Справа №295/980/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2022 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_3 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташовного у місті Хмельницькому ОСОБА_4 , погоджене прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_3 , про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Свердловськ, Луганської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у кримінальному провадженні № 0000167 від 01.11.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням в якому вказав, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у місті Хмельницькому, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000167 від 01.11.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України. Так, досудовим розслідуванням встановлено, що 25 квітня 2013 року старшого солдата ОСОБА_5 призвано Свердловським РВК Луганської області на військову службу за призовом та направлено для подальшого проходження служби до військової частини НОМЕР_1 . Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 10 жовтня 2014 року №190, старшого солдата ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу частини. Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 15 жовтня 2014 року №194, старшого солдата ОСОБА_5 призначено на посаду далекомірника номера обслуги зенітного артилерійського взводу роти охорони.
Відповідно до ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. 11, 16, 30, 35, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ОСОБА_5 зобов`язаний свят і непорушно додержуватися вимог Конституції України, законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців, додержуватися вимог статутів Збройних Сил України.
Відповідно до вимог ст. 1, 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів.
Однак, солдат ОСОБА_5 , під час проходження строкової військової служби у Збройних Силах України, в порушення вищезазначених нормативно-правових актів вирішив стати на злочинний шлях. Так, 26 жовтня 2014 року, солдат ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом та з метою ухилення від проходження військової служби, без дозволу командування частини та поважних причин, маючи об`єктивні можливості для прибуття у встановлений час, своєчасно із звільнення до місця проходження військової служби військова частина НОМЕР_3 (яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ) на вечірнє шикування о 17 год. 00 хв., не з`явився та в подальшому проводить час на власний розсуд.
Враховуючи вищевикладене, старшому солдату ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України. 19.11.2014 підозрюваного старшого солдата ОСОБА_5 оголошено в розшук та зупинено досудове розслідування у кримінальному провадженні.
Враховуючи, що на даний час ОСОБА_5 до органів військового управління і державної влади про себе не заявляв, у зв`язку з чим орган досудового розслідування вважає, що діяння ОСОБА_5 є умисним.
Заслухавши пояснення прокурора, який підтримав клопотання, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, проаналізувавши докази в їх сукупності, слідчий суддя дійшов до висновку, що прокурором не доведено, що ОСОБА_5 є підозрюваним в розумінні ст. 42 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 189 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: 1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; 2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

Статтею 42 КПК України регламентовано, що підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Відповідно до ст. ст. 276, 278 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно з ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.

Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Статтею 135 КПК України (глава 11) визначено порядок здійснення виклику в кримінальному провадженні, а саме визначено, що особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Повістка про виклик вручається особі працівником органу зв`язку, працівником правоохоронного органу, слідчим, прокурором, а також секретарем судового засідання, якщо таке вручення здійснюється в приміщенні суду.

Підтвердження отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом регламентовано ст. 136 КПК України, відповідно до якої належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

Разом з тим, слідчому судді не надано жодних доказів того, що слідчим дотримано визначений кримінальним процесуальним законодавством порядок вручення підозри. Будь-які відомості про направлення повідомлення про підозру ОСОБА_5 отримання повідомлення дорослими членами сім`ї чи іншою особою, яка з ним проживає, житлово-експлуатаційною організацією за місцем проживання підозрюваного або адміністрації за місцем його роботи, в матеріалах долучених справи відсутні.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що прокурором на підставі матеріалів долучених до клопотання не доведено, що ОСОБА_5 належним чином повідомлено про підозру або складено повідомлення про підозру, однак його не вручено йому внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений КПК України.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_5 в силу ст. 42 КПК України не є підозрюваним в даному кримінальному провадженні, а отже щодо нього не може бути вирішено питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не може бути наданий дозвіл на його затримання.

Відповідно до ч. 4 ст. 189 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: 1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; 2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

Крім того, під час розгляду клопотання прокурором не було доведено належними, допустимими та достатніми доказами, що ОСОБА_5 на даний час переховується від органів досудового розслідування, не надано доказів проведення слідчих (розшукових) дій, а також не доведено, що одержавши відомості про звернення прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, він до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

Тому клопотання є необґрунтованим і в його задоволенні необхідно відмовити.

На підставі вищевикладеного, відповідно до вимог ст. ст. 177, 188 190 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташовного у місті Хмельницькому ОСОБА_4 , погоджене прокурором прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_3 , про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1