Справа № 214/48/19
1-кп/214/191/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2021 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4

законний представник ОСОБА_5

потерпілого

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі кримінальне провадження за № 0002295 від 04.11.2018 року відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, учня Міжрегіонального центру профейсійної перепідготовки звільнених у запас військовослужбовців, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Саксаганським районним г.Кривого Рогу від 29.11.2018 за ст.187 ч.2, 69 КК України до 4 років позбавлення волі без конфіскації майна, який було скасовано в частині призначення покарання вироком суду Дніпровського апеляційного суду від 11.03.2019, яким призначено покарання за ст. 187 ч. 2, ст. 69 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі без конфіскації майна, звільнений 17.03.2021 по відбуттю покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи повторно, 03.11.2018 приблизно о 13 годині 20 хвилин, знаходячись у подвір`ї між першим та другим під`їздом будинку АДРЕСА_2 , діючи з корисливих мотивів, переслідуючи корисливу мету, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, усвідомлюючи протиправний характер свої дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, розуміючи, що його дії є очевидними для оточуючих, відкрито вихопив шляхом ривку з лівої руки неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , належний йому мобільний телефон марки «Nokia х2-02» IMEI: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , вартість якого згідно з висновком експерта № 17/12.1/863 від 26.11.2018 становить 483,33 грн. Після чого ОСОБА_6 покинув місце злочину, обернувши на свою користь викрадений мобільний телефон, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив неповнолітньому ОСОБА_4 майнову шкоду на суму 483,33 гривень.

Умисні дії ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України за ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

Судом враховані наступні докази на підтвердження встановлених обставин.

Так, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчинені кримінального правопорушення, визнав повністю, суду пояснив, що дійсно 3.11.2018 року приблизно о 13 годині 20 хвилин, біля будинку АДРЕСА_2 у малознайомого неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 вихопив мобільний телефон Нокіа, який потім відніс до комісійного магазину. Коли батько потерпілого звернувся до нього, він хотів телефон повернути, але магазин, куди він віддав телефон ОСОБА_8 був закритий. Жалкує про скоєне, просить призначити покарання з випробуванням. З вартістю телефона, визначеного експертом згоден. 11 березня 2019 року йому було призначено покарання за ч.2 ст.187 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі, яке він відбув повністю.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 повідомив суду наступне, що на початку листопада 2018 року приблизно о обідній час (точний час та дату не пам`ятає) вийшов з будинку, щоб піти до свого друга, однак між 1-им та 2-им під`їздом будинку АДРЕСА_2 , його покликав знайомий ОСОБА_9 , який був разом з ОСОБА_10 (прізвиська « ОСОБА_11 »), знав останнього, так як інколи на подвір`ї грали у футбол. Він, потерпілий, підійшов до них, ОСОБА_12 відразу хтось зателефонував, і він відійшов поговорити по телефону, а «Кульчик» в свою чергу майже відразу почав звинуватити потерпілого у тому, що він нібито розповсюджує про нього плітки. Під час розмови у лівій руці потерпілий тримав мобільний телефон «Нокіа х2-2» чорного кольору, в ході розмови « ОСОБА_11 » запитав телефон, щоб зателефонувати, однак , як вказує потерплий, то відмовив йому у зв`язку з тим, що на рахунку відсутні кошти, в цей « ОСОБА_11 » своєю правою рукою швидко вихватив з його лівої руки мобільний телефон та майже відразу направився до ОСОБА_12 . ОСОБА_4 просив віддати телефон, однак його вимогу було проігноровано. Після чого потерпілий пішов до свого знайомого ОСОБА_13 та попросив у нього мобільний телефон, зателефонувати батькам. Додзвонившись батьку повідомив про ситуація яка склалася, той в свою чергу знаходився на риболовлі, повернувшись батько викликав працівників поліції, яким вже безпосередньо потерпілий надав відомості про скоєний злочин та особу яка його скоїла.

Допитаний у судовому засіданні в якості законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 пояснив наступне, так ОСОБА_4 є його сином, приблизно 5 років тому ОСОБА_5 придбав собі мобільний телефон «Нокіа х2-2» за 1500 грн., у кінці жовтня 2018 року він передав вищевказаний телефон своєму синові. На початку листопада 2018 року зранку поїхав на риболовлю, а сім`я залишилися вдома, приблизно о 14-30 годині йому зателефонував син із номера свого друга ОСОБА_14 , та повідомив, що у нього малознайомий хлопець з рук вирвав мобільний телефон, котрий він йому дав. Після чого, повернувся додому, зустрічався із ОСОБА_15 , який забрав телефон у сина, однак той одразу телефон не повернув , тому він викликав працівників поліції.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 суду пояснив, що потерпілий його товариш, а обвинуваченого знав візуально, вони разом грали у футбол Він домовився із ОСОБА_17 йти гуляти. Це було зимою 2018 року, точніше не пам`ятає. Близько 13.30 він зустрів ОСОБА_18 , то останній йому повідомив, що ОСОБА_19 тільки що забрав у нього мобільний телефон. З його телефону вони зателефонували батькам ОСОБА_20 . Вони намагались самостійно відшукати ОСОБА_6 , щоб повернути телефон. Потім звернулись до поліції.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_21 суду пояснив, що обвинуваченого та потерпілого знає, але з ними не спілкується. На час подій злочину знав обвинуваченого протягом 2 місяців. Разом з обвинуваченим він сидів у 2 під`їзду буд 1 по був.Вечірньому в м.Кривому Рогу, повз них проходив потерпілий ОСОБА_22 , обвинувачений звернувся до нього , щоб потерпілий дав цигарки. Потерпілій підійшов та відповів, що не палить. Йому, свідкові, зателефонували, він відійшов для розмови на 5-7 метрів, боковим зором бачив, що ОСОБА_19 та потерпілий розмовляли на підвищених тонах, потім він побачив у руках ОСОБА_6 чужий телефон, він зрозумів, що це телефон потерпілого, а потерпілий був розгублений. Він зрозумів, що відбувається щось протизаконне, тому сказав обвинуваченому, що в цьому не бере участь і пішов. Потім він дізнався, що обвинувачений заклав телефон. При ньому обвинувачений телефон у потерпілого не просив.

Свідок ОСОБА_23 суду пояснив, що у 2018 році працював майстром з ремонту мобільних телефонів на бул Вечірньому в м.Кривому Розі. Обвинуваченого знав візуально. Після огляду а.с.40 та 44, свідок вказав на те, що дійсно добровільно віддавав телефон працівникам поліції, який придбав у ОСОБА_6 за 200 грн, документів на телефон не було. Потім він по фотозображенням впізнавав ОСОБА_6 , як особу, у якої придбав телефон.

Також вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується письмовими доказами, зібраними під час досудового розслідування та дослідженими в судовому засіданні, а саме:

-витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження №0002295 від 04.11.2018 року, згідно якого внесено відомості про те що, надійшла письмова заява від ОСОБА_5 про те, що невстановлена особа 03.11.2018 року о 14.00 годині знаходячись поблизу 2 під`їзду будинку №1 на бульвар Вечірній, що в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, відкрито, шляхом ривку викрав у його неповнолітнього сина ОСОБА_4 , належний заявникові мобільний телефон марки Nokia х2-02 вартістю 300 грн. (т.3, а.с.1);

-з протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.11.2018 року вбачається, що ОСОБА_23 впізнає особу під № 4, за ознаками: худорлява статура, волосся темне коротке, овальне обличчя, губи та ніс гострі (т. 3 а.с. 44-47);

-згідно додатку до протоколу впізнання особи під №4, є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 3 а.с.48);

-з протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.11.2018 року вбачається, що ОСОБА_4 впізнає особу під № 1, за ознаками: зріст приблизно 170 см, худорлявої статури, ніс гострий, губи тонкі, розріз очей звичайний. За Протоколом, ОСОБА_6 обрав для себе місце номер 1 (т. 3 а.с. 51-52);

-з протоколу проведення слідчого експерименту від 20.11.2018 року, вбачається, що неповнолітній потерпілий ОСОБА_4 підтвердив обставини вчиненого відносно нього кримінального правопорушення (т.3 а.с. 55-56);

-з протоколу пред`явлення предмету для впізнання від 20.11.2018 року, вбачається, що неповнолітній потерпілий ОСОБА_4 впізнав мобільний телефон марки Nokia, який у нього відкрито викрав ОСОБА_6 (т.3 а.с.57-58);

-з протоколу огляду місця події від 20.11.2018 року встановлено, що об`єктом огляду є службовий кабінет № НОМЕР_3 , розташований на третьому поверсі будівлі Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області, що за адресою: м. Кривий Ріг, вул. П. Глазового, 2а. На столі знаходився мобільний телефон марки Nokia, моделі х2-02 IMEI: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , мобільний телефон чорного кольору. В даному мобільному телефоні відсутня сім-карта та карта пам`яті. Утримуючи червону кнопку даного мобільного телефона, увімкнувся телефон.

Даний мобільний телефон упакований та опечатаний до спеціального пакету Національної поліції України №0009309 (т. 3 а.с. 59);

-фототаблицею до протоколу огляду предмета від 20.11.2018 року (а.с.60-64);

-з висновку експерта № 17/12.1/863 від 26.11.2018 року вбачається, що ринкова вартість мобільного телефону марки «Nokia моделі «х2-02», станом на 03.11.2018 могла складати 483,33 грн. (чотириста вісімдесят три грн. 33 коп.) (т. 3 а.с.70-71. 72);

Досліджені судом письмові докази по справі зібрані відповідно до вимог кримінального процесуального закону, є допустимими та належними, та такими, що в сукупності з показаннями потерпілого, свідків свідчать про неможливість формування штучних доказів, однобічність проведення досудового розслідування та безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Суд, керуючись ст. 94 КПК України, оцінює наведені докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом з урахуванням з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору їх достатності, та взаємозв`язку, з урахуванням того, що по справі забезпечено всебічний, повний та об`єктивний розгляд всіх обставин в їх сукупності та приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні діяння, за встановлених судом обставин в межах обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Таким чином, аналізуючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчинене повторно, повністю доведена сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, безпосередньо досліджених судом у судовому засіданні, які були отримані з додержанням вимог КПК України. Досліджені докази є взаємозв`язаними між собою і суд вважає їх достатніми для визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення, за яким він обвинувачується.

При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст. ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому встановлено щире каяття, визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст.67 КК України судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_6 по відношенню до інкримінованого йому кримінального правопорушення підпадає під дію ч. 1 ст. 19 КК України та є осудним (т.3 а.с. 105).

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховуючи ступінь тяжкості скоєного злочину, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який на обліку в ОКЗ «Психоневрологічний диспансер» у лікаря психіатра не перебуває (т. 3а.с.105), у лікаря нарколога на обліку не перебуває (т.3 а.с. 104), за місцем фактичного проживання характеризується задовільно (т.3 а.с. 114), був засуджений за вчинення злочин, вчинений дол постановлення цього вироку (т.3 а.с. 103).

Таким чином, суд, враховуючи вище викладені обставини у своїй сукупності вважає, що обвинуваченому ОСОБА_6 повинно бути призначено покарання у виді позбавлення волі в межах санкції частини 2 статті 186 КК України.

Крім того, обвинуваченому ОСОБА_6 необхідно призначити остаточне покарання за правилами ч.4 ст.70 КК України з урахуванням покарання призначеного вироком Дніпровського апеляційного суду від 11.03.2019 у вигляді 4 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Так, відповідно до ч.4 ст.70 КК України в разі, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засудженний винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 та 2 ст.70 КК України, при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань. При складанні покарань остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень визначається в межах, встановлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу, яка передбачає більш суворе покарання. Якщо хоча б одне із кримінальних правопорушень є умисним тяжким або особливо тяжким злочином, суд може призначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у межах максимального строку, встановленого для даного виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Відповідно вироку Дніпровського апеляційного суду від 11.03.2019 ОСОБА_6 додаткове покарання не призначалось.

Таким чином, остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд обирає за сукупності кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, зарахувавши повністю відбуте покарання за попереднім вироком.

Однак, суд враховує те, що обвинувачений щиро покаявся у вчиненому злочині, сприяв його розкриттю, тому вважає, що покарання обвинуваченому може бути призначеного із застосуванням ст.75 КК України, з випробувальним терміном, при цьому покласти на останнього обов`язки передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирішуючи питання про заходи забезпечення кримінального провадження та залік досудового тримання під вартою, суд враховує наступне.

В ході досудового розслідування за рішенням слідчого судді, з 29.11.2018 року обвинуваченому ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, ухвалою Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 01.07.2019 року щодо обвинуваченого ОСОБА_6 було відмовлено у продовжені запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обвинуваченого тимчасово залишено в умовах КУВП № 3 на час розгляду кримінального провадження, як засудженого вироком Дніпровського апеляційного суду від 11.03.2019 до 4 років позбавлення волі (а.с. 86 том 3, а.с. 35-42, 107-108 том 1). Відповідно до листа ВУВП№3 від18.03.2021 №3/5-2217 повідомлено, що обвинуваченого ОСОБА_6 17.03.2021 року звільнено з установи по відбуттю строку покарання за вироком Дніпровського апеляційного суду від 11.03.2018 (а.с.218 том 1). Крім того, відповідно до вироку Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 29.11.2018, який було скасовано Дніпровським апеляційним судом 11.03.2019 в частині призначення покарання ОСОБА_6 , останньому зараховано строк перебування під вартою з 31.10.2016 по 7.09.2017 розраховуючи один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України строк з 31.10.2016 по 7.09.2017 (один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі) та з 29.11.2018 по 17.03.2021 суд зараховує в строк відбуття покарання у вигляді позбавлення волі.

На підставі ст. 126 КПК України суд стягує з обвинуваченого процесуальні витрати, а долю речових доказів вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Також з обвинуваченого ОСОБА_6 необхідно стягнути на користь держави витрати пов`язані з проведення судової товарознавчої експертизи в розмірі 286 грн. (т.3 а.с. 69).

Речовий доказ мобільний телефон марки Nokia, моделі х2-02 - який передано на зберігання до камери схову Саксаганського ВП КВП НУНП в Дніпропетровській області, повернути власнику ОСОБА_4 , дозволивши розпоряджатись на власний розсуд (т. 3 а.с. 90,91).

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.

Керуючись ст.ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.
На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш сурового покарання призначеного вироком Дніпровського апеляційного суду від 11.03.2019 за ч.2 ст.187 КК України у вигляді 4 років позбавлення воді, призначеним більш суворим покаранням, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_24 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком на 2 (два) роки.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_24 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації:

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В разі відбуття покарання обвинуваченим ОСОБА_6 у вигляді позбавлення волі, відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України зараховувати строк з 31.10.2016 по 7.09.2017 (один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі) та з 29.11.2018 по 17.03.2021 - строк відбуття покарання за вироком Дніпровського апеляційного суду від 11.03.2019 у вигляді 4 років позбавлення волі.

Речовий доказ мобільний телефон марки Nokia, моделі х2-02 - який передано на зберігання до камери схову Саксаганського ВП КВП НУНП в Дніпропетровській області, повернути власнику ОСОБА_4 , дозволивши розпоряджатись на власний розсуд (т. 3 а.с. 90,91).

Стягнути з ОСОБА_6 у дохід держави 286 грн. 00 коп. у рахунок відшкодування витрат, понесених на проведення судової товарознавчої експертизи.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Роз`яснити право на ознайомлення з Журналом судового засідання та подачі своїх зауважень та право подачі клопотання про помилування

Суддя ОСОБА_1