ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №293/573/19
1-кп/293/88/2021

10 листопада 2021 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000068 від 26.02.2019 року по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, військовозобов`язаного, солдата військової служби за контрактом в/ч НОМЕР_1 , стрілець-зенітник, має на утриманні малолітню дитину, раніше не судимого,

за ч.1 ст.162 КК України,-
з участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:
26.02.2019 близько 12 години у ОСОБА_3 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння на території кооперативного ринку за адресою: АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел, направлений на незаконне проникнення до квартири АДРЕСА_3 , та яка належить на праві сумісної власності ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Так, у вказаний день та час, ОСОБА_3 прибув до вищевказаної квартири, де усвідомлюючи протиправність своїх дій, в порушення ст. 30 Конституції України, за якої не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду, за допомогою сили рук розбив скляну шибку вікна квартири і в такий спосіб незаконно проник до квартири АДРЕСА_3 , що належить на праві сумісної власності потерпілій ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , чим порушив право останніх на недоторканість житла.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою винуватість у інкримінованому йому діянні визнав повністю та суду показав, що дійсно в лютому 2019 року незаконно проник до квартири потерпілих. Викладені обставини в обвинувальному акті відповідають дійсності. Під час вчинення таких дій перебував в стані алкогольного сп`яніння. У вчиненому щиро розкаюється, просив суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні вказала, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, щодо міри покарання покладалась на розсуд суду.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Щодо міри покарання обвинуваченому, просила суворо не карати.

Покази обвинуваченого ОСОБА_3 в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Беручи до уваги те, що обвинувачений вину в інкримінованому йому діянні визнав повністю, тобто визнав фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, не оспорює їх вчинення, позиція його є добровільною, а тому суд опитавши думку учасників судового розгляду, ухвалив за недоцільне дослідження доказів по справі, що підтверджують встановлені обставини вчинення кримінального правопорушення, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих даних стосовно обвинуваченого, наданих прокурором, роз`яснивши позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку відповідно до ст. 349 КПК України та впевнившись при цьому, що учасники судового розгляду розуміють обсяг оскарження вироку суду.

Таким чином, суд дійшов до переконання про те, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України, тобто в порушенні недоторканості житла, доведена повністю.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК України є щире каяття.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

При обранні виду і міри покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, особу винного, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, свою винуватість визнав, суд вважає за справедливе та доцільне призначити йому покарання у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.162 КК України, вважаючи даний вид покарання необхідним та достатнім для його виправлення.

Цивільний позов не заявлено.

Арешт на майно не накладався.

Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому на досудовому слідстві не обирався.

Суд не знаходить підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до вступу вироку в закону силу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370,371,374 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у порушенні недоторканості житла, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одна тисяча сімсот) гривень.
Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Вирок може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1