Справа № 459/1456/21
У Х В А Л А

07.10.2021 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 289, ч.3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

В провадженні Сокальського районного суду Львівської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 289, ч.3 ст. 185 КК України.

Обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку тримання під вартою.

У виступі прокурор зазначив, що не зникли та надалі продовжують існувати ризики, які були підставою для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді взяття під варту. Інші, більш м`які види запобіжних заходів не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_6 заперечила щодо продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку захисника, просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора, а також змінити йому запобіжний захід із тримання під вартою на домашній арешт.

Суд, заслухавши думку сторін, вважає, що підстави для збереження відповідного запобіжного заходу у вигляді взяття (тримання під вартою) відносно обвинуваченого у провадженні не відпали.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, крім цього, обвинуваченим не відбуто покарання у виді обмеження волі за попереднім вироком суду.

Обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення на даний час не виходить за межі розумного строку.

Застосований запобіжний захід відносно обвинуваченого кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Окрім наявної обгрунтованої підозри, застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченому, зокрема, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя шляхом ухилення обвинуваченого від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наявні наведені ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який.

Суд вважає, що підстави для продовження запобіжного заходу - взяття під варту (тримання під вартою), не відпали, стан здоров`я обвинуваченого не перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення, а альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку обвинуваченого, тому наявна необхідність у збереженні такої міри запобіжного заходу із визначенням строку.

Крім цього, враховуючи тяжкість вчинених обвинуваченим злочинів, суд дійшов висновку про доцільність визначення застосування відповідно до ч.5 ст.182 КПК України застави у розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ч.7 ст.182 КПК України у випадках, передбачених ч.3 або ч. 4 ст.183 КПК України, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, встановленому в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно ч.4 ст.202 КПК України, обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває обвинувачений, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст. 331 КПК України,

у х в а л и в:

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді взяття під варту (тримання під вартою) залишити без змін, продовживши строк запобіжного заходу строком на 60 днів, до 03.12.2021 року включно.

Визначити розмір застави ОСОБА_4 - 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить в сумі 136200грн., яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною чи юридичною особою (заставодавцем).

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі протягом її дії.

У разі внесення такої застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати на виклик суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу прокурора або суду;

- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні;

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок ГУДКСУ у Львівській області коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документів, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора та суд.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1