Провадження №1-кс/463/1122/22
У Х В А Л А

23 лютого 2022 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_6 погоджене прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону, ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000605 від 22.11.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 426-1 КК України про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

в с т а н о в и в:

Старший слідчий звернувся з клопотанням до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

Клопотання мотивує тим, що в межах розслідування кримінального провадження № 0000605 від 22.11.2021 встановлено, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 207 від 31.08.2021, з метою якісної підготовки військовослужбовців військової служби за контрактом, військовослужбовець військової частини НОМЕР_2 сержант ОСОБА_5 прибув у військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) та приступив до виконання обов`язків інструктора 4 механізованого взводу 2 навчальної механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 209 від 01.09.2021 старший солдат ОСОБА_7 прибув із військової частини НОМЕР_3 для проходження базової загальновійськової підготовки та зарахований на посаду курсанта навчального взводу військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до посадових інструкцій (функціональних обов`язків) затверджених командиром військової частини НОМЕР_1 , посада інструктора прирівнюється до посади командира відділення.

У відповідності до вимог ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, сержант ОСОБА_5 під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, поважати честь і гідність кожної людини, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей.

Відповідно до ст. 32 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці сержантського і старшинського складу є начальниками для військовослужбовців рядового складу однієї з ним військової частини, тобто сержант ОСОБА_5 являється начальником до солдата ОСОБА_7 .

Згідно вимог ст.ст. 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, досягається шляхом виховання високих бойових і морально психологічних якостей військовослужбовців, особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимоги військових статутів, зразкового виконання командирами військового обов`язку, їх справедливого ставлення до підлеглих; зобов`язує кожного додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Відповідно до посадової інструкції (функціональних обов`язків) від 30.09.2021 інструктора, затвердженої командиром військової частини НОМЕР_1 № 61/2 від 30.09.2021 сержант ОСОБА_5 зобов`язаний навчати й виховувати особовий склад відділення, проводити тренування, спрямовані на поліпшення стройової виправки та посилення фізичної тривалості; постійно вдосконалювати знання за фахом і методичні навички, своєї поведінкою та старанністю подавати підлеглим приклад зразкового виконання військового обов`язку; дбати про підлеглих, ставитись до них з повагою, знати їх потреби, вимагати від них додержання військової дисципліни.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій, вид, обсяги, порядок і строк проведення мобілізації визначаються Президентом України в рішенні про її проведення.

У такий спосіб, з моменту видання Указу Президента України № 303/2014 від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію» на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.

У порушення указаних вище нормативно-правових актів інструктора 4 механізованого взводу 2 навчальної механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_4 ( АДРЕСА_1 ) сержант ОСОБА_5 застосував фізичне насильство щодо підлеглого курсанта навчального взводу військової частини НОМЕР_1 , що заподіяло тяжкі наслідки при наступних обставинах.

Так, 17.10.2021 близько 19:00 год. командир взводу викладач 2 навчальної механізованої роти 1 навчального механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 прапорщик ОСОБА_8 , під час перевірки наявності особового складу виявив відсутність солдата ОСОБА_7 .

Після того, т.в.о. заступника командира батальйону МПЗ військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_9 , з метою встановлення місця перебування ОСОБА_7 передзвонила до його дружини ОСОБА_10 , яка повідомила про місце перебування її чоловіка ( АДРЕСА_2 ).

В подальшому, командир роти старший викладач військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_11 , з метою припинення дисциплінарного правопорушення солдата ОСОБА_7 віддав наказ сержанту ОСОБА_5 вибути у м. Львові та доставити солдата ОСОБА_7 у військову частину, для подальшого проходження військової служби.

У свою чергу, ОСОБА_5 попросив командира взводу військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_12 вибути з ним до м. Львова та доставити ОСОБА_7 у військову частину, на що він і погодився.

Цього ж дня, близько 20:00 год., ОСОБА_5 виконуючи наказ свого начальника ОСОБА_11 , на власному транспортному засобі Volkswagen T3 темно голубого кольору, разом із ОСОБА_12 вибув із військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) до м. Львова, для доставлення військовослужбовця до пункту постійної дислокації військової частини.

Тоді ж, близько 21:30 год. ОСОБА_5 і ОСОБА_12 прибули до будинку АДРЕСА_2 та посадили ОСОБА_7 на пасажирське сидіння транспортного засобу Volkswagen T3 темно голубого кольору та почали здійснювати рух у військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) по автошляху М 10 міжнародна автомобільна дорога загального користування державного значення Львів Краковець.

Надалі, близько 22:15 год. звернувши із автошляху М 10 в сторону села Верещиця Яворівського району Львівської області проїхавши близько 500 метрів, солдат ОСОБА_7 почав здійснювати перешкоди в керуванні сержанту ОСОБА_5 , що унеможливило подальший рух автомобіля.

У той час, сержант ОСОБА_5 , здійснив зупинку транспортного засобу Volkswagen T3 темно голубого кольору та будучи начальником по відношенню до курсанта ОСОБА_7 та будучи невдоволеним поведінкою останнього щодо порушення ним військової дисципліни, наказав йому вийти із автомобіля і перебуваючи у стоячому положенні, поблизу проїжджої частини автодороги, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажаючи, але свідомо припускавши їх настання, маючи на меті застосувати фізичне насильство по відношенню до підлеглого наніс ОСОБА_7 кулаком правої руки 2 (два) удари в обличчя, після чого ОСОБА_7 впав на землю і продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 витягнув із автомобіля металевий предмет приблизною довжиною 50 сантиметрів та товщиною 15 міліметрів та завдав не менше 3 (трьох) ударів по нижній частині ніг ОСОБА_7 , внаслідок чого останньому спричинено фізичний біль та моральне страждання.

В подальшому, ОСОБА_5 спільно із ОСОБА_12 помістили ОСОБА_7 у багажне відділення транспортного засобу Volkswagen T3 темно голубого кольору та близько 22:30 год. доставили його у військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ).

Тоді ж, близько 23:45 год., у медичному пункті військової частини НОМЕР_1 санітарним інструктором медичного пункту вказаної військової частини ОСОБА_13 , під час медичного огляду ОСОБА_7 , виявлено рани обох кінцівок та здійснено первинну хірургічну обробку.

18.10.2021 близько о 11:30 год., сержант ОСОБА_5 з метою приховання своїх злочинних дій, разом із лейтенантом ОСОБА_9 , яка не була обізнана у його намірах, переодягнулись у цивільну форму одягу та доставили ОСОБА_7 на транспортному засобі Volkswagen T3 темно голубого кольору у приймальний покій КНП «Новояворівська лікарня імені Юрія Липи» (Львівська область, м. Нояворівськ, вул. Тараса Шевченка, 18) де останньому встановлено діагноз: відкритий перелом н/3 правої великогомілкової кістки, закритий перелом н/3 малогомілкової кістки та медіальної кісточки лівої гомілки, ушиті рани н/з обох гомілок.

Відповідно до висновку судово-медичного експерта № 161/2021 вказана травма ОСОБА_7 можлива при ударних діях тупого предмету (предметів) та відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, а їх характер, локалізація і механізм виникнення можуть відповідати показанням ОСОБА_12 під час проведення слідчого експерименту.

Таким чином, інструктор 4 механізованого взводу 2 навчальної механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 сержант ОСОБА_5 , у порушення вимог ст.ст. 11, 16, 32, 49, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-XIV, ст.ст. 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV та своїх службових обов`язків 17.10.2021 близько 22:15 год. звернувши із автошляху М 10 в сторону села Верещиця Яворівського району Львівської області проїхавши близько 500 метрів, здійснив зупинку транспортного засобу Volkswagen T3 темно голубого кольору та будучи начальником по відношенню до курсанта ОСОБА_7 та будучи невдоволеним поведінкою останнього щодо порушення ним військової дисципліни, наказав йому вийти із автомобіля і перебуваючи у стоячому положенні, поблизу проїжджої частини автодороги, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажаючи, але свідомо припускавши їх настання, маючи на меті застосувати фізичне насильство по відношенню до підлеглого наніс ОСОБА_7 кулаком правої руки 2 (два) удари в обличчя, після чого ОСОБА_7 останній впав на землю і продовжуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 витягнув із автомобіля металевий предмет приблизною довжиною 50 сантиметрів та товщиною 15 міліметрі та завдав не менше 3 (трьох) ударів по нижній частині ніг ОСОБА_7 , внаслідок чого останньому спричинено фізичний біль та моральне страждання та нанесено травму - відкритий перелом н/3 правої великогомілкової кістки, закритий перелом н/3 малогомілкової кістки та медіальної кісточки лівої гомілки, ушиті рани н/з обох гомілок, чим вчинив застосування насильства щодо підлеглого, що спричинили тяжкі наслідки, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 426-1 КК України.

22.11.2021 відомості про вказаний факт внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000605, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 426 -1 КК України.
22 лютого 2022 року ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 426-1 КК України

Слідство вважає, що з врахуванням інкримінованого останньому тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від семи до десяти років, підозрюваний може продовжити злочинну діяльність, зокрема вчинити інший злочин такий як дезертирство, передбачений ч. 4 ст.407 або ч.3 ст. 408 КК; переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідка ОСОБА_12 та потерпілого ОСОБА_7 , а тому, наявні обґрунтовані підстави вважати, що застосування щодо нього такого виду запобіжного заходу як цілодобовий домашній арешт забезпечить йому належну процесуальну поведінку та дозволить виконати завдання і досягти мети кримінального провадження. Застосування більш м`якого запобіжного заходу унеможливлює запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, пояснив, що на його думку необхідність обрання домашнього арешту є обґрунтованою та підтверджується зібраними у справі доказами. Оскільки існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, застосування більш м`якого запобіжного заходу також не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, а тому просить клопотання задоволити.
Підозрюваний вину у вчиненому визнав, хоча проти застосування вказаного запобіжного заходу заперечив, просив змінити такий на більш м`який.
Захисник, підтримав підозрюваного ОСОБА_5 .
Заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного, його захисника, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення частково виходячи з наступного.
З матеріалів клопотання вбачається, що в провадженні Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові перебуває кримінальне проводження, внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0000605 від 22.11.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 426-1 КК України.

Про підозру у вчиненні даного кримінального провадження 22 лютого 2022 року ОСОБА_5 вручено повідомлення.
У відповідності до положень ч.1 ст.194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Як бачимо, одною з підстав правомірного обмеження права на свободу й особисту недоторканність у кримінальному провадженні є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово тлумачив термін «обґрунтована підозра» і робив висновки про наявність чи відсутність такої у конкретних справах. Так, у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», ЄСПЛ вказує: Суд повторює, що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення (див. рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom) від З0 серпня 1990 року, п.32, Series A, № 182). Мета затримання для допиту полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання (див. рішення у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" (Murray v. the United Kingdom) від 28 жовтня 1994 року, п.55, Series A, № 300-A). Однак, вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою.
При розгляді даного клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя вважає, що слідчий та прокурор на даному етапі слідства довели обґрунтованість підозри висунутої підозрюваному. Так, обґрунтованість висунутої підозри підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами, зокрема: протоколами доказів ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , протоколом слідчого експерименту із свідком ОСОБА_12 , висновком судово медичною експертизи № 151/2021 та іншими доказами, які отримані у встановленому КПК України порядку, шляхом проведення слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій.

А тому слідчий суддя вважає, що ці дані вказують на те, що підозрюваний ймовірно вчинив інкриміноване діяння і у випадку визнання його винним у вчиненні цього кримінального правопорушення, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Згідно положень ст.177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно ч.2 ст.181 КПК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 підозрюється слідчими органами у вчиненні тяжкого злочину та до нього може бути застосовано виключно покарання у виді реального позбавлення волі до десяти років.

При вирішенні питання обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 слідчий суддя погоджується із доводами слідчого та прокурора про те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України.
Зокрема, слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи слідчого про те, що підозрюваний може продовжити злочинну діяльність, зокрема вчинити інший злочин такий як дезертирство, передбачений ч. 4 ст.407 або ч.3 ст. 408 КК; переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідка ОСОБА_12 та потерпілого ОСОБА_10 продовжити злочинну діяльність.

Таким чином, враховуючи вищенаведені обставини, а також те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчинені тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі до семи років, та беручи до уваги, що на даний момент досудове розслідування триває, з метою виконання підозрюваною процесуальних обов`язків визначених ст.177 КПК України, а також запобігання спробам: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, прихожу до переконання, що застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім, а тому щодо підозрюваноого слід застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час доби.
В судовому засіданні встановлено, що підозрюваний зареєстрований та має постійне місце проживання: АДРЕСА_3 , окрім цього на даний час проходить службу у військовій частині НОМЕР_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 . Окрім цього у підозрюваного перебуває на утримання неповнолітня дитина. Клопотання слід задоволити частково та обрати ОСОБА_5 домашній арешт у нічний час доби.
А тому з врахуванням наведених обставин, слідчий суддя вважає, що до нього слід застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту по місцю проходження служби в межах строку слідства, який забезпечить виконання підозрюваним обов`язків передбачених ст. 177 КПК України.
Керуючись вимогами статей 176-179, 194, 196, 197, 395 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

клопотання слідчого задоволити частково.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце служби військову частину № НОМЕР_2 Вінницька область м.Гайсин, без дозволу слідчого, прокурора або суду в період доби з 22:00 год. по 06:00 год.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- прибувати до слідчих ТУ ДБР у м. Львові, прокурора та суду за першою вимогою;

- не залишати місце служби військову частину НОМЕР_2 АДРЕСА_4 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- заборонити ОСОБА_5 спілкуватись із свідком ОСОБА_12 та потерпілим ОСОБА_7

Строк дії ухвали становить два місяці з часу проголошення ухвали 23 лютого 2022 року о 14:50 год. по 23 квітня 2022 року включно.

Виконання ухвали покласти на ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1