УХВАЛА
Справа № 495/136/22

Номер провадження 1-кс/495/160/2022

19 січня 2022 рокум. Білгород-Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Білгород-Дністровському клопотання начальника відділення №2 СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В:

До Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області 12.01.2022 року надійшло клопотання начальника відділення №2 СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, яке було надано в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000045 від 10.01.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України.

Виклад обставин, зазначених у клопотанні.
10.01.2022 року до ЧЧ ВП №2 надійшло повідомлення оператора "102" про те, що 10.01.2022 року приблизно о 19:00 годині, двоє невідомих осіб в масках з прорізями для очей, проникли до будинку АДРЕСА_1 , де з застосуванням насильства небезпечного для здоров`я потерпілої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мешкає за вказаною адресою, вимагали та відкрито заволоділи грошовими коштами в сумі 4500 гривень та золотим ланцюжком.

18.01.2022 у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було тимчасово вилучено чоловічу куртку темно-сірого кольору з наявними пошкодженнями на правому рукаві у вигляді розрізу, яка зі слів ОСОБА_5 належить ОСОБА_6 , який є підозрюваним у кримінальному провадженні. В ході огляду кишень куртки було виявлено ланцюжок з металу жовтого кольору, який поміщено до сейф-пакету №SUD1008366, а куртку поміщено до сейф-пакету №INZ4020836.

В рамках вказаного кримінального провадження необхідно провести молекулярно-генетичні експертизи по вилученому майну, а саме по куртці з метою встановлення наявності чи відсутності на її поверхні біологічних слідів потерпілої ОСОБА_4 , а також по ланцюжку з метою встановлення наявності чи відсутності на її поверхні біологічних слідів потерпілої ОСОБА_4

19.01.2022 тимчасово вилучене майно було визнане речовими доказами у кримінальному провадженні №000045, оскільки має значення речових доказів у кримінальному провадженні.

Накладення арешту на зазначене майно обґрунтовуються необхідністю забезпечення доказової бази, у зв`язку з чим слідчий просив клопотання задовольнити та накласти арешт на вказане майно.

В судове засідання слідчий не з`явився, надав заяву у якій просив клопотання розглядати за його відсутності.

Мотивація суду.
Із матеріалів клопотання вбачається, що досудове розслідування здійснюється у кримінальному провадженні №0000045 від 10.01.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Пунктом 7 ч.2 ст.131 КПК України передбачено такий вид заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Частиною 1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України.

Частиною другою ст.167 КПК України встановлюється, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, зокрема, підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберігали на собі його сліди.

Як вбачається з матеріалів клопотання, досудове розслідування здійснюється у кримінальному проваджені №0000045, за ознаками розбою, поєднаного з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище.

В рамках зазначеного провадження, як вбачається з протоколу тимчасового вилучення майна 18.01.2022 у ОСОБА_5 було тимчасово вилучено чоловічу куртку темно-сірого кольору з наявними пошкодженнями на правому рукаві у вигляді розрізу, яка зі слів ОСОБА_5 належить ОСОБА_6 , який є підозрюваним у кримінальному провадженні. В ході огляду кишень куртки було виявлено ланцюжок з металу жовтого кольору, який поміщено до сейф-пакету №SUD1008366, а куртку поміщено до сейф-пакету №INZ4020836.

В рамках вказаного кримінального провадження необхідно провести молекулярно-генетичні експертизи по вилученому майну, а саме по куртці з метою встановлення наявності чи відсутності на її поверхні біологічних слідів потерпілої ОСОБА_4 , а також по ланцюжку з метою встановлення наявності чи відсутності на її поверхні біологічних слідів потерпілої ОСОБА_4

19.01.2022 тимчасово вилучене майно на підставі ст.ст. 98,100, 110 КПК України було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №000045.

Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено . Оскільки майно, щодо якого надано клопотання було вилучено 11.01.2022, а слідчий звернувся до слідчого судді 12.01.2022, то слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання було подано в межах встановлених КПК України строків.

Відповідно до ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК України порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

На виконання ч.1 ст.171 КПК України слідчий СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна з метою збереження тих об`єктів, які мають статус речового доказу, збереження таких речових доказів необхідне з самого початку встановлення їх наявності, для запобігання змінам, знищенню та відчуженню, проведенню експертиз.

Частиною 2 ст.171 КПК України передбачено, що в клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень ст.170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої ст.170 КПК України.

Дослідивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання було подано з урахуванням вимог ч.2 ст.171 КПК України.

Відповідно до положень ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження, або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу. Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Слідчий суддя, з урахуванням позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 19 лютого 2021 року по справі №643/12369/19 зазначає, що арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна та роз`яснює, що заборона на відчуження - це перешкода у вільному розпорядженні майном.

На підставі викладеного, з урахуванням мотивів клопотання про арешт майна та доданих до клопотання документів, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим доведено наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти органи досудового розслідування з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права, у зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 172 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання начальника відділення №2 СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме на:
- чоловічу куртку темно-сірого кольору з наявними пошкодженнями на правому рукаві у вигляді розрізу, яка зі слів ОСОБА_5 належить ОСОБА_6 , який є підозрюваним у кримінальному провадженні, яку поміщено до сейф-пакету №INZ4020836;

- ланцюжок з металу жовтого кольору, який поміщено до сейф-пакету №SUD1008366.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1