Справа № 635/739/18
Провадження № 1-кп/635/291/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2022 року селище Покотилівка
Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
сторона обвинувачення прокурор ОСОБА_3
сторона захисту обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисник адвокат ОСОБА_6 ,
обвинувачений ОСОБА_7 , захисник адвокат ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора про продовження застосування до обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харкова, громадянина України, раніше засудженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 27, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця селища Безлюдівка Харківського району Харківської області, громадянина України, який раніше не засуджений, має малолітню дочку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця селища Безлюдівка Харківського району Харківської області, громадянина України, який раніше не засуджений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

в провадженні Харківського районного суду Харківської області перебуває об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 27, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні злочину передбаченого п.12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Статтею 20-5 Перехідних положень КПК України, тимчасово, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), встановлені особливості судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях та розгляду окремих питань під час судового провадження, зокрема, у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.

Прокурор у судовому засіданні просила продовжити строк застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки він неодноразово засуджений, відбував покарання в місцях позбавлення волі з 1990 року за вчинення злочинів різного ступеню тяжкості і в період відбування покарання в установі відбування покарання обвинувачується в організації вчинення умисного вбивства, не має соціальних зав`язків та офіційних джерел доходу. Обвинуваченому відомі адреси проживання свідків. За викладених обставин продовжують існувати ризики передбачені п. 1, п. 3 і п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Також прокурор просила продовжити застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки він раніше притягувався до кримінальної відповідальності і до нього застосовувався запобіжний захід у виді домашнього арешту, який він порушував, в теперішній час у відношенні ОСОБА_5 у інших кримінальних провадженнях ухвалені обвинувальні вироки, свідки є мешканцями смт Безлюдівка, де проживає обвинувачений, тому продовжують існувати ризики передбачені п. п. 1, 3 і 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, просила продовжити застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 оскільки він переховувався від суду і перебував у розшуку, не працює, свідки є мешканцями смт Безлюдівка, де проживає обвинувачений, тому ризики передбачені п. п. 1, 3 і 5 ч. 1 ст. 177 КПК України продовжують існувати. Враховуючи, особу кожного з обвинувачених, тяжкість пред`явленого їм обвинувачення і для запобігання встановленим ризикам є необхідним продовжити обраний запобіжний захід і підстави для його зміни відсутні.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечував проти продовження застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 у судовому засіданні заперечував проти продовження застосування до його підзахисного запобіжного заходу у виді тримання під вартою та вказав, що ОСОБА_7 має соціальні зв`язки: є батьком неповнолітніх дітей, має постійне місце проживання, де мешкав разом із цивільною дружиною, матір`ю, навчався у технікумі до 2017 року, потерпіла не повідомляла, що на неї чинився тиск, тому просив змінити обраний запобіжний захід на більш м`який у виді цілодобового домашнього арешту із носінням електронного засобу контролю, що забезпечить належну поведінку його підзахисного.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні проти продовження застосування до нього запобіжного заходу заперечував.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечував проти продовження застосування до його підзахисного запобіжного заходу у виді тримання під вартою та вказав, що його підзахисний за вироком суду відбуває покарання у виді тримання під вартою, тому застосовувати запобіжний захід не є доцільним.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти продовження до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечував проти продовження застосування до його підзахисного запобіжного заходу у виді тримання під вартою та вказав, що його підзахисний не вчинив жодної дії щоб залишити місце відбування покарання щоб переховуватись від суду, у судовому засіданні досліджені усі докази, але вони не доводять винуватість його підзахисного у вчиненні інкримінованого злочину.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, в тому числі, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки, при цьому ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Поряд з цим, у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Заслухавши прокурора, обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 їх захисника, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника, суд, приходить до наступного.

Ухвалою Київського районного суду міста Харкова від 24 січня 2018 року у відношенні ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, дія якого продовжувалась, останній раз на підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 22 грудня 2021 року строк тримання під вартою ОСОБА_4 продовжено до 19 лютого 2022 року.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Харкова від 1 квітня 2018 року до обвинуваченого ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, дія якого продовжувалась, останній раз на підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 22 грудня 2021 року строк застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу продовжено до 19 лютого 2022 року.

Ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 15 листопада 2017 року ОСОБА_5 змінено запобіжний захід у виді тримання під вартою на більш м`який у вигляді цілодобового домашнього арешту. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 05 лютого 2019 року запобіжний захід у виді домашнього арешту змінено на запобіжний захід у виді тримання під вартою. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 22 грудня 2021 року строк застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою продовжено до 19 лютого 2022 року.

Обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він неодноразово вчиняв злочини різного ступеню тяжкості, був засуджений, відбував покарання в місцях позбавлення волі, загальний строк якого складає 26 років і в період відбування покарання у виправному центрі відкритого типу, знову обвинувачується в організації вчинення особливо тяжкого злочину групою осіб, йому відомі адреси проживання свідків, він не має стійких соціальних зав`язків, законних джерел існування, і вказані обставини, у їх сукупності дають підстави вважати про неможливість запобігання ризикам, зазначеним у пунктах 1, 3, 5 частини 1 ст. 177 КПК України, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, тому суд не вбачає підстав для зміни обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу на більш м`який та продовжує строк застосування обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину групою осіб, у населеному пункті, де він проживає, перебував у розшуку, не має стійких соціальних зв`язків і вказані обставини, у їх сукупності дають підстави вважати, що для запобігання ризикам, зазначеним у пунктах 1, 3, 5 частини 1 ст. 177 КПК України необхідно продовжити застосування до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, при суд не вбачає підстав для зміни вказаного запобіжного заходу на більш м`який.

Обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він не має законних джерел існування, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину групою осіб, у населеному пункті, де він проживає, крім того у відношенні ОСОБА_5 у суді розглядались інші кримінальні провадження, ухвалено два обвинувальних вироки, а у період застосування до нього запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту він неодноразово порушував покладені на нього обов`язки і обраний запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі змінено на більш суворий.

Отже, враховуючи вище викладене, з урахуванням фактичних обставин кримінального провадження, а саме, що обвинуваченому ОСОБА_4 інкримінується організація умисного вбивства, яке вчинене за попередньою змовою групою осіб, обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_5 інкримінується вчинення умисного убивства у групі осіб, тому на думку суду, у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілої.

За викладених обставин, суд, вважає про наявність достатніх підстав для продовження строку застосування до обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи не забезпечать запобіганню існуючим ризикам, після зміни складу суду обвинувачені вказали на необхідність розпочати судовий розгляд з початку та здійснювати всі процесуальні дії, які вже здійснювалися під час судового розгляду до заміни судді.

Керуючись ст. 331 КПК України, ст. 20-5 Перехідних положень КПК України суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження застосування до обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України продовжити до 14 квітня 2022 року (включно).

Строк тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України продовжити до 14 квітня 2022 року (включно).

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України продовжити до 14 квітня 2022 року (включно).

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_1