Справа № 639/7857/21
Провадження № 1-кп/638/941/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2022 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000648 від 24.09.2021 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, розлученого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимого, обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , внесений до ЄРДР за № 0002965 від 30.07.2019 за ч. 3 ст. 185 КК України, перебуває в провадженні судді Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:
В провадження Дзержинського районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України. Обвинувальний акт внесений в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000648 від 24.09.2021.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 25.11.2021 по вказаному провадженню було призначено підготовче судове засідання.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити обвинувальний акт до судового розгляду, просив проводити розгляд справи у відкритому судовому засіданні та звернувся до суду з клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому, обґрунтовуючи тяжкістю вчиненого кримінального правопорушення й те, що наразі існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Зазначає, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки, перебуваючи на волі, ОСОБА_4 може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, незаконно впливати на потерпілого та свідків, може вчинити інші кримінальні правопорушення. Менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, не зможуть забезпечити виконання покладених на них процесуальних обов`язків.
Обвинувачений не заперечував проти призначення обвинувального акту до судового розгляду та заперечував проти продовження строку дії запобіжного заходу обґрунтовуючи тим, що він не отримував з суду повісток, тобто не переховувався і не розуміє причин утримання його під вартою.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, матеріали справи містять заяву, якою потерпілий просить розглянути кримінальне провадження за його відсутності.

Заслухавши думку та клопотання прокурора, думку обвинуваченого, вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення:

1) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу;

2) повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідають вимогам цього Кодексу;

3) направити обвинувальний акт до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження;

4) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта.

Угод про визнання винуватості чи про примирення у порядку ст.ст. 468-475 КПК України до суду не надійшло. Підстав для закриття кримінального провадження не вбачається. Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону. Підстав для направлення обвинувального акту для визначення підсудності не встановлено, дане кримінальне провадження підсудне Дзержинському районному суду м. Харкова.

Таким чином, в наявності достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Згідно п. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 3561/06 від 13.11.2007 р. Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності ст. 5, 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ні в момент арешту, ні під час перебування заявника від вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, в кінцевому рахунку, пред`явленні обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання". (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, № 182 та Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п.55, Series A, № 300-A).
Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до нетяжких злочинів та тяжкого злочину відповідно, строк покарання за санкцією якого передбачає позбавлення волі строком до 6 років.
При вирішенні клопотання прокурора суд враховує існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_4 перебуваючи на свободі може:
- переховуватися від суду, оскільки обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину об`єктивно свідчить про наявність ризику того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до таких дій;
- незаконно впливати на потерпілого, свідків, у цьому кримінальному провадженні, оскільки наразі ще не розпочався судовий розгляд, потерпілий та свідки обвинувачення ще не допитані, що не виключає можливості обвинуваченого їх схилити до зміни раніше наданих показів;
- вчинити інше кримінальне правопорушення, про що свідчить обвинувачення ОСОБА_4 у вчинення тяжкого злочину, даними про особу обвинуваченого, обставини кримінального правопорушення.
Оцінюючи в сукупності обставини, які визначені ст. 178 КПК України, судом враховується: 1) вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень, зокрема передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, яке є тяжким злочином; 2) тяжкості покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, оскільки санкція ч. 3 ст. 185 КК України, передбачає кримінальне покарання у виді позбавлення волі строком до 6 років; 3) вік та стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_4 , 4) дані про особу обвинуваченого, який зі слів є вдівцем, офіційно не працює, має постійне місце проживання та реєстрації, має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_5 , 2012 р.н., тобто має міцні соціальні зв`язки; 5) наявність в провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова обвинувального акту стосовно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, тому з метою забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, суд приходить до висновку про необхідність продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Судовим розглядом встановлено, що ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 28.09.2021 стосовно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) днів, та ухвалою продовжено до 24.01.2022 включно з визначенням розміру застави, достатньої для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України у межах 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 45400,00 (сорок п`ять тисяч чотириста) грн.
Судом не встановлено, що більш м`який запобіжний захід зможе запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Суд вважає необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для застосування запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винним, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування, суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків, вчинення інших кримінальних правопорушень, свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
За таких обставин суд вважає, що інший більш м`який запобіжний захід, окрім як тримання під вартою, не зможе забезпечити виконання покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 процесуальних обов`язків, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, впливу на потерпілого у цьому кримінальному провадженні та переховування від суду.
Суд вважає, що наведені прокурором у підготовчому судовому засіданні підстави продовження до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та мотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу під час досудового розслідування та продовження під час судового розгляду на даний час не змінилися.
Судовий розгляд з об`єктивних причин неможливо закінчити до спливу терміну запобіжного заходу, а отже, виникає необхідність продовження строку вказаного запобіжного заходу оскільки судом було встановлено, що вищезазначені ризики існують. Жодних обставин, які б свідчили про зменшення вище перелічених ризиків та можливість зміни обвинуваченим запобіжного заходу не встановлено.
Виходячи з наведеного є всі підстави задовольнити клопотання прокурора та з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого доцільним є продовження строку обраного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», продовжити строком до 60 днів, з можливістю внесення застави у відповідному розмірі та зобов`язання виконання відповідних обов`язків, визначених ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 28.09.2021.
Керуючись ст.ст.27, 314-316 КПК України, ст. ст.49 КПК України, суд, -

п ос т а н о в и:
Призначити кримінальне провадження, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова на 19 січня 2022 року на 11 годину 30 хвилин.

Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.

В судове засідання викликати осіб згідно реєстру матеріалів досудового розслідування.

Клопотання прокурора - задовольнити.
Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених 1 ст. 357, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор », продовжити строком до 60 днів, тобто до 10 березня 2022 року, з можливістю внесення застави у відповідному розмірі та зобов`язання виконання відповідних обов`язків, визначених ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 28.09.2021.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
На ухвалу суду протягом 7 днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Дзержинський райсуд м. Харкова.

Суддя ОСОБА_1