У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 жовтня 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 ,з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , потерпілого ОСОБА_3 ,дізнавача ОСОБА_4 ,розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність дізнавача СД відділу поліції № 3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 ,у кримінальному провадженні щодо кримінального проступку,-

В С Т А Н О В И В:

В провадження слідчого судді надійшла скарга потерпілого у кримінальному провадженні ОСОБА_3 в порядку ст.303 КПК України на бездіяльність дізнавача СД відділу поліції № 3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні щодо кримінального проступку.

У скарзі зазначає,що Шевченківським ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000524 від 12.10.2020 р. за ч.1 ст.125 КК України.

22.09.2021 р.дізнавачу,у провадженні якого перебуває вказане кримінальне провадження, потерпілим ОСОБА_3 було подано клопотання щодо проведення слідчої дії,яке слідчим у встановлений законом строк не розглянуто,повідомлення про результати його розгляду автором клопотання не отримано.

Посилаючись на ці обставини,скаржник просить визнати бездіяльність дізнавача у кримінальному провадженні щодо кримінального проступку ,яка полягає у нездійсненні процесуальної дії,яку він зобов`язаний вчинити,у визначений КПК України строк та зобов`язати дізнавача у кримінальному провадженні щодо кримінального проступку розглянути клопотання потерпілого та повідомити про його розгляд потерпілого.

Скаржник на розгляді скарги в суді пояснив,що його клопотання,подане 22.09.2021 р.про призначення додаткової судово-медичної експертизи,дізнавачем було фактично розглянуто та вирішено,додаткову експертизу призначено,про що його поінформували листом від 01.10.2021 р.,проте через недовіру до правоохоронних органів він звернувся з цією скаргою задля гарантування проведення експертизи за його клопотанням.

Дзнавач ОСОБА_5 при розгляді скарги пояснив,що клопотання ОСОБА_3 від 22.09.2021 р.було розглянуто у встановлений законом строк та про результати розгляду скаржник повідомлений листом від 01.10.2021 р.

Перевіривши обґрунтованість скарги,слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення,виходячи з такого.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Зокрема, здійснення слідчим суддею судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні у разі їх порушення діями, бездіяльністю та рішеннями слідчого на досудовому розслідуванні регламентовано положеннями ст.ст. 303-307 КПК України та забезпечується механізмом оскарження учасниками кримінального провадження визначених ст. 303 КПК України рішень, дій та бездіяльності слідчого та прокурора у кримінальному провадженні слідчому судді.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим кодексом строк, а згідно п.5 згаданої норми рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим.

Статтею 220 КПК України визначені порядок та строки розгляду клопотань під час досудового розслідування.

З тексту скарги вбачається,що у провадженні дізнавача СД ВП № 3 ОСОБА_4 перебуває кримінальне провадження № 0000524 від 12.10.2020 р. за ч.1 ст.125 КК України ,в якому ОСОБА_3 ,з його слів,має статус потерпілого .

Матеріали скарги містять відомості про те, що 22.09.2021 р. ОСОБА_3 звертався до дізнавача ОСОБА_4 з клопотанням про проведення слідчої дії,яке за текстом скарги не було розглянуто по суті з прийняттям відповідного рішення у встановлений строк.

Однак, при розгляді скарги в суді встановлено,що 01.10.2021 р. ОСОБА_3 отримав від дізнавача ОСОБА_4 лист з інформуванням про результати розгляду клопотання,що визнав сам скаржник,при цьому із скаргою до суду він звернувся 06.10.2021 р.,маючи у своєму розпорядженні відомості про здійснення дізнавачем процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити ,у визначений цим кодексом строк,тобто свідомо ввів суд в оману щодо фактичних обставин.

Зі слів ОСОБА_3 ,у такий спосіб він намагається домогтися прийняття дізнавачем певних процесуальних рішень у кримінальному провадженні,зокрема,пред`явлення обвинувачення особі,яку вважає винуватим у побитті,що слідчий суддя розцінює як зловживання процесуальними правами.

Скаржник не повідомив суд,що наразі між ним та особою,про яку він вказав у заяві щодо незаконного заволодіння належним йому майном,тривають судові спори що поділу спільного майна,у тому числі,транспортних засобів.

Відповідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, п. 57, Series A, № 93 право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням. Одним із таких обмежень є переслідування особи в кримінально-правовому порядку шляхом внесення повідомлення до ЄРДР щодо конкретної особи за бажаною кримінально-правовою кваліфікацією.

У справі Європейського суду з прав людини Preda and Dardari v. Italy (1999) Суд вказав, що метою цієї норми є запобігання використанню принципів, на яких ґрунтується Конвенція, щоб здійснювати будь-яку діяльність, спрямовану на скасування прав і свобод, визнаних цією Конвенцією.

Поданням зазначеної скарги ОСОБА_3 фактично не захищає свої права від бездіяльності уповноважених посадових осіб під час досудового розслідування,а намагається штучно маніпулювати нормами чинного законодавства ,здійснюючи тиск на дізнавача шляхом подання безпідставних скарг,з метою переслідування у кримінальному порядку певної особи.

Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України,слідчий суддя за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування може скасувати рішення слідчого чи прокурора, зобов`язати припинити дію, зобов`язати вчинити певну дію, відмовити у задоволенні скарги.

Враховуючи наведене, слідчий суддя,не встановивши порушення чинного законодавства та бездіяльності дізнавача ,відмовляє заявнику в задоволенні скарги за необґрунтованістю та безпідставністю.

Керуючись статтями 220,303-305,307 Кримінального процесуального кодексу України,слідчий суддя-

Ухвалила :

В задоволенні скарги відмовити.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не оскаржується.

Слідчий суддя ОСОБА_1