УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.10.2021 року

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СУ ГУ НП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в рамках кримінального провадження № 0001289 від 24.10.2021 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Львівської області, м. Стрий, українця, громадянина України, одруженого, приватного підприємця, фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, досудовим розслідуванням установлено, що 24 жовтня 2021 року ОСОБА_4 керуючи технічно справним легковим автомобілем марки «DODGE CHARGER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у світлу пору доби та в умовах необмеженої видимості здійснював рух по асфальтобетонному сухому дорожньому покриттю проїзної частини вул. Перемоги у с. Струмок Білгород-Дністровського району Одеської області, зі сторони с. Нерушай в сторону с. Спаське, яка має по одній смузі для руху транспортних засобів в кожному напрямку, з невстановленою швидкістю.

На зазначеній ділянці проїзної частини організовано двосторонній однорядний рух у кожному напрямку, напрямки якого розділені переривчастою лінією дорожньої розмітки 1.5, на загальних ділянках, та суцільною 1.1, при під`їзді до пішоходного переходу («Правила дорожнього руху» України, введені в дію 01.01.2002 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, надалі Правила).

В цей же день, близько о 15 год. 00 хв., наближаючись до будинку № 90 по вул. Перемоги, ОСОБА_4 без урахування дорожньої обстановки обрав швидкість руху керованого автомобіля, яка не забезпечує безпеку і не дає можливість йому постійно контролювати рух автомобіля, за дорожньою обстановкою постійно не слідкував та своєчасно не відреагував на її зміну, чим порушив вимоги п. 1.5, п/п «б» п. 2.3 Правил, що зобов`язують водія:

п. 1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків».

п. 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

п/п б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі».

Під час руху по проїзній частині вул. Перемоги, наближаючись до будинку № 90, маючи реальну і об`єктивну можливість своєчасно виявити небезпеку для свого подальшого руху велосипедиста ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався в попутному напрямку та почав змінювати траєкторію свого руху, а саме перетинати вулицю Премоги справа наліво. Маючи технічну можливість уникнути наїзду на велосипедиста, водій ОСОБА_4 , діючи з необережності, не вжив належних і своєчасних заходів до зменшення швидкості свого руху до безпечної, аж до зупинки автомобіля, проявляючи злочинну самовпевненість, продовжив рух у зазначеному режимі та не дотримуючись безпечної дистанції під час руху, грубо ігноруючи вимоги дорожньої розмітки, перетнув суцільну лінію 1.1, ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом в населеному пункті з метою виконання маневру обгону велосипедиста, що рухався попереду в попутному напрямку, в результаті чого скоїв наїзд передньою правою частиною кузову керованого ним автомобілю марки «DODGE CHARGER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на велосипедиста ОСОБА_7 , у порушення вимог п.п. 12.3., 12.4., 13.1, п/п «в» п. 14.6., 34.1. Правил, якими передбачено:

п.12.3. «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»;

п. 12.4. «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год».

п. 13.1. «Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу».

п. 14.6. «Обгін заборонено:

п/п в) ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті і 100 м поза населеним пунктом».

п. 34.1. «Лінії 1.1 і 1.3 перетинати забороняється».

Внаслідок даної дорожньо-транспортної події смертельно травмовано велосипедиста ОСОБА_7 .

Таким чином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у сукупності допустив порушення вимог п.п. 1.5., п/п «б» п. 2.3., п.п. 12.3., 12.4., 13.1, п/п «в» п. 14.6., 34.1. «Правил дорожнього руху» України та у його діях вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Слідчий звертається з клопотанням, в якому зазначає, що під час досудового розслідування встановлені ризики передбачені ст.177 КПК України, посилаючись на наступне.

Так, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчинені тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, з позбавленням права керувати транспортним засобом строком від 3 до 8 років, що дає підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від слідства та суду.

На даний час всі свідки та потерпіла у зазначеному кримінальному провадженні не допитані, тому існує ризик, що підозрюваний, перебуваючи на свободі, може незаконно впливати на потерпілих, свідків у ньому, перешкоджати провадженню іншим чином.

Прокурор в судовому засіданні вимоги поданого клопотання підтримала у повному обсязі, подане клопотання просила задовольнити.

В судовому засіданні потерпіла не погодилась з клопотанням прокурора та наполягала на застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вважаючи, що за таких наслідків, запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту є занадто м`яким.

Захисник підозрюваного заперечував щодо клопотання сторони обвинувачення зазначивши, що його підзахисний співпрацює з органом досудового розслідування, має гарні характеристики, має міцні соціальні зв`язки. Після скоєння ДТП залишився на місці і дочекався працівників патрульної поліції. Обставини ДТП наразі встановлюються, призначено низку експертиз. Просив обрати відносно його підзахисного більш м`який запобіжний захід.

Підозрюваний підтримав думку свого захисника.

Вивчивши клопотання та матеріали, якими клопотання обґрунтовується, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.2 ст.194 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Так в судовому засіданні встановлено, що 25.10.2021 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України

Так, слідчий суддя зазначає, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey).

Відтак, враховуючи наявні у слідчого судді матеріали, якими обґрунтовується подане клопотання, з огляду на вищенаведену практику ЄСПЛ (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey), слідчий суддя приходить до переконання про існування в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, особу підозрюваного, з огляду на його тяжкість та тяжкість можливого покарання, яке загрожує підозрюваному у випадку його подальшого можливого визнання винним у його вчиненні у встановленому законом порядку судом, слідчий суддя приходить до переконання, що ризики передбачені п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, в рамках даного кримінального провадження наявні.

Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення та наслідки ДТП, а саме смерть 10-річної дитини, позицію зі сторони потерпілих, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження приходить до переконання, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню, так як запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 не здатен забезпечити в повній мірі завдань запобіжного заходу та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-178, 181, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СУ ГУ НП в Одеській області ОСОБА_6 , погодженого прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в рамках кримінального провадження № 0001289 від 24.10.2021 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1