Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/611/21 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 358 (194) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2021 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції у м. Кропивницькому Кіровоградської області кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0002807 від 21.09.2017, за апеляційною скаргою заступника керівника Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 червня 2021 року.

Цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у селищі Пантаївка міста Олександрія Кіровоградської області, громадянина України, офіційно не працюючого, без місця реєстрації та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до положень ст. 89 КК України, вважається особою, що не має судимості,

визнано винуватим та засуджено за ч. 4 ст. 358 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 680 грн.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати по справі в сумі 6538 грн.

Вирішено питання речових доказів відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Кримінальне провадження розглянуто за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника-адвоката ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнано винуватим та засуджено за використання завідомо підробленого документа, за наступних обставин.

Так, у 2016 році, у невстановлений слідством час, громадянин України ОСОБА_7 , перебуваючи у Словацькій Республіці місто Михайлівці, надав невстановленій досудовим розслідуванням особі, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, свої анкетні дані та свої фотокартки для подальшого підроблення документа. Після чого, отримав на руки від невстановленої особи паспорт громадянина Російської Федерації серії 64 номер № НОМЕР_1 зі слідами підробки офіційних анкетних даних особи на ім?я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та вклеєною фотокарткою ОСОБА_7 , який у подальшому використовував на власний розсуд.

У подальшому, 2 вересня 2016 року, знаходячись у місті Прушків Республіки Польща ОСОБА_7 достовірно знаючи, що його паспорт є підробленим, у ході отримання товару зі складу, використав даний підроблений паспорт громадянина Російської Федерації серії НОМЕР_2 , виданий на ім`я ОСОБА_10 .

14 вересня 2016 року, під час повторного отримання товару зі складу у місті Мелець Республіка Польща ОСОБА_7 був затриманий працівниками правоохоронних органів Республіка Польща, а на автомобіль сідельний тягач Scania, реєстраційний номер НОМЕР_3 , яким керував ОСОБА_7 , накладено арешт.

29 листопада 2016 року, у ході повторного обшуку сідельного тягача Scania реєстраційний номер НОМЕР_3 , яким керував ОСОБА_7 , працівниками правоохоронних органів Республіка Польща було виявлено та вилучено паспорт громадянина Російської Федерації серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який згідно висновку експерта № СЕ-19/112-21/2614-ДД від 31.03.2021 судово-технічної криміналістичної експертизи документів має зміни первинного змісту документа, у вигляді заміни сторінки внутрішнього боку правої обкладинки з інформаційними даними та фотокарткою.

Окрім того, у 2016 році, у невстановлений слідством час, громадянин України ОСОБА_7 , перебуваючи у Словацькій Республіці місто Михайлівці, надав невстановленій досудовим розслідуванням особі, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, свої анкетні дані та свої фотокартки для подальшого підроблення документа. Після чого, ОСОБА_7 , отримав на руки від невстановленої особи посвідчення водія громадянина Російської Федерації серії НОМЕР_4 зі слідами підробки офіційних анкетних даних особи на ім?я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та вклеєною фотокарткою ОСОБА_7 , яке у подальшому використовував на власний розсуд.

2 вересня 2016 року, знаходячись у місті Прушків Республіки Польща ОСОБА_7 достовірно знаючи, що його посвідчення водія є підробленим, під час керування транспортним засобом сідельний тягач Scania, реєстраційний номер НОМЕР_3 , користувався даним підробленим посвідченням водія громадянина Російської Федерації серії НОМЕР_4 , виданим на ім`я ОСОБА_10 .

14 вересня 2016 року, під час повторного отримання товару зі складу у місті Мелець Республіка Польща ОСОБА_7 був затриманий працівниками правоохоронних органів Республіка Польща, а на автомобіль сідельний тягач Scania, реєстраційний номер НОМЕР_3 , яким керував ОСОБА_7 , накладено арешт.

29 листопада 2016 року, у ході повторного обшуку сідельного тягача Scania реєстраційний номер НОМЕР_3 , яким керував ОСОБА_7 , працівниками правоохоронних органів Республіка Польща було виявлено та вилучено посвідчення водія громадянина Російської Федерації серії НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке згідно висновку експерта № СЕ-19/112-21/2618-ДД від 29.03.2021 судово-технічної криміналістичної експертизи документів не відповідає аналогічним, які знаходяться в офіційному обігу на території країни виробника.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичних обставин справи, юридичну кваліфікацію дій та доведеності вини обвинуваченого, просить вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16.06.2021, щодо ОСОБА_7 змінити у зв`язку із неправильним застосуванням закону про України про кримінальну відповідальність, а саме незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

Постановити ухвалу, якою на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_7 від призначеного покарання за ч. 4 ст. 358 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.
В іншій частині вирок Олександрійського міськрайонного суду від 16.06.2021, щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Обгрунтовує свої вимоги тим, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, за яке засуджено ОСОБА_7 відноситься до кримінальних проступків, за який передбачено максимальне покарання у виді обмеження волі.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки, у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі.
Згідно із ч. 5 ст. 74 КК України, особа також може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених ст. 49 цього Кодексу.
Враховуючи, те що сторона захисту не заявляла клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд першої інстанції не мав процесуальних підстав для вирішення цього питання.
Разом з тим, за таких обставин, місцевий суд повинен був ухвалити рішення про звільнення ОСОБА_7 не від кримінальної відповідальності, а від призначеного покарання за правилами ч. 5 ст. 74 КК України, отже суд першої інстанції не застосував закон, який підлягає застосуванню.

Заслухавши суддю - доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, захисника-адвоката ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу прокурора, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, дотримуючись меж перегляду судових рішень, визначених ст. 404 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, з таких підстав.

Висновки місцевого суду про фактичні обставини справи, юридичну кваліфікацію дій, доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального проступку, за який його засуджено, вид та міра покарання, сторонами кримінального провадження не оспорюється.

При розгляді доводів апеляційної скарги колегія суддів згідно із ст. 404 КПК України виходить із фактичних обставин провадження, встановлених судом першої інстанції.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обгрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінальних проваджень передбачених КПК України.

Проте, вказаних вимог судом першої інстанції недотримано.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні 02 вересня 2016 року, кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, за який, визначено максимальне покарання у виді обмеження волі.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки, у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі.
Згідно із ч. 5 ст. 74 КК України, особа також може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених ст. 49 цього Кодексу.
Отже, на час розгляду кримінального провадження місцевим судом, з часу вчинення ОСОБА_7 кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, сплинув строк давності притягнення особи до кримінальної відповідальності, визначений п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Під час звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України необхідна згода обвинуваченого.
При цьому, оскільки ОСОБА_7 заперечував проти звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності (т.5 арк.к.п.24), місцевий суд повинен був ухвалити рішення про звільнення ОСОБА_7 від призначеного покарання відповідно до ч. 5 ст. 74 КК України.
За таких обставин, доводи апеляційної скарги прокурора, щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, а самє незастосування місцевим судом закону, який підлягає застосуванню, є обгрунтованими.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для зміни судового рішення є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Пунктом 1 частини 1 статті 413 КПК України визначено, що неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою зміну судового рішення є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 червня 2021 року, щодо ОСОБА_7 слід змінити, звільнивши його на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України, від призначеного покарання за ч. 4 ст. 358 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 409, 413, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу заступника керівника Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 червня 2021 року, щодо ОСОБА_7 змінити.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_7 від призначеного покарання за ч. 4 ст. 358 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.
В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4