ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 568/897/20

Провадження № 1-кп/568/8/21

06 грудня 2021 року м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області
в складі головуючої судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Радивилів кримінальні провадження №0000169 та №0000107 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, на утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб немає, не депутата, раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст. 125 КК України
за участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника адвоката ОСОБА_7
потерпілого ОСОБА_8
законного представника потерпілого ОСОБА_9
потерпілого ОСОБА_10

В С Т А Н О В И В :
19 травня 2020 року приблизно о 20 години між ОСОБА_3 та малолітнім ОСОБА_8 на АДРЕСА_1 , виник словесний конфлікт. в ході якого у ОСОБА_3 виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень малолітньому ОСОБА_8 . Реалізуючи свій протиправний намір, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, взяв ОСОБА_8 за ліву руку та заломив її за спину останньому. Внаслідок вищезазначених незаконних умисних дій ОСОБА_3 спричинив малолітньому потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді пошкодження зв`язок на лівому ліктьовому суглобі та підшкірних гематом плеча. Отримані ОСОБА_8 тілесні ушкодження за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.2 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розгляд здоров`я.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, 20 грудня 2020 року близько 16 години між ОСОБА_3 та ОСОБА_10 на прилеглій території магазину «Затишок», що в АДРЕСА_1 виник словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_3 виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_10 . Реалізуючи свій протиправний намір, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, наніс ОСОБА_10 один удар кулаком правої руки в область верхньої губи, від чого останній впав на землю. Внаслідок вищезазначених незаконних умисних дій ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді забійної ссадини верхньої губи. Отримані ОСОБА_10 тілесні ушкодження за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину у вчиненні інкримінованому кримінальному правопорушенні по факту нанесення тілесних ушкоджень малолітньому ОСОБА_8 визнав у повному обсязі та пояснив суду, що в травні 2020 року в с.Березини Радивилівського району Рівненської області побачив дітей, що гралися м`ячем на проїжджій частині дороги. Враховуючи небезпеку, яка може їм загрожувати, зробив зауваження про недопустимість ігор на дорозі. При цьому схопив ОСОБА_11 за руку та зломив її йому за спину. Розкаюється у вчиненому, вказує, що діяв під впливом емоцій, шкодує про вчинене.
Малолітній потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що в травні 2020 року він разом зі своїми друзями гралися м`ячем. Повз них проходив ОСОБА_3 , який зробив їм зауваження та забрав у них м`яч. Він підійшов до ОСОБА_3 та попросив віддати їм м`яча, на що той заперечив та схопивши його за руку, заломив її назад за спину. Йому було дуже боляче і він закричав. На його крик прибігла сестра, зробила ОСОБА_3 зауваження, після чого він його відпустив.
Законний представник малолітнього потерпілого ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що у вечірню пору доби в травні 2020 року син разом з друзями гралися на вулиці. На крик сина, на вулицю побігла дочка. За декілька хвилини дочка привела ОСОБА_12 додому. Син плакав, тримався за руку, говорив, що йому болить рука, проте нічого не міг пояснити. Пізніше, заспокоївшись, син повідомив, що ОСОБА_13 заломив йому руку за спину. Вони звернулись за медичною допомогою - сину наклали на руку тугу пов`язку та дали знеболююче.
Обвинувачений ОСОБА_3 не заперечував проти визнання недоцільним дослідження доказів у повному обсязі так як повністю погодився з висунутим обвинуваченням, висновки якого утворюють склад кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.125 КК України.
Покази обвинуваченого ОСОБА_3 , допитаного в судовому засіданні, послідовні і логічні, повністю співпадають з фабулою обвинувачення, чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірність картини кримінального правопорушення по факту нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 за допитом обвинуваченого не викликає сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
В зв`язку з викладеним, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів в кримінальному провадженні по факту спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, крім допиту обвинуваченого, потерпілого, законного представника малолітнього потерпілого та дослідження доказів, що характеризують його особу.
При цьому суд враховує, що обвинувачений вірно розуміє зміст цих обставин, не має сумнівів стосовно добровільності її позиції, а також йому та іншим учасникам процесу роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

По факту нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 обвинувачений ОСОБА_3 вину визнав частково та пояснив суду, що в грудні 2020 року перебуваючи поблизу магазину «Затишок» в с.Березини Радивилівського району Рівненської області, в нього виник конфлікт з ОСОБА_10 , під час якого він вдарив його долонею по шиї, внаслідок чого ОСОБА_10 втратив рівновагу та вдарився обличчям об стіну магазину. Заперечив проти того, що вдарив ОСОБА_10 кулаком в обличчя.

По факту нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , вислухавши пояснення обвинуваченого ОСОБА_3 прокурор просив змінити порядок дослідження доказів, а саме викликати в судове засідання та допитати потерпілого ОСОБА_10 та свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .
З метою повного з`ясування обставин у справі, у зв`язку зі значними розбіжностями у показах обвинуваченого, суд ухвалив викликати та допитати свідків, а також повністю дослідити письмові матеріали справи.
Потерпілий ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що в грудні 2020 року в с.Березини поблизу магазину «Затишок» на літній терасі він вживав алкогольні напої з ОСОБА_16 та ОСОБА_17 . До підійшов ОСОБА_3 та між ними виник конфлікт, під час якого ОСОБА_3 наніс йому декілька ударів кулаком в обличчя. При цьому ОСОБА_18 та ОСОБА_19 їх розборонили. Будь-яких претензій до ОСОБА_3 він немає.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснив, що в грудні 2020 року на літньому майданчику магазину «Затишок» в с.Березини Радивилівського району Рівненської області між ОСОБА_20 та ОСОБА_21 виникла бійка. Хто скільки кому наніс ударів, він не бачив. Він намагався їх розборонити.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснив, що в грудні 2020 року він повертався з роботи, та побачив в альтанці магазину «Затишок» ОСОБА_22 та ОСОБА_23 . Коли між ними почалася бійка, він намагався їх розборонити. Він бачив, як ОСОБА_24 наніс декілька ударів в обличчя ОСОБА_25 .

Під час повторного допиту обвинувачений ОСОБА_3 вину визнав повністю та пояснив, що під час бійки з ОСОБА_21 він наніс йому декілька ударів в обличчя.

Крім визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини, його винність також повністю доведена сукупністю доказів, досліджених в судовому засіданні.

Вина обвинуваченого також підтверджується наступними письмовими доказами дослідженими в судовому засіданні:

- висновком експерта № 212 від 24 грудня 2020 року, згідно якого у ОСОБА_10 , 1984 року народження виявлення наступні тілесні ушкодження: забійні ссадна верхньої губи, які могли утворитись за обставин та у термін, вказаних в постанові про призначення експертизи та відносяться до легких тілесних ушкоджень;

При встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень в судовому засіданні доведена повністю та його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження з короткочасним розладом здоров`я та за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження

Відповідно до положень ст.65 КК України, у кожному конкретному випадку суд має дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Досліджуючи дані про особу, суд повинен з`ясувати вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину, як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), матеріальний стан тощо.
Відповідно до ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Виходячи з засади співмірності, призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.
У відповідності зі ст.12 КК України, кримінальні правопорушення вчинені обвинуваченим відноситься до кримінальних проступків, обвинувачений на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується посередньо.
Обставиною, що пом`якшує покарання згідно ст.66 КК України є активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, що обтяжує покарання згідно ст.67 КК України є вчинення кримінального правопорушення відносно малолітньої дитини.
Суд враховує, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими так і іншими особами.
З урахуванням викладених обставин, відсутність претензій до обвинуваченого з боку потерпілих, думку прокурора, який вважав за можливо призначити ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_26 слід призначити в межах санкції ч.1 та ч.2 ст.125 КК України у виді громадських робіт, яке буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Призначаючи ОСОБА_3 покарання за сукупністю злочинів згідно ч. 1 ст. 70 КК України суд вважає за доцільне застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Речові докази у кримінального провадженні відсутні.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовувався і підстав для його застосування суд не вбачає.
Керуючись ст.ст. 349, 366-368, 371, 374, 376 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати виннуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 125 та ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання:
-за ч.1 ст.125 КК України у виді громадських робіт строком 150 (сто п`ятдесят) годин;
-за ч.2 ст.125 КК України у виді громадських робіт строком 200 (двісті) годин.
На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт строком 200 (двісті) годин.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Рівненського апеляційного суду через Радивилівський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення;
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1