Справа № 442/118/21
Провадження № 1-кп/442/135/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2021 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження № 0001469 від 10.12.2020 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дрогобич Львівської області, зареєстрованого та проживаючого на АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, розлученого, непрацюючого, раніше неодноразово судимого: 13.09.2018 Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області за ч.2 ст.186, ч.2 ст.185, ст.70 КК України до 4 років 1 місяць позбавлення волі, звільненого умовно достроково ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова від 22.06.2020 на невідбутий термін 07 місяців 7 днів; 22.07.2021 Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області до 4 років позбавлення волі, невійськовозобов`язаного, депутатом та адвокатом не є,-

- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, -

- з участю прокурора - ОСОБА_4 ,

- обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

- його захисника ОСОБА_5

- потерпілої - ОСОБА_6

встановив:
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 в порушення вимог ст.28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», умисно та безпричинно, в період часу з 17 серпня 2020 року по 28 листопада 2020 року, перебуваючи за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 , систематично вчиняв по відношенню до своєї колишньої дружини ОСОБА_6 , психологічне насильство, яке виразилось у словесних образах, погрозах, висловлюваннях нецензурною лайкою в її бік, приниженні та призвело до психологічних страждань останньої, а також погіршило її якість життя, а саме, викликало в неї побоювання за свою безпеку, спричинило емоційну напруженість, втому та негативні переживання.

Зокрема, 03.08.2020 о 13 год. 00 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого проживання в будинку АДРЕСА_2 , вчинив конфлікт із колишньою дружиною ОСОБА_6 , в ході якого ображав останню нецензурними словами, словесно погрожував їй фізичною розправою, чинив моральний та психологічний тиск, за що в подальшому був притягнутий згідно постанови Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17.08.2020 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП до покарання у виді штрафу в розмірі 170 грн.

Продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 04.08.2020 о 07 год. 35 хв., ОСОБА_7 вчинив домашнє насильство відносно колишньої дружини ОСОБА_6 , в ході якого ображав останню нецензурними словами, словесно погрожував їй фізичною розправою, чинив моральний та психологічний тиск, внаслідок чого в подальшому був притягнутий згідно постанови Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03.09.2020 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП до покарання у виді штрафу в розмірі 170 грн.

Крім того, продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 12.11.2020 о 15 год. 00 хв. ОСОБА_7 вчинив домашнє насильство відносно колишньої дружини ОСОБА_6 , в ході якого ображав останню нецензурними словами, словесно погрожував їй фізичною розправою, чинив моральний та психологічний тиск, за що в подальшому був притягнутий згідно постанови Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 04.12.2020 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 173-2 КУпАП до покарання у виді громадських робіт строком 40 годин.

Крім того, продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 28.11.2020 о 19 год. 20 хв. ОСОБА_7 вчинив домашнє насильство відносно колишньої дружини ОСОБА_6 , в ході якого ображав останню нецензурними словами, словесно погрожував їй фізичною розправою, чинив моральний та психологічний тиск.

Таким чином, ОСОБА_3 умисно систематично вчиняв психологічне насильство щодо колишнього подружжя, що призвело до психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілої особи, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав. Пояснив, що дійсно вчиняв насильство щодо колишньої дружини. Просив суворо його не карати, у вчиненому щиросердечно розкаявся.

Потерпіла ОСОБА_6 матеріальних претензій до обвинуваченого не має, просить суворо його покарати.

Крім повного визнання своєї винності обвинуваченим, його винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним. Судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні.

Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин і визнає фактичні обставини доведеними наявними у матеріалах кримінального провадження доказами.

При цьому, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України.

Його дії вірно кваліфіковано за ст.126-1 КК України, оскільки він умисно систематично вчиняв психологічне насильство щодо колишньої дружини, що призвело до психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілої особи.

Доведеність вини і така кваліфікація дій обвинуваченого в суду не викликає сумнівів. Наведені вище докази винності у своїй сукупності є логічними і послідовними та відтворюють реальні події, що мали місце.

При призначенні покарання обвинуваченому суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що покарання засудженого є його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.

В даній справі, суд, призначаючи покарання ОСОБА_3 при виборі заходу примусу і порядку його відбування разом зі ступенем тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, враховує дані про особу обвинуваченого та всі інші обставини, які відповідно до положень КК України, у тому числі статей 66, 67 цього Кодексу, впливають на вибір заходу примусу та порядок його відбування.

При цьому до обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання обвинуваченим своєї винуватості, щире каяття.

До обставин, що обтяжують покарання суд відносить вчинення злочину щодо колишнього подружжя.

Також суд враховує те, що обвинувачений усвідомлює про настання наслідків, які завдані кримінальним правопорушенням.

З урахуванням наведеного, а також обставин, які пом`якшують покарання, аналізу особи винного як у загально-соціальному плані, так і в плані його потенційної суспільної небезпеки, посередню характеристику, встановлених судом конкретних обставин події, оцінки поведінки обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_8 слід призначити покарання в межах санкції ст.126-1 КК України у виді арешту, а остаточне покарання визначити на підставі ст. 71 КК України у виді позбавлення волі із застосуванням ст.72 КК України шляхом часткового складання невідбутої частини покарання за вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13.09.2018 (7 місяців 7 днів) та покарання за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 22.07.2021, яким ОСОБА_3 засуджено до 4 років позбавлення волі.

Таким чином, з урахуванням наведеного, суд вважає, що саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення та запобігання вчиненню обвинуваченим нових злочинів у майбутньому.

Речових доказів немає, судові витрати відсутні, запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст. ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

ухвалив :
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст.126-1 КК України і призначити йому покарання у виді арешту строком на 3 (три) місяці.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків частково приєднати до призначеного покарання за даним вироком невідбуте покарання за вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13.09.2018, яке із застосуванням ч.1 ст.72 КК України становить 3 (місяці) позбавлення волі та повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 22.07.2021 та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 1 (один) місяць.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 відраховувати з 22.07.2021, зарахувавши в строк відбування покарання строк тримання під вартою з 16 травня 2021 по 21 липня 2021 року, за правилами ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 2046-VIII від 18 травня 2017 року.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Засудженому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1