У Х В А Л А
про повернення касаційної скарги

29 вересня 2021 року
м. Київ

справа №519/984/16-к
провадження № 51-4051ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду (далі Суд):

головуюча ОСОБА_1 ,
судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 19 жовтня

2018 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 23 лютого 2021 року стосовно засудженого ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

Представник потерпілого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 звернувся до Суду з касаційною скаргою,в якій виклав вимогу про зміну вироку Суворовського районного суду м. Одеси від 19 жовтня 2018 року, задовольнивши цивільний позов в повному обсязіта скасування ухвали Одеського апеляційного суду від 23 лютого 2021 року.
Крім того, представник потерпілого заявив клопотання про поновлення строку касаційного оскарження вказаних судових рішень.

Перевіривши доводи, викладені у касаційній скарзі, суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає поверненню з таких підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 426 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Як убачається з касаційної скарги, ОСОБА_5 звернувся до суду зі скаргою

21 вересня 2021 року, тобто поза межами визначеного процесуальним законом строку.

Частиною 1 ст. 117 КПК України встановлено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.

Відповідно до висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 20 квітня 2017 року № 5-440кс(15)16, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.
На обґрунтування причин поважності пропуску строку касаційного оскарження судових рішень представник потерпілого зазначив, що не отримував копії оскаржуваних судових рішень.
Однак, відповідно до ч. 2 ст. 426 КПК України строк касаційного оскарження судових рішень триває протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції. Тобто, строк касаційного оскарження зазначених судових рішень закінчився 23 травня 2021 року.
Таким чином, ОСОБА_5 не вказав об`єктивних причин, що перешкодили йому оскаржити судові рішення в передбачений законом строк, а відтак колегія суддів не вбачає підстав для поновлення строку на касаційне оскарження.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга подана після закінчення строку на касаційне оскарження у разі, якщо суд касаційної інстанції не знайшов підстав для його поновлення, підлягає поверненню особі, яка її подала.
За таких обставин, касаційна скарга ОСОБА_5 підлягає поверненню.
Керуючись ч. 3 ст. 429 КПК України, Верховний Суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити ОСОБА_5 у задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень.
Касаційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 19 жовтня

2018 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 23 лютого 2021 року стосовно засудженого ОСОБА_6 разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.
Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3