Справа № 603/615/18
Провадження № 1-кп/603/11/2021
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" грудня 2021 р. м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , законного представника підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_7 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Монастириська клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000266 відносно підозрюваної
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Сеньків Монастириського району Тернопільської області, із середньою освітою, непрацюючої, розлученої, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , на утриманні троє неповнолітніх дітей, раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого 124 КК України,-
в с т а н о в и в :
17 квітня 2018 року близько 20 год 30 хв ОСОБА_8 повідомила ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_9 у будинку АДРЕСА_2 вчиняє протиправні дії відносно її малолітньої доньки ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Прибувши до будинку ОСОБА_9 по АДРЕСА_2 через вікно побачила свою доньку, яка разом з ОСОБА_9 оголені лежали на дивані та останній намагався вступити в статеві зносини із малолітньою ОСОБА_10 проти волі останньої. Намагаючись припинити протиправні дії ОСОБА_9 , ОСОБА_4 вибила ногою вхідні двері які були зачинені, зайшла в будинок та стала відтягувати ОСОБА_9 від своєї доньки та вимагати від нього припинити протиправні дії, на що останній відреагував агресивно, наніс їй удар ногою в груди, зловив її за одяг та став погрожувати їй із донькою фізичною розправою, внаслідок цього, у ОСОБА_4 виник намір, спрямований на необхідну оборону себе та ОСОБА_10 .

Реалізуючи свій намір, направлений на самозахист, ОСОБА_4 17 квітня 2018 року близько 20 год 30 хв, знаходячись в приміщенні кімнати житлового будинку, що в АДРЕСА_2 , захищаючись від суспільно небезпечного посягання ОСОБА_9 , так як реально сприйняла небезпеку з його боку по відношенню до себе та своєї доньки ОСОБА_10 , здійснюючи свій захист та захист ОСОБА_10 , взяла зі стола кімнати, в якій вона знаходилась, кухонний ніж.

Далі, діючи з перевищенням меж необхідної оборони, ОСОБА_4 умисно нанесла три удари ножем по тілу ОСОБА_9 , чим спричинила останньому проникаюче поранення лівої половини живота з ушкодженням брижі і петель тонкого кишківника, яке супроводжувалось внутрішньо-черевною кровотечею, що згідно п.п.2.1.2, 2.1.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (МОЗ України, Київ, 1995) за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння належить до тяжкого тілесного ушкодження, наскрізне поранення м`яких тканин лівого стегна та поранення тканин ділянки лівого плечового суглоба, що згідно п.п.2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (МОЗ України, Київ, 1995) та ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень із короткочасним розладом здоров`я тривалістю понад шість днів, але не більше як три тижні (21 день), завдавши ОСОБА_9 шкоду, яка явно не відповідає небезпеці посягання чим перевищила межі необхідної оборони.

В діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України, а саме умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень вчинене у разі перевищення меж необхідної оборони.

В ході досудового розслідування підозрюваній ОСОБА_4 проведено амбулаторну судову психіатричну експертизу, за результатами якої отримано висновок судово-психіатричного експерта №280 від 19 червня 2018 року, відповідно до якого ОСОБА_4 потребує примусових заходів медичного характеру у вигляді поміщення в психіатричну лікарню із звичайним наглядом.

Крім того в ході судового розслідування підозрюваній ОСОБА_4 проведено повторну додаткову амбулаторну судову психіатричну експертизу, за результатами якої отримано висновок судово-психіатричного експерта №92 від 23 лютого 2021 року, відповідно до якого ОСОБА_4 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної примусової психіатричної допомоги в зв`язку з тим, що вона становить небезпеку для оточуючих.

У судовому засіданні прокурор подане клопотання підтримав частково та просив його задовольнити вказавши, що на його думку, є всі законні підстави застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_4 передбачені у висновку судово-психіатричного експерта №92 від 23 лютого 2021 року, а саме застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної примусової психіатричної допомоги.

Підозрювана ОСОБА_4 та її захисник, законний представник підозрюваного ОСОБА_5 , представник потерпілого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_7 погодилися із позицією прокурора, висловлену в судовому засіданні.

Безпосередньо дослідивши докази подані під час судового розгляду, оцінюючи їх в сукупності, з точки зору достатності та взаємозв`язку, провівши у повному обсязі судовий розгляд, дослідивши надані суду докази, перевіривши доводи учасників процесу, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора про застосування щодо ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної примусової психіатричної допомоги підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.

Допитана в судовому засіданні підозрювана ОСОБА_4 суду пояснила, що 17 квітня 2018 року близько 20 год 30 хв сусідка ОСОБА_8 повідомила її про те, що ОСОБА_9 у своєму будинку розбещує її малолітню доньку ОСОБА_10 .

Прибувши до будинку ОСОБА_9 вона через вікно побачила свою доньку, яка разом з ОСОБА_9 оголені лежали на дивані та останній намагався вступити в статеві зносини із її донькою проти волі останньої. Намагаючись припинити протиправні дії вона вибила ногою вхідні двері, зайшла в будинок та стала відтягувати ОСОБА_9 від своєї доньки та вимагати від нього припинити протиправні дії, проте ОСОБА_9 наніс їй удар ногою в груди, зловив її за одяг та став погрожувати їй із донькою фізичною розправою. Після чого, вона з метою самооборони та оборони доньки взяла зі столу ніж та нанесла ОСОБА_9 цим ножем два удари, один у живіт а інший у ліве стегно. Після цього взяла ОСОБА_10 на руки та вибігла із будинку ОСОБА_9 .

Крім того, факт вчинення ОСОБА_4 суспільно небезпечного діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України, підтверджується сукупністю досліджених та перевірених в ході судового розгляду доказів, зокрема:

- витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000266 від 18.04.2018 року;

- постановою про зміну правової кваліфікації від 13.08.2018 року;

- витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000266 від 18.04.2018 року;

- протоколом огляду від 18 квітня 2018 року;

- висновком експерта № 799 за результатами судово-медичної експертизи громадянина ОСОБА_9 від 03 липня 2018 року;

- висновком експерта № 245 за результатами судово-медичної експертизи взірців крові рідкої крові ОСОБА_10 від 25 квітня 2018 року;

- висновком експерта № 269 за результатами судово-медичної експертизи взірців крові рідкої крові ОСОБА_4 від 04 травня 2018 року;

- висновком експерта № 264 за результатами судово-медичної експертизи взірців крові рідкої крові ОСОБА_9 від 27 квітня 2018 року;

- висновком експерта № 107 за результатами судово-медичної експертизи речового доказу (ножа) від 27 квітня 2018 року;

- висновком експерта № 268 за результатами судово-медичної експертизи мазка і тампона з вмістом піхви ОСОБА_10 від 25 травня 2018 року;

- висновком експерта № 106 за результатами судово-медичної експертизи речових доказів (тампонів змивів з рук ОСОБА_9 ) від 04 червня 2018 року;

- висновком експерта № 110 за результатами судово-медичної експертизи речового доказу (тампону змиву з статевого члена ОСОБА_9 ) від 06 червня 2018 року;

- висновком експерта № 112 за результатами судово-медичної експертизи речового доказу (одягу ОСОБА_9 ) від 07 червня 2018 року;

- висновком експерта № 111 за результатами судово-медичної експертизи речового доказу (светра та спортивних штанів ОСОБА_9 ) від 07 червня 2018 року;

- висновком експерта № 272 за результатами судово-медичної експертизи речових доказів (підодіяльника, двох простирадл, покривала) від 07 червня 2018 року;

- висновком експерта № 108 за результатами судово-медичної експертизи речового доказу (речовини бурого кольору) від 07 червня 2018 року;

- висновком експерта № 162 за результатами судово-медичної експертизи речових доказів (піднігтьового вмісту рку ОСОБА_4 ) від 25 червня 2018 року;

- висновку судово-психіатричної експертизи від 19 червня 2018 року № 280;

- висновку судово-психіатричної експертизи від 23 лютого 2021 року № 92.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_4 , які виразились в умисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень вчинені у разі перевищення меж необхідної оборони, мають ознаки суспільно небезпечного діяння, передбаченого ст.124 КК України.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи від 19 червня 2018 року № 280, наданого складом комісії Тернопільської обласної клінічної психоневрологічної лікарні, в період інкримінованих діянь ОСОБА_4 страждала органічним маячним (шизофреноподібним) розладом, вона не могла давати звіт своїм діям і керувати ними. ОСОБА_4 на час проведення експертизи страждала органічним маячним (шизофреноподібним) розладом, вона не спроможна в повній мірі усвідомлювати свої дії і керувати ними. ОСОБА_4 потребувала застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді поміщення в психіатричну лікарню із звичайним наглядом.

Натомість, за наслідками проведення судово-психіатричної експертизи від 23 лютого 2021 року № 92, складом комісії Тернопільської обласної клінічної психоневрологічної лікарні, ОСОБА_4 страждає органічним маячним (шизофреноподібним) розладом стан ремісії, вона не спроможна усвідомлювати свої дії і керувати ними. ОСОБА_4 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної примусової психіатричної допомоги. Також висновком установлено, що ОСОБА_4 становить небезпеку для оточуючих.

Відповідно до ст. 19 КК України, осудною визнається особа, яка під час вчинення злочину могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру. Не підлягає покаранню особа, яка вчинила злочин у стані осудності, але до постановлення вироку захворіла на психічну хворобу, що позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними. До такої особи за рішенням суду можуть застосовуватися примусові заходи медичного характеру, а після одужання така особа може підлягати покаранню.

Згідно зі ст. 93 КК України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили кримінальне правопорушення у стані неосудності, види примусових заходів медичного характеру визначені ст. 94 КК України.

Відповідно до роз`яснень п.п. 5, 15 Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», розглядаючи справи про застосування примусових заходів медичного характеру, суди повинні враховувати, що такі заходи, як надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку, госпіталізація до психіатричного закладу зі звичайним, посиленим або суворим наглядом, передбачені ст. 94 КК України, можуть застосовуватися до осіб, які вчинили суспільно небезпечні діяння (злочини) в стані неосудності (обмеженої осудності) або вчинили злочини в стані осудності чи обмеженої осудності, але до постановлення вироку або під час відбування покарання захворіли на психічну хворобу, що позбавляє їх можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) чи керувати ними.

З огляду на викладене, заслухавши думки сторін кримінального провадження, враховуючи конкретні обставини вчинення суспільно-небезпечного діяння, дані про характер і тяжкість наявного у ОСОБА_4 психічного розладу, зокрема дані, що містяться у висновку судово-психіатричного експерта № 92 від 23 лютого 2021 року, згідно якого ОСОБА_4 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної примусової психіатричної допомоги, всупереч клопотання слідчого погодженого прокурором, тому суд вважає, що клопотання про застосування відносно ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру у вигляді примусових заходів медичного характеру у вигляді поміщення в психіатричний заклад із звичайним наглядом слід задовольнити частково, застосувавши до ОСОБА_4 , у зв`язку з наявними у неї психічним розладом, саме примусові заходи медичного характеру у вигляді амбулаторної примусової психіатричної допомоги, яке рекомендоване як необхідне експертизою згідно згаданого висновку судово-психіатричного експерта № 92 від 23 лютого 2021 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 513 КПК України, суд, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно-небезпечне діяння у стані неосудності, або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.19, 93, 94 КК України, ст.ст.503-516 КПК України, суд,-
п о с т а н о в и в :
Клопотання старшого слідчого ОСВ криміналіста СУ ГУНП в Тернопільській області підполковника поліції ОСОБА_11 погоджене прокурором відділу прокуратури Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_12 про застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді поміщення в психіатричний заклад із звичайним наглядом (комунальну установу Тернопільської обласної ради «Буданівська обласна психоневрологічна лікарня») відносно ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000266 від 18 квітня 2018 року за вчинення нею суспільно-небезпечного діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст.124 КК України задовольнити частково.
Застосувати до ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Сеньків Монастириського району Тернопільської області, із середньою освітою, непрацюючої, розлученої, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої), примусові заходи медичного характеру у вигляді амбулаторної примусової психіатричної допомоги.
Речові докази, що зберігаються у камері зберігання речових доказів відділення поліції №2 (м. Бучач) Чортківського районного відділу поліції в Тернопільській області, а саме:
-кухонний ніж загальною довжиною 27 см, лезо довжиною 16,5 см, ручка якого виготовлена з полімерного матеріалу білого кольору, який поміщено та опечатано у паперовий конверт; грошові кошти в сумі 160 гривень, а саме: одна купюра номіналом 10 гривень ХД8509794, одна купюра номіналом 50 гривень УЛ 6944884, одна купюра номіналом 50 гривень УА 7986604, одна купюра номіналом 50 гривень ФД5178058, які упаковано у паперовий конверт; простирадло білого кольору із накладенням речовини бурого кольору, простирадло жовтого кольору із візерунком у вигляді квітів, підодіяльник білого кольору із квітами червоного і синього кольорів, які упаковано у сейф пакет «експертна служба» №0005301; чоловічі штани сірого кольору, футболку на довгий рукав в чорну та білу смужки, футболку синього кольору, труси чоловічі, светр коричневого кольору, які упаковано у сейф пакет №0005302; светр коричневого кольору із накладанням речовини бурого кольору, штани спортивні синього кольору із накладанням речовини бурого кольору, які упаковані у полімерний пакет, який зав`язаний ниткою, вільні кінці якої опечатані біркою із роз`яснювальним текстом, підписами учасників та понятих після набрання ухвалою законної сили, повернути потерпілому ОСОБА_9 ;

-бюстгальтер фіолетового кольору, дитячі труси білого кольору, безрукавку жіночу із візерунком у вигляді квітів, жіночу кофту із візерунком у вигляді квітів фіолетового кольору із надписом F+F, штани синього кольору, колготки чорного кольору, які упаковано в сейф пакет «Експертна служба №0005303» після набрання ухвалою законної сили, повернути ОСОБА_10 ;

-бриджі чорного кольору, кофту по типу спортивної сірого кольору, які упаковано у сейф пакет «Експертна служба» із №2091981 після набрання ухвалою законної сили, повернути ОСОБА_4 ;

-порожню пляшку з під горілки, торгової марки «Пшенична», яку упаковано у сейф пакет «експертної служби» №0012815; одну волосину, яка упакована в паперовий конверт; дві вирізки з накладанням речовини бурого кольору, які упаковано у паперовий конверт; мазки з піхви ОСОБА_10 , що відібрані18.04.2018 року та упаковані в паперовий конверт; змиви статевого члена та змиви рук ОСОБА_9 , що відібрані 18.04.2018 року в окремі паперові конверти; зрізи вільних країв нігтьових пластин ОСОБА_4 , що відібрані 18.04.2018 року та упаковані в окремі паперові конверти після набрання ухвалою законної сили, знищити.
Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суду Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.
Копію ухвали негайно після її проголошення вручити прокурору, потерпілому, захиснику, законному представнику та ОСОБА_4 .

Головуючий суддя Ігор ГАЛІЯН