Справа №560/902/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2021 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубровиця кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000219 від 07 травня 2019 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та фактично проживаючої в АДРЕСА_1 , зареєстрованої в АДРЕСА_2 , громадянки України, освіти вищої, неодруженої, непрацюючої, раніше судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в:

Обвинувачена ОСОБА_4 , працюючи продавцем у фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 , у травні 2019 року, точна дата та час досудовим розслідуванням не встановлені, перебуваючи в приміщенні магазину, що розташований в АДРЕСА_3 , на торгівельному місці №4, де повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрала грошові кошти в сумі 1400 грн. належні ОСОБА_5 та розпорядилась ними на власний розсуд. Вказані грошові кошти ОСОБА_4 , працюючи продавцем, отримала від ОСОБА_6 , як завдаток за комбіновану плиту, які зобов`язана була віддати ОСОБА_5 .

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину у скоєнні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала повністю, підтвердивши зазначені у обвинувальному акті обставини. У вчиненому обвинувачена щиро розкаюється.

Крім повного визнання вини обвинуваченою, її вина у вчиненні вказаного кримінального правопорушення повністю доводиться доказами, отриманими в ході судового розгляду та наявними в матеріалах кримінального провадження.

Прокурор надала на підтвердження вини обвинуваченої письмові докази, зібрані в ході досудового розслідування, у тому числі характеризуючі дані обвинуваченої.

Прокурор просила визнати винною обвинувачену ОСОБА_4 з огляду на пояснення та докази, зібрані в ході досудового розслідування і досліджені в ході судового розгляду характеризуючі дані, а також, враховуючи обставини справи, наявність пом`якшуючих обставин, - просила визнати обвинувачену ОСОБА_4 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України та призначити їй покарання у вигляді обмеження волі на строк 1 (один) рік зі звільненням обвинуваченої від відбування покарання з випробуванням та призначення іспитового строку 1 (один) рік на підставі статті 75 Кримінального кодексу України та покладенням обов`язків, передбачених частиною 1 статті 76 Кримінального кодексу України.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд кримінального провадження без його участі, претензій до обвинуваченої ОСОБА_4 не має, щодо міри покарання покладається на розсуд суду.

Вислухавши думку прокурора, обвинуваченої, оцінивши у сукупності вищезазначені пояснення, а також дослідивши письмові докази, надані прокурором, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_4 у скоєнні вищевказаного кримінального правопорушення доведена в повному обсязі, а її дії правильно кваліфіковані за частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Суд, за відсутності заперечень учасників судового провадження, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченою та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин та за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що в такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, вважає доведеним, що обвинувачена ОСОБА_4 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, а тому її дії суд кваліфікує за частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України.

При обранні міри покарання обвинуваченій суд, відповідно до вимог статті 65 Кримінального кодексу України, враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог статті 12 Кримінального кодексу України відноситься до нетяжких злочинів, дані про особу обвинуваченої, її характеристику за місцем проживання, негативне ставлення до скоєного, щире каяття, не перебуває на обліку в лікаря нарколога та лікаря психіатра.

Також суд враховує обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, які відповідно до статті 66 Кримінального кодексу України пом`якшують покарання, суд відносить те, що обвинувачена ОСОБА_4 вину визнала повністю, щиро розкаялася у вчиненому, активно сприяла розкриттю злочину та відшкодувала завдані збитки.

Обставини, що відповідно до статті 67 Кримінального кодексу України обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , судом не встановлені.

При призначенні міри покарання обвинуваченій, суд враховує також і думку потерпілого ОСОБА_7 .

Слід зазначити, що як передбачає стаття 50 Кримінального кодексу України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого та не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

При цьому судом враховано положення пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", де зазначено, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Тому, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винного, враховуючи характеризуючі дані особи обвинуваченої, поведінку обвинуваченої після вчинення кримінального правопорушення, яка щиро розкаялася у вчиненому, з урахуванням вищенаведених пом`якшуючих обставин, суд приходить до висновку, що обвинуваченій слід призначити покарання в межах санкції частини 2 статті 185 Кримінального кодексу України, за якою кваліфікуються її дії, а саме у вигляді обмеження волі та вважає за можливе застосувати статтю 75 Кримінального кодексу України, звільнивши обвинувачену від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку та призначенням обов`язків, передбачених частиною 1 статтею 76 Кримінального кодексу України.

Зважаючи на викладене вище, суд вважає, що визначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 , попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченої не застосовувалися.

Речові докази та витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні - відсутні.

Керуючись статтями 349, 368, 370, 371, 374, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України та призначити їй покарання - 1 (один) рік обмеження волі.

На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 (один) рік з покладенням відповідно до частини 1 статті 76 Кримінального кодексу України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд Рівненської області.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченій та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: підпис.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя Дубровицького
районного суду ОСОБА_1