був судимий за вчинення злочинів проти власності.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , передбачених ст. 66 КК України, суд не вбачає.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 у відповідності до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Визначаючи необхідну міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), яке, відповідно до класифікації, наведеній у ст. 12 КК України, віднесене до категорії тяжких злочинів, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій, та вважає за необхідне призначити покарання у межах, установлених санкцією ч. 3 ст. 185 КК України, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення нових злочинів, у виді позбавлення волі, зарахувавши в строк відбування покарання попереднє ув`язнення, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України.
Крім того, суд враховує, що вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 21.01.2019 року ОСОБА_6 засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, до покарання у виді 4 років позбавлення волі та на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 роки.
Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України до обвинуваченого суд не вбачає.
Під час здійснення досудового розслідування ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 26.11.2020 р. ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Крім того, ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 21.01.2021 р. задоволено клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою на стадії судового розгляду. Вказаний запобіжний захід був неодноразово продовжений судом.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Долю речових доказів у даному кримінальному провадженні належить вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні відсутні. Цивільний позов не заявлений.
На підставі викладеного та керуючись ст. 369 - 371, 373 - 375 КПК, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України частково приєднати до покарання за цим вироком, невідбуте покарання за вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 21.01.2019 року та за сукупністю вироків призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з моменту затримання, тобто з 26.11.2020 (а.с. 114).
Речові докази: дрель-міксер марки «CRAF» моделі «CPDM-16/1500F», шуруповерт «Зеніт ЗША18 профи» та дрель «Forte id 850 vr», які передані потерпілому ОСОБА_4 - залишити ОСОБА_4 .

Речовий доказ: відеоносій CD-R «Videx» 700 mb зберігати при матеріалах кримінального провадження (т. 1 а.с. 103-105).

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_16