КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2021 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
суддів ОСОБА_1 ,
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
особи, щодо якої застосовано
заходи медичного характеру ОСОБА_6 ,
законного представника ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві в режимі відеоконференції з ОСОБА_6 матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_6 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 29.07.2021 року ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 29.07.2021 року визнано доведеним, що ОСОБА_6 вчинив суспільно-небезпечні діяння, передбачені ч.2 ст.15 п.13 ч.2 ст.115, п.13 ч.2 ст. 115 КК України, та застосовано до нього примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.
Своє рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що вчинення ОСОБА_6 суспільно-небезпечних діянь у стані неосудності доводиться дослідженими в ході судового розгляду доказами.
Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №24 від 18.02.2020 у період часу, до яких відносяться правопорушення, і у теперішній час ОСОБА_6 виявляв ознаки хронічного психічного захворювання та за своїм психічним станом у зазначений період не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом
З урахуванням характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчинених діянь, ступеня небезпечності Кулешов аД.І для себе та інших осіб, виходячи з висновку судово-психіатричної експертизи №24 від 18.02.2020, суд першої інстанції застосував до нього примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричної лікарні з суворим наглядом.
Захисник ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд скасувати ухвалу суду першої інстанції та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, захисник посилається на неповноту судового розгляду. Зокрема зазначає, що судом не допитувались свідки сторони обвинувачення і не досліджувались речові докази у справі, тоді як було встановлено повний обсяг дослідження доказів.
Заслухавши доповідь судді, доводи учасників апеляційного розгляду, обговоривши і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Розглядаючи кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , суд першої інстанції, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для здійснення сторонами наданих їм прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведеності їх переконливості перед судом, безпосередньо дослідив надані сторонами докази та перевірив обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Висновки суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_6 суспільно-небезпечного діяння ґрунтуються на доказах, які були досліджені в ході судового розгляду, а саме:
показаннях потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ; протоколі огляду місця події від 03.09.2019; висновку експерта №042-1875-2019 від 14.11.2019, висновку експерта №042-2136-2019 від 13.12.2019, висновку експерта №10-1905 від 17.12.2019, висновку експерта №042-2135-2019 від 13.12.2019, протоколі огляду місця події (трупа) від 02.10.2019; висновку експерта №022-155-2224-2019 від 04.12.2019, висновку експерта №072-109-2019 від 22.10.2019, висновку експерта №061-1856-2019 від 25.11.2019, висновку експерта №091-261-2019 від 06.12.2019, протоколі огляду місця події від 06.10.2019; протоколі пред`явлення особи для впізнання від 17.10.2019, висновку експерта №10-1903 від 06.12.2019, висновку експерта №091-289-2019 від 19.11.2019, висновку експерта №071-59-2019 від 17.12.2019, висновку експерта №081-336-2019 від 27.12.2019, висновку судово-психіатричної експертизи №24 від 18.02.2020, протоколі

Наведені докази у своїй сукупності є взаємопов`язаними, узгоджуються між собою, відповідають вимогам належності та допустимості, будь-яких істотних розбіжностей або суперечностей, які б могли вплинути на правильність висновку суду щодо вчинення ОСОБА_13 суспільно-небезпечного діяння, колегія суддів не вбачає.
На думку колегії суддів, з урахуванням травмуючих властивостей знарядь, застосованих ОСОБА_13 для спричинення потерпілому ОСОБА_14 тілесних ушкоджень, спрямованості дій ОСОБА_13 на спричинення тілесних ушкодження у життєво важливі частини тіла потерпілого, інтенсивності та цілеспрямованості нанесення цих ушкоджень, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про вчинення ОСОБА_13 цих дій з метою вбивства потерпілого та правильно кваліфікував його дії за ч.3 ст.15, ч.1 ст. 115 КК України.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги захисника про відсутність в матеріалах провадження доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_13 суспільно-небезпечного діяння та неправильної кваліфікації його дій є необґрунтованими та спростовуються зібраними у кримінальному провадженні доказами.
Доводи апеляційної скарги в частині необхідності застосування до ОСОБА_13 примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.
Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №19 від 23.01.2018 року за своїм психічним станом ОСОБА_13 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.
Вказаний висновок експерта не викликає у колегії суддів жодних сумнівів у його правильності та обґрунтованості.
Також колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ст. 514 КПК України у разі видужання особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння у стані неосудності, або змін у стані її здоров`я розгляд питання про продовження, зміну або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за заявою представника медичного закладу судом, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується примусовий захід медичного характеру або відбувається лікування.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстави для його скасування та задоволення апеляційної скарги відсутні.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 516 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_15 залишити без задоволення, а ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 02.03.2018 року, якою до ОСОБА_13 застосовані примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом, без змін.
Ухвала Київського апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_16