Справа №463/1194/22
Провадження №1-кс/463/861/22
У Х В А Л А

14 лютого 2022 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_6 , що погоджене прокурором Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000358 від 09 червня 2021 року про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИВ:

слідчий звернувся з клопотанням до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Клопотання мотивує тим, що у кримінальному провадженні, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000358 ОСОБА_7 підозрюється в вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Вважає, що під час досудового розслідування встановлені обставини, які прямо вказують на вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, за якими останньому пред`явлено обґрунтовану підозру. Слідство вважає, що з огляду на необхідність забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також зважаючи на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Застосування більш м`якого запобіжного заходу унеможливлює запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, пояснив, що на його думку необхідність обрання домашнього арешту є обґрунтованою та підтверджується зібраними у справі доказами.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні проти клопотання заперечили. Вважають підозру необґрунтованою, наявність ризиків не доведено. Підозрюваний зазначив, що обставин дорожньо-транспортної пригоди не пригадує. Щодо запобіжного заходу зазначив, що має міцні соціальні зв`язки, має дитину, оренду а тому просить застосувати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного, його захисника, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення виходячи з наступного.

З матеріалів подання вбачається, що в провадженні Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, перебуває кримінальне проводження, внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0000358 від 09 червня 2021 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється в вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

У відповідності до положень ч.1 ст.194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як бачимо, одною з підстав правомірного обмеження права на свободу й особисту недоторканність у кримінальному провадженні є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово тлумачив термін «обґрунтована підозра» і робив висновки про наявність чи відсутність такої у конкретних справах. Так, у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», ЄСПЛ вказує: Суд повторює, що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення (див. рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom) від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, № 182). Мета затримання для допиту полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання (див. рішення у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" (Murray v. the United Kingdom) від 28 жовтня 1994 року, п.55, Series A, №300-A). Однак, вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою.

При розгляді даного клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя вважає, що слідчий та прокурор на давному етапі слідства довели обґрунтованість підозри висунутої підозрюваному і така підозра підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами. Зокрема, на підтвердження можливої причетності підозрюваного до скоєння кримінальних правопорушень стверджується: протоколом огляду місця події (місця ДТП) та додатками до нього від 28.05.2021; показанням потерпілої ОСОБА_8 ; показаннями свідка ОСОБА_9 ; показаннями свідка ОСОБА_10 ; висновком судово-медичної експертизи № 132/2021 від 13.08.2021; висновком за результатами проведення автотехнічної експертизи № СЕ-19/114-21/10108-ІТ від 30.06.2021; висновком за результатами проведення автотехнічної експертизи № СЕ-19/114-21/10109-ІТ від 30.06.2021; висновком за результатами проведення транспортно-трасологічної експертизи № СЕ-19/114-21/10110-ІТ від 01.07.2021; протоколом слідчого експерименту від 02.07.2021; висновком за результатами проведення авто технічної експертизи механізму і обставини ДТП № 15/2/580 від 07.07.2020; протоколом слідчого експерименту від 08.10.2020; висновком за результатами проведення транспортно-трасологічної експертизи № 4313 від 08.10.2021; висновком за результатами проведення авто технічної експертизи механізму і обставини ДТП №4314 від 20.01.2022. Окрім цього, на даному етапі слідства слідчий суддя не перевіряє доведеність вини у скоєнні інкримінованого злочину. Вказані матеріали можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення інкриміновані правопорушення.

Згідно положень ст.177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ч.2 ст.181 КПК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Разом з тим, у справі «Бузаджі проти Республіки Молдова» [ВП] (Buzadji v. the Republic of Moldova) [GC], пункти 86-91 ЄСПЛ вказав, що домашній арешт з огляду на його рівень і напруженість вважається позбавленням свободи у розумінні статті 5 Конвенції. Суд постановив, що цей спосіб позбавлення свободи вимагає існування відповідних і належних підстав, як і тримання під вартою під час досудового слідства. Він уточнив, що поняття «рівень» і «напруженість» у його практиці, як критерії застосовності статті 5 Конвенції, стосується тільки рівня обмеження свободи пересування, а не відмінностей за рівнем комфорту або у внутрішньому режимі у різних місцях позбавлення волі. Тому Суд застосовує ті самі критерії щодо позбавлення свободи незалежно від місця тримання заявника під вартою (там само, пункти 104 і 113-114).

При вирішенні питання обрання запобіжного заходу підозрюваному слідчий суддя погоджується із доводами слідчого та прокурора про те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, оскільки підозрюваний на даному етапі слідства обґрунтовано підозрюється у вчинені тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років. А тому враховуючи обставини справи, слідчий суддя погоджується з тим, що є підстави вважати, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, впливати на потерпілих та свідків з метою уникнення відповідальності.

З врахуванням того, що значна частина слідчих дій уже проведена, речові докази виявлені і вилучені, з врахуванням наведених вище ризиків, слідчий суддя не вбачає підстав для обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді домашнього арешту, оскільки це фактично буде позбавленням свободи підозрюваного, що у даному провадженні не відповідатиме меті запобіжного заходу.

Таким чином, враховуючи вищенаведені обставини, а також те, що на даний момент досудове розслідування триває, з метою виконання підозрюваним процесуальних обов`язків визначених ст.177 КПК України, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу підозрюваного на свідків у кримінальному провадженні прихожу до переконання, що до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Керуючись вимогами статей 176-179, 194, 196, 197, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

клопотання слідчого задоволити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання на строк два місяці із покладенням наступних обов`язків:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою;

- утриматися від спілкування зі свідками та потерпілим у цьому кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали становить два місяці з часу проголошення ухвали до 14 квітня 2022 року, але не довше ніж до закінчення строків досудового розслідування.

Письмово під розпис повідомити підозрюваного про покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 16 лютого 2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1