ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2289/21 Справа № 191/2930/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 червня 2021 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001612 31 жовтня 2019 року, щодо

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковська Дніпропетровської
області, громадянина України, який проживає за адресою:
АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 червня 2021 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.
Перераховано призначене покарання за правилами ч. 1 ст. 72 КК України в покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 серпня 2016 року та визначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 9 місяців.

Строк відбування покарання ухвалено обчислювати ОСОБА_7 з моменту приведення вироку до виконання.

Обрано ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів у провадженні.
Цим вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту за наступних обставин.
ОСОБА_7 , перебуваючи у невстановлені в ході судового розгляду час та місці, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту, придбав у невстановлений в ході судового розгляду спосіб особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс та наркотичний засіб обіг якого обмежено - метадон, тобто незаконно придбав наркотичні засоби без мети збуту.
Після цього ОСОБА_7 , діючи умисно, продовжуючи реалізовувати свій раніше виниклий злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, усвідомлюючи, що у нього немає дозволу на здійснення будь-яких дій, пов`язаних з обігом наркотичних засобів, за невстановлених в ході судового розгляду обставин почав незаконно зберігати безпосередньо при собі вказані незаконно придбані ним наркотичні засоби: канабіс та метадон з невстановленого в ході судового розгляду часу до 30 жовтня 2019 року.
30 жовтня 2019 року приблизно о 15.05 год. працівниками оперативного відділу державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» поблизу центрального сміттєвого бака, що знаходиться на території державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» за адресою: Дніпропетровська область, с-ще Шахтарське, вул. Миру, 7а, проведено особистий обшук засудженого ОСОБА_7 , у якого в правій штанині одягнених спортивних штанів було виявлено пакунок шароподібної форми, зовні обмотаний прозорою липкою стрічкою, в середині якого знаходились: поліетиленовий згорток зі спресованою речовиною рослинного походження зеленого кольору, масами 6,6625 г, та 2,0880 г, яка є канабісом та відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 5,8977 г та 1,8541 г, а також кристалічні речовини білого кольору, масами 0,2385 г, 0,2389 г, 0,2373 г, 0,2424 г, 0,2147 г, які містять у своєму складі метадон, який відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежено, та маса якого становить 0,1682 г, 0,1694 г, 0,1682 г, 0,1679 г та 0,1428 г відповідно.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить перерахувати йому строк покарання, який він вже відбув, у строк покарання за оскаржуваним вироком, або скасувати вирок суду і призначити новий розгляд провадження у суді першої інстанції.
Обґрунтовуючи свої вимоги посилається на те, що прокурор умисно затягував розгляд провадження, оскільки воно перебувало два роки на досудовому розслідуванні, та сфабрикував його.

Позиції учасників судового провадження.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, просив вирок суду залишити без зміни.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно зі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обгрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до журналу судового засідання від 15 червня 2021 року та оскаржуваного вироку суду кримінальне провадження розглянуто в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України без дослідження доказів на підтвердження обставин кримінального правопорушення.

Згідно з частиною 3 статті 349 КПК України суд вправі, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Обов`язковою умовою застосування такого порядку судового розгляду є повне визнання всіма учасниками судового провадження як події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у його вчиненні за обставин, викладених в обвинувальному акті, так і виду та розміру завданої шкоди, що згідно з ч. 1 ст. 91 КПК України входить до предмету доказування у кримінальному провадженні.

Суд зобов`язаний з`ясувати, чи правильно сторони розуміють зміст усіх зазначених обставин, переконатися, що визнання їх є добровільним, та роз`яснити сторонам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

У разі, якщо будь-яка з наведених обставин заперечується учасниками судового провадження, докази мають досліджуватися судом у загальному порядку, а спрощена процедура, передбачена ч. 3 ст. 349 КПК України, застосована бути не може.

Цих вимог кримінального процесуального закону суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.

Як слідує з матеріалів провадження в судовому засіданні суду першої інстанції від 15 червня 2021 року в присутності захисника ОСОБА_8 було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнає свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, при цьому прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин та сторони кримінального провадження погодились з порядком розгляду, запропонованим прокурором.

Крім того, суд першої інстанції з`ясував, чи правильно розуміють сторони кримінального провадження, а особливо обвинувачений, зміст обставин, які ніким не оспорюються, переконався у добровільності його позиції та роз`яснив, що у такому випадку останній буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, на що обвинуваченим було зазначено, що йому зрозуміло суть обвинувачення та наслідки розгляду провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, що відображено в журналі судового засідання від 15 червня 2021 року з технічним записом до нього.

Також як слідує з матеріалів провадження та вказаного вище аудіозапису фіксації судового засідання, ОСОБА_7 жодних клопотань про додаткове роз`яснення йому вимог ст. 349 КПК України, про умисне затягування прокурором розгляду кримінального провадження чи про фальсифікацію матеріалів кримінального провадження під час розгляду провадження у суді першої інстанції не заявляв.
За таких обставин апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги обвинуваченого про необхідність скасування оскаржуваного вироку суду та призначення нового розгляду у суді першої інстанції, є безпідставними.

Матеріали кримінального провадження не містять та обвинуваченим під час апеляційного перегляду не надано жодних доказів на підтвердження фактів фабрикації доказів.

При цьому обвинувачений, котрий лише зазначив про фабрикацію органом досудового розслідування матеріалів кримінального провадження щодо нього, жодних конкретних обставин (час, місце, об`єктивні дії, особу, яка їх вчинила, тощо) він не вказав.

Що стосується доводів обвинуваченого про необхідність зарахування йому у строк покарання строку його покарання за вироком Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 30 серпня 2016 року слід зазначити настпуне.

За приписами ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Як слідує з матеріалів провадження ОСОБА_7 раніше засуджений вироком Красногвардійського районого суду м.Дніпропетровська від 30 серпня 2016 року за ч. 1 ст. 309 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_7 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 17 липня 2016 року по 30 серпня 2016 року.

Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 січня 2017 року на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_7 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 30 серпня 2016 року по 30 вересня 2016 року.

З 19 жовтня 2016 року відбував покарання у державній установі «Синельниківська виправна колонія (№94)», кінець строку відбування покарання 23 червня 2021 року.
По даному кримінальному провадженню вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, 30 жовтня 2019 року, тобто після постановлення вироку Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 січня 2017 року, але до повного відбуття покарання, у зв`язку з чим суд першої інстанції обгрунтовано на підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднав йому невідбуту частину покарання за вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 січня 2017 року.

При цьому ст. 71 КК України не передбачено поглинення відбутої частини покарання, а тому доводи апеляційної скарги обвинуваченого в цій частині є необгрунтованими.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції повно та всебічно розглянути провадження і постановити законне та обгрунтоване рішення, не встановлено.
За таких обставин апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 червня 2021 року щодо ОСОБА_7 - залишити без зміни.

Ухвала суду набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4