Номер провадження 1-кс/201/3337/2021
УХВАЛА
Іменем України

17 листопада 2021 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю дізнавача СД ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , заявника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000214, внесеного до ЄРДР 16.04.2021 року за ознаками злочину, передбаченого ст. 290 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Суть клопотання.
ОСОБА_4 подав вищевказане клопотання, в обґрунтування якого зазначив, що ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19.04.2021 року накладено арешт шляхом позбавлення права на відчуження до скасування у встановленому КПК України порядку на автомобіль марки «Шевроле Лачетті», д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу НОМЕР_2 і ключ від вказаного автомобіля, втім у зв`язку з тим, що жодних процесуальних дій слідчим не проводилось, просив скасувати арешт на вищевказаний автомобіль, ключ і свідоцтво про реєстрацію.

Позиції сторін.
В судовому засіданні ОСОБА_4 клопотання підтримав з підстав, зазначених у ньому.

Дізнавач проти задоволення клопотання заперечив, вважаючи його необґрунтованим, зазначив, що по кримінальному провадженню продовжують проводитись слідчі дії, експертиза проведена не була і наразі вирішується питання про її проведення.

Процесуальні питання.
Відповідно до ст. 107 КПК України здійснювалося повне фіксування кримінального провадження за допомогою технічного засобу.

Матеріали кримінального провадження № 0000214, внесеного до ЄРДР 16.04.2021 року за ознаками злочину, передбаченого ст. 290 КК України, надані в розпорядження слідчого судді.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали кримінального провадження, клопотання та додані до нього слідчим документи, приходить до наступного висновку.

Норми КПК України, які застосовуються при вирішенні клопотання.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 170 КПК України, підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до цієї норми така заборона стосується підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру. Крім того, арешт може бути накладено за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Оцінка слідчого судді.

Щодо підстав для накладання арешту.
Слідчим суддею встановлено, що до відділення поліції №5 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення зі служби "102", про те, що 15.04.2021 о 12:35 год. за адресою: м. Дніпро, пр. Праці, 16, під час обстеження авто марки "CHEVROLET LACETTI" д.н.з. НОМЕР_3 , котрий зареєстрований на гр. ОСОБА_4 , було виявлено ознаки підробки номерів агрегату, номеру кузову.

Відповідно до висновку № 04/1242/6Д, зроблений фахівцем НДЕКЦ МВС від 15.04.2021 року, бланк наданого свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_4 відповідає бланкам, які знаходяться в офіційному обігу. Номер двигуна «F14D3065226K», представленого на дослідження автомобіля є первинним та змінам не піддавався. Номер кузову наданого на дослідження автомобіля "CHEVROLET LACETTI", реєстраційний номер НОМЕР_3 піддавався змінам (підроблений) шляхом видалення механічним способом з послідовним вварюванням аналогічної групи деталей з літеро-цифровим позначенням « НОМЕР_5 » не в умовах заводу виробника.

15.04.2021 року під час огляду було вилучено транспортний засіб - автомобіль марки "CHEVROLET LACETTI", реєстраційний номер НОМЕР_3 , 2008 р.в., чорного кольору, номер кузова « НОМЕР_6 », що піддавався змінам (підроблений) шляхом видалення механічним способом з послідовним вварюванням аналогічної групи деталей з літеро-цифровим позначенням не в умовах заводу - виробника; ключ від автомобілю та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу "CHEVROLET LACETTI", реєстраційний номер НОМЕР_3 , 2008 р.в., серія НОМЕР_2 .

16.04.2021 року відомості за даним фактом зареєстровано до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000214 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 290 КК України.

Постановою дізнавача від 16.04.2021 року автомобіль марки "CHEVROLET LACETTI", реєстраційний номер НОМЕР_3 , 2008 р.в., чорного кольору, номер кузова « НОМЕР_6 », ключ від автомобілю та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 визнано речовими доказами.

Слідчий суддя дійшов висновку про те, що автомобіль, ключі від нього і свідоцтво про реєстрацію є знаряддям кримінального правопорушення, тобто вказане майно має відношення до даного кримінального провадження, а його дослідження є необхідним для повного, швидкого, якісного проведення досудового розслідування, внаслідок чого ухвалою від 19.04.2021 року наклав арешт на зазначене вище майно шляхом позбавлення права на відчуження, повернувши автомобіль марки «CHEVROLET LACETTI» д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу НОМЕР_2 , ключ від вказаного транспортного засобу на відповідальне зберігання ОСОБА_4 .

Інші обставини, встановлені слідчим суддею під час розгляду клопотання.
Повідомленням від 21.05.2021 року судовий експерт ДНДЕКЦ МВС України ОСОБА_5 повідомив про неможливість проведення трасологічної експертизи у зв`язку з відсутністю у експерта об`єкта дослідження, а саме автомобіля марки «CHEVROLET LACETTI» д.н.з. НОМЕР_1 .

Повідомленням від 13.09.2021 року судовий експерт ДНДЕКЦ МВС України ОСОБА_6 повідомив про неможливість проведення трасологічної експертизи у зв`язку з відсутністю у експерта об`єкта дослідження, а саме автомобіля марки «CHEVROLET LACETTI» д.н.з. НОМЕР_1 .

Разом з цим у судовому засіданні ОСОБА_4 повідомив про надання експерту автомобіля, зазначивши, що експерт не зміг провести експертизу не внаслідок ненадання автомобіля, а внаслідок того, що деталі і агрегати автомобіля слід було розібрати, проти чого ОСОБА_4 не заперечував, втім експерт відмовився розбирати деталі і агрегати автомобіля.

Вказане підтвердив і дізнавач.

Висновки.
У клопотанні не зазначено обставин, які б вказували на незаконність накладення арешту на майно, а мотиви необхідності скасування арешту майна зводиться лише до намірів ОСОБА_4 користуватись автомобілем, що не може стати передбаченою законом підставою для скасування заходів забезпечення кримінального провадження, оскільки арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, а згідно ж зі ст. 98 КПК України критерієм приналежності майна до речового доказу є наявність відповідної форми, що виражена в матеріальному об`єкті, який був знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

При цьому ОСОБА_4 вільно користується автомобілем, відносно якого існує лише заборона на відчуження.

Всупереч положень ч. 1 ст. 174 КПК України ОСОБА_4 не надано слідчому судді доказів на підтвердження того, що на теперішній час відпала потреба у подальшому застосуванні арешту на майно. В цьому контексті слід враховувати, що відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання учасниками кримінального провадження їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Отже, обов`язок з доведення відсутності подальшої потреби застосування арешту майна покладається саме на особу, яка просить скасувати такий арешт.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що в задоволенні клопотання необхідно відмовити, оскільки майно, з приводу скасування арешту з якого подано дане клопотання, є речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні, має значення для останнього, наразі кримінальне провадження не закрито, а отже досудове слідство триває, у кримінальному провадженні слід провести трасологічну експертизу, при цьому будь-яких даних на спростування або зміну обставин, які передували вчиненню такої процесуальної дії, як накладення арешту, слідчому судді не надано.

У зв`язку із вищевикладеним, ОСОБА_4 не доведено, що в подальшому у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна відпала потреба або його було накладено необґрунтовано, у зв`язка із чим відсутні підстави для його скасування.

Відтак, підстава для накладення арешту на рухоме майно з метою забезпечення кримінального провадження (збереження речових доказів) - продовжує існувати.

У судовому засіданні дізнавачем доведено необхідність проведення окремих слідчих дій з арештованим майном, в тому числі призначення експертизи.

При цьому, у випадку неможливості експерту провести експертизу і надати висновок, ОСОБА_4 слід зафіксувати будь-яким способом факт надання експерту свого автомобіля аби уникнути можливих протиріч і звинувачень його у ненаданні експерту для експертного дослідження автомобіля.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_4 не доведені підстави для скасування арешту майна, які зазначені у ст. 174 КПК України, при цьому його доводи суперечать поданим доказам, з яких вбачається, що в подальшому застосуванні арешту не відпала потреба та арешт накладено обґрунтовано.

З огляду на вище викладене, клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 174, 309, 376, 532 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1