В И Р О К
Іменем України
10.12.2021 р.
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участі сторін: прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жмеринка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000165 від 06.07.2021 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, не працюючого, військовозобов`язаного, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального проступку, відповідальність за який передбачена ч.1 ст.185 КК України,
ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_4 у грудні місяці 2019 року (більш точної дати не встановлено), перебуваючи на вул. Вишневій в с.Кацмазів Жмеринського району Вінницької області, шляхом вільного доступу зайшов на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_5 , де побачив восьмихвильові листи шиферу розмірами 1750х1130 мм, які знаходились на території вказаного домоволодіння, складені у стопку. При цьому, розуміючи, що за ним ніхто не спостерігає та його дії будуть непоміченими, переслідуючи мету заволодіння чужим майном, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, бажаючи збагатитися за рахунок чужої власності, усвідомлюючи явну протиправність своїх дій, шляхом вільного доступу з території вказаного домоволодіння ОСОБА_4 вчинив крадіжку п`яти восьмихвильових листів шиферу загальною вартістю 380 грн. Після цього разом з викраденим майном ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на зазначену суму.
Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, визнав повністю. Пояснив, що одного дня у грудні 2019 року впало дерево черешні, яке росло на території суміжної з його домоволодінням садиби по АДРЕСА_1 , належної його сусідці ОСОБА_6 , й при падінні пошкодило дах його хліва, збудованого впритул до межі. Коли він демонтував з даху хліва пошкоджені листи шиферу, то побачив за своїм хлівом складені у стопку на території вказаної сусідньої садиби поблизу літньої кухні цілі листи шиферу. Не питаючи дозволу їх власниці ОСОБА_7 , він з тієї стопки самовільно взяв п`ять листків восьмихвильового шиферу, якими накрив пошкоджений дах свого хліва. Уточнив, що на межі їхніх з ОСОБА_8 домоволодінь немає огорожі або паркану. Протиправність власних дій усвідомлював. Вказав, що має намір відшкодувати потерпілій спричинені ним збитки, але відтоді з нею жодного разу не зміг зустрітись. Із найменуванням та визначеною вартістю викраденого ним майна погодився. У вчиненому щиро розкаявся та просив суд не карати його суворо.
Потерпіла ОСОБА_5 за її належним викликом в судове засідання вчергове не з`явилася, подала заяву, за змістом якої просила провести відкласти розгляд справи з підстав неможливості її з`явлення до суду.
З`ясувавши думки решти учасників кримінального провадження, які вважали за можливе здійснювати судовий розгляд без участі потерпілої, приймаючи до уваги, що потерпіла ОСОБА_5 повторно не з`явилась в судове засідання за її викликом та вчергове не представила жодних об`єктивних підтверджень поважності причин своєї неявки, суд, з урахуванням загальних засад кримінального провадження щодо розумних строків, принципам чого вказані дії потерпілої ОСОБА_5 вочевидь не відповідають, ухвалив проводити судовий розгляд без участі останньої, яка законом не визначена обов`язковою.
Відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.
Сторонами заявлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин; їх позиція є істинною та добровільною.
Судом роз`яснено учасникам судового засідання, що у цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, за наслідком чого не отримано їх заперечень проти вказаного порядку та обсягу дослідження доказів.
Суд, враховуючи повне визнання вини обвинуваченим, заслухавши сталу думку учасників судового розгляду, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, на підставі ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та ухвалив обмежитись дослідженням відомостей, які характеризують особу обвинуваченого. При цьому суд виходить з того, що вчинене кримінальне правопорушення не є складним, обвинувачений ОСОБА_4 не має будь-яких фізичних чи психічних вад, розуміє суть пред`явленого обвинувачення та зміст фактичних обставин справи, які не оспорює, усвідомлюючи неможливість у подальшому оспорити ці фактичні обставини в апеляційному порядку, про що заявив у судовому засіданні, а тому у суду відсутні сумніви щодо добровільності та істинності позиції сторін з вказаних питань.
Таким чином, суд прийшов до висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 умисно вчинив таємне викрадення чужого майна, тобто крадіжку, а тому він повинен нести кримінальну відповідальність за ч.1 ст.185 КК України.
При призначенні міри покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
Так, обвинувачений ОСОБА_4 на час вчинення даного кримінального правопорушення мав повнолітній вік (а.к.п.26), раніше до кримінальної відповідальності він не притягувався (а.к.п.27); на обліку у лікарів наркологів та психіатрів не перебував і не перебуває (а.к.п.29,30), за місцем постійного проживання він характеризується задовільно (а.к.п.28), згідно власних пояснень існує за рахунок випадкових заробітків та не має статусу безробітної особи.
Ті обставини, що обвинувачений ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненому та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, слід віднести до таких, що пом`якшують покарання.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.
З визначених законом підстав, зумовлених обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, досудова доповідь не складалась.
З урахуванням наведеного, враховуючи, що вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення є кримінальним проступком, із врахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_4 , який кримінальне правопорушення вчинив вперше та в цілому позитивно характеризується за місцем проживання, за наявності обставин, що пом`якшують відповідальність, та невстановлення судом обставин, які обтяжують покарання, втім з огляду на його посткримінальну поведінку, що не становила жодних дієвих заходів для відшкодування завданих збитків, суд вважає, що з метою виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових правопорушень необхідним та достатнім є застосування щодо нього покарання у виді громадських робіт в межах санкції вказаної частини статті закону про кримінальну відповідальність, визначаючи недостатнім та неефективним застосування щодо нього покарання у виді штрафу, надто з огляду на відсутність власного сталого доходу, неможливим застосування виправних робіт щодо особи, яка не працевлаштована офіційно, а також недоцільним застосування до нього суворіших покарань у виді арешту або обмеження волі, виходячи з вартості викраденого майна, що незначно перевищує встановлений законом мінімальний розмір, передбачений для даного виду кримінальних правопорушень.
Цивільний позов не заявлено.
Речові докази та заходи забезпечення кримінального провадження відсутні.
Документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 514,83 грн слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави (а.к.п.35).
Клопотань про застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суду не представлено.
Керуючись ст.349, 368-371, 373, 374 КПК України, суд,
УХВАЛИВ :
ОСОБА_4 визнати винуватим та призначити йому покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді громадських робіт на строк двісті сорок годин.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 514 гривень 83 копійки процесуальних витрат на залучення експерта.
Вирок набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Кримінальним процесуальним кодексом України, не подано апеляційну скаргу.
Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в порядку ст.394 КПК України, Вінницькому апеляційному суду через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області.
Копія вироку після його проголошення підлягає негайному врученню прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1