н/п 1-кс/953/9726/21
"12" жовтня 2021 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
в с т а н о в и в :
Далі, невстановлена особа, реалізуючи із ОСОБА_4 злочинний намір, направлений на заволодіння грошовими коштами громадян, шляхом обману, з метою ведення в оману та надання ознак правдивості своїм діям, долучив до об`яви фотознімки спортивного квадроцикла «Honda TRX 420 2010», які знайшов у мережі Інтернет, і, таким чином, розмістив завідомо неправдиву інформацію на сайті https:// www.auto.ria.com, тим самим, для досягнення спільної із ОСОБА_4 злочинної мети, вчинивши незаконні операції з використанням електронно-обчислювальної техніки.
Після чого 07.07.2021 на створене невстановленою особою, зі згоди та відома ОСОБА_4 , оголошення відгукнувся мешканець с. Орілька, Лозівського району, Харківської області ОСОБА_6 , який зателефонував на вказаний в оголошенні абонентський номер НОМЕР_45 та обговорив із невстановленою особою, яка представилася іменем « ОСОБА_7 » умови продажу спортивного квадроцикла «Honda TRX 420 2010».
Відповідно до досягнутої домовленості, 07.07.2021 о 20.04 год. ОСОБА_6 , будучи введеним в оману, не усвідомлюючи протиправний характер дій невстановленої особи та ОСОБА_4 , на вимогу невстановленої особи здійснив передоплату на придбання квадроциклу, шляхом перерахування грошових коштів у сумі 2000 грн. які з використанням мобільного додатку «Приват24» перерахував на зазначений « ОСОБА_7 » підконтрольний йому та ОСОБА_4 , картковий рахунок НОМЕР_46 , в АБ «Південний» з карткового рахунку НОМЕР_47 , який належить його дружині ОСОБА_8 , після чого на що невстановлена особа на ім`я « ОСОБА_7 » повідомила йому не правдиві відомості, що відправить квадроцикл потерпілому 08.07.2021 через відділення «Нової пошти».
Після чого 08.07.2021 невстановлена особа на ім`я « ОСОБА_7 » з мобільного телефону номер НОМЕР_45 зателефонував ОСОБА_4 на мобільний телефон номер НОМЕР_48 та розповів про те, що він за попередньою домовленістю з останньою підшукав потерпілого ОСОБА_6 з якого шляхом обману отримав 2000 грн., в якості передплати за квадроцикл та обговорив алгоритм подальшого введення в оману потерпілого та заволодіння його грошовими коштами, на що ОСОБА_4 запропонувала надати потерпілому її номер телефону, для продовження введення його в оману, а також повідомити потерпілому про необхідність перерахування коштів в сумі не менше 8000 грн., із подальшим нібито наданням йому накладних на пересилання вантажу.
Потім невстановлена особа на ім`я « ОСОБА_7 » зателефонувала потерпілому ОСОБА_6 та запропонувала перерахувати йому грошові кошти в сумі 9000 грн. нібито в якості страхового внеску за перевезення квадироциклу, на що потерпілий погодився та перерахував на зазначений « ОСОБА_7 » підконтрольний йому та ОСОБА_4 , картковий рахунок НОМЕР_46 в АБ «Південний» грошові кошти в сумі 9000 грн. з карткового рахунку ОСОБА_6 в АТ «Райффайзен банк» номер НОМЕР_49 .
Отримавши вказані грошові кошти невстановлена особа на ім`я « ОСОБА_7 » зателефонувала потерпілому та повідомила, що він нібито стоїть у черзі у відділенні «Нової пошти», після чого зателефонувала ОСОБА_4 , якій повідомила про отримання шляхом обману від потерпілого ОСОБА_6 грошових коштів в сумі 9000 грн. та домовилась із нею про те, що невстановлена особа на ім`я « ОСОБА_7 » запропонує потерпілому ОСОБА_6 зателефонувати нібито його дружині ОСОБА_4 , яка виготовить підроблену накладну «Нової пошти», яку відправить останньому, з вимогою подальшого пересилання коштів.
Після чого ОСОБА_4 , діючи відповідно до відведеної їй функції у вчиненні злочину, зі згоди та відома невстановленої особи на ім`я « ОСОБА_7 », з номеру телефону НОМЕР_48 зателефонувала потерпілому ОСОБА_6 на номер телефону НОМЕР_50 , представилась дружиною « ОСОБА_7 » та повідомила про необхідність сплатити додатково 9200 грн. в якості страховки вантажу, на що останній погодився та перерахував на підконтрольний невстановленій особі на ім`я « ОСОБА_7 » та ОСОБА_4 , картковий рахунок НОМЕР_46 , в АБ «Південний» грошові кошти в сумі 9200 грн. з карткового рахунку ОСОБА_6 в АТ «Райффайзен банк» номер НОМЕР_49 .
Доповнюючи злочинні дії ОСОБА_4 невстановлена особа на ім`я « ОСОБА_7 » зателефонувала потерпілому ОСОБА_6 та повідомила йому завідомо не правдиві відомості про те, що він нібито залишить квадроцикл у відділенні «Нової пошти», до наступного дня та в підтвердженн його відправлення надішле йому відповідну накладну.
Продовжуючи реалізовувати злочинний намір щодо заволодіння коштами потерпілого ОСОБА_6 10.07.2021 о 09.27 год. ОСОБА_4 з мобільного телефону НОМЕР_48 зателефонувала ОСОБА_8 на номер телефону НОМЕР_51 та повідомила їй завідомо не правдиві відомості про неможливість відправлення квадроциклу «Новою поштою» та нібито відправлення його її чоловіком на евакуаторі, за що він нібито сплатив 10 000 грн., які йому необхідно повернути. Після вказаної розмови ОСОБА_8 повідомила вказану інформацію ОСОБА_6 , який в свою чергу зателефонував ОСОБА_4 , яка надала йому номер підконтрольної їй та невстановленій особі банківської картки № НОМЕР_52 та вигадане ім`я « ОСОБА_9 », про що повідомила невстановленій особі.
Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_4 діючи умисно, із корисливих спонукань 11.07.2021 о 17.30 год. з номеру телефону НОМЕР_48 зателефонувала потерпілому ОСОБА_6 на номер телефону НОМЕР_50 та повідомила завідомо не правдиві відомості про те, що евакуатор нібито зламався у Верхньому Дніпровському та у місті Дніпро вони замовлять новий евакуатор, яким вони 11.07.2021 доставлять квадроцикл потерпілому та вона пізніше повідомить вартість перевезення.
Про вказану розмову ОСОБА_4 повідомила невстановленій особі, яка запропонувала залучити до вчинення злочину другу не встановлену особу, яка представиться потерпілому водієм евакуатора та підтвердить факт поламки автомобіля та необхідність перерахування 12 000 грн., в якості оплати послуг іншого замовленого евакуатора, яким квадроцикл нібито доставлять потерпілому та вступили із вказаною особою в попередню змову.
Після чого 12.07.2021 об 11.59 год. потерпілий ОСОБА_6 з номеру телефону НОМЕР_50 зателефонував ОСОБА_4 та повідомив про перерахування грошових коштів, на що остання його запевнила в тому, що квадроцикл йому буде доставлено.
Потім невстановлені особи на ім`я « ОСОБА_7 », « ОСОБА_10 » та ОСОБА_4 перестали відповідати на телефонні дзвінки потерпілого та квадроцикл йому не поставили, а отримані від нього грошові кошти звернули на свою користь та розпорядилися ними на свій розсуд.
Крім того, під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , діючи умисно, із корисливих спонукань, повторно, шахрайським шляхом заволоділа чужим майном грошовими коштами потерпілої ОСОБА_11 , чим спричинила останній матеріальну шкоду при наступних обставинах.
Далі, ОСОБА_4 продовжуючи реалізовувати злочинний намір, направлений на заволодіння грошовими коштами громадян, шляхом обману, з метою ведення в оману та надання ознак правдивості своїм діям, долучила до об`яви фотознімки із зображенням дров, тим самим, для досягнення злочинної мети, вчинивши незаконні операції з використанням електронно-обчислювальної техніки.
Після чого 06.10.2021 на створене ОСОБА_4 , оголошення відгукнулася мешканка м. Люботин, Харківської області ОСОБА_11 , яка зателефонувала на вказаний в оголошенні абонентський номер НОМЕР_16 та обговорила із ОСОБА_4 , умови продажу дров.
Відповідно до досягнутої домовленості, 06.10.2021 о 10.16 год. ОСОБА_11 , будучи введеною в оману, не усвідомлюючи протиправний характер дій ОСОБА_4 , на вимогу останньої здійснила передоплату на придбання дров, шляхом перерахування грошових коштів у сумі 2000 грн. в платіжному терміналі АТ КБ «Приватбанк», розташованому за адресою: місто Харків, проїзд Рогатинський, 3 на підконтрольний ОСОБА_4 картковий рахунок НОМЕР_54 , при цьому потерпіла ОСОБА_11 на прохання ОСОБА_4 повідомила останній свою домашню адресу та ОСОБА_4 запевнила її що в період з 12 до 13.00 06.10.2021, нібито водій доставить дрова до неї додому.
У зазначений час на адресу потерпілої ОСОБА_11 дрова доставлені не були, а ОСОБА_4 відключила мобільний телефон для уникнення подальшого контакту з потерпілою.
Таким чином ОСОБА_4 , діючи умисно, із корисливих спонукань, повторно, шляхом обману потерпілої ОСОБА_4 , шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки заволоділа майном потерпілої ОСОБА_11 -грошовими коштами в сумі 2000 грн., чим спричинила останній матеріальну шкоду на вказану суму.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: заявою потерпілого ОСОБА_6 . Показаннями потерпілого ОСОБА_6 . Доказами - документами: банківськими виписками та чеками про перерахування коштів в сумі 57 200 грн., скрин-шотом оголошення у мережі Інтернет та підробленої квитанції «Нової пошти», оглянутими та долученими до матеріалів кримінального провадження. Протоколом проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж ст.263 КПК України, під час якого зафіксовані розмови ОСОБА_4 та потерпілого ОСОБА_6 , а також його дружини ОСОБА_8 під час заволодіння коштами потерпілого шахрайським шляхом. Заявою потерпілої ОСОБА_11 , показаннями потерпілої, інформацією про телефонні з`єднання за телефоном потерпілої, чеком на перерахування грошових коштів в сумі 2000 грн., роздруківкою оголошення з мережі Інтернет. Протоколом обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 , під час якого остання в мобільному телефоні показала оголошення на сайті олх з продажу дров, інформацію про телефонні зєднання із потерпілою ОСОБА_11 та мобільний додаток із доступом до банківського рахунку, на який потерпіла ОСОБА_11 перерахувала грошові кошти підозрюваній. Речовими доказами: мобільними телефонами, грошовими коштами, банківськими картками, вилученими під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4
06.10.2021 проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_4 під час якого виявлено та вилучено вказане в клопотанні майно.
Вищевказане майно вилучене під час обшуку визнано у кримінальному провадженні речовими доказами, про що слідчим прийнято відповідне процесуальне рішення та винесено постанову, у зв`язку із тим, що воно відповідає критеріям ст. 98 КПК України.
Вилучені речі та документи мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, тому що мобільні телефони та банківські картки використовувалися під час вчинення злочинів та є знаряддями та засобами вчинення злочинів, а стосовно вилучених грошових коштів маються достатні підстави вважати, що вони здобуті злочинним шляхом.
Прокурор в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в матеріалах справи міститься заява прокурора, яв якій він просить провести судове засідання за його відсутності, клопотання підтримує в повному обсязі.
На електрону адресу суду надійшла заява від захисника підозрюваної ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_12 , в якій він зазначає, що у з-в`язку із знаходженням в командировці за межами м. Харкова, він не має можливості прибути у судове засідання щодо розгляду клопотання про арешт майна. Тому, у разі неможливості перенесення судового засідання, не заперечує проти проведення судового засідання за його відсутності та за відсутності ОСОБА_4 .
Оскільки відповідно до ч.1 ст. 172 КПК України неприбуття інших осіб в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, слідчий суддя розглядає клопотання за їх відсутності.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 20.09.2021 надано дозвіл на проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в квартирі АДРЕСА_1 право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_13 , з метою виявлення та вилучення знарядь та засобів вчинення кримінального правопорушення та майна, здобутого в результаті його вчинення, а саме: мобільні телефони із інформацією про листування та з`єднання абонентів, документація яка має значення у кримінальному провадженні, чернетки із записами, комп`ютерна техніка з інформацією, щодо вчинення кримінального правопорушення, банківські картки, документи на відкриття та використання банківських рахунків, грошових коштів здобутих злочинним шляхом.
06.10.2021 з 15.46 год до 19.57 год на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 20.09.2021 проведено обшук в квартирі АДРЕСА_1 , в ході якого, згідно протоколу обшуку від 06.10.2021, вилучено вказане в клопотанні майно.
08.10.2021 до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора, про накладення арешту на майно, шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження майном вилученим під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді за місцем мешкання підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в квартирі АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_4 , зазначене в клопотанні.
Згідно копії розписки, вказана ухвала слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 11.10.2021 отримана прокурором відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 11.10.2021 о 10.30 год.
Відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
На виконання вимог абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України, слідчий, прокурор повинен був звернутися до суду протягом 48 годин після вилучення майна, тобто до 08.10.2021, інакше майно має бути повернуто особі, у якої воно було вилучено.
В передбачений кримінальним процесуальним законодавством строк стороною обвинувачення подано до суду клопотання про арешт майна.
Порядок тимчасового вилучення майна врегульовано у ст. 168 КПК України. Зокрема, відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку.
Згідно вимог п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, у випадках, передбачених частиною 5 статті 171 КПК України.
Відповідно ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
За змістом ч. 3 ст. 172 КПК України, в разі повернення клопотання про арешт майна прокурору для усунення недоліків, тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
Як зазначено вище, згідно копії розписки, вказана ухвала слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 11.10.2021 отримана прокурором відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 11.10.2021 о 10.30 год, та в подальшому вказане клопотання надійшло до канцелярії Київського районного суду м. Харкова 11.10.2021. Таким чином, згідно з ч. 3 ст. 172 КПК України, передбачений законом строк в сімдесят дві години для усунення недоліків прокурором не порушено.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні сторони обвинувачення майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешти майна підлягають задоволенню.
Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
у х в а л и в :
Визначити місцем зберігання арештованих грошових коштів - банківську установу, з якою ГУ НП в Харківській області укладено відповідну угоду.
Визначити місцем зберігання арештованих мобільних телефонів - камеру зберігання речових доказів СУ ГУ НП в Харківській області.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1