Справа № 359/9773/21
Провадження № 11-кп/824/4828/2021 Доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2021 року суддя судової палати у кримінальних справах Київського апеляційного суду ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000918 - заступника керівника Бориспільської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_2 на вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
Вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 жовтня 2021 року затверджено угоду про визнання винуватості про визнання винуватості від 22.10.2021 року в кримінальному провадженні №0000918 від 17.08.2021 року, укладену між прокурором Бориспільської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю захисника адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 визнановинним у вчинені у вчинені кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст.309 КК України, а також кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 310 КК України та ч. 1 ст. 263 КК України, та призначено йому покарання:
за ч. 2 ст. 310 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки;
за ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі строком на 2 роки;
за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
Звільнено на підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном в 1 (один) рік, з покладенням на нього, відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України обов`язків.
Не погоджуючись із вказаним рішенням, прокурором подано апеляційну скаргу, у якій він просить вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 жовтня 2021 року скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Вивчивши доводи апеляційної скарги прокурора приходжу до висновку про необхідність відмовити у відкритті апеляційного провадження з наступних підстав.
Згідно зі ст. 129 Конституції України, одним з основних принципів судочинства - є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, крім випадків, установлених законом.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: 1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Зазначений перелік меж і підстав, з яких вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим, про визнаннявинуватості може бути оскаржено, є вичерпним.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 22 жовтня 2021 року між прокурором Бориспільської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про визнання винуватості, яка містить підписи обвинуваченого про його згоду із запропонованим видом та мірою покарання; з роз`ясненням йому підстав оскарження вироку, яким затверджена ця угода, в апеляційному порядку; з роз`ясненням йому права на судовий розгляд.
Угоду про визнання винуватості укладено в присутності захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_5 , що підтверджується його підписом в угоді.
Під час затвердження судом першої інстанції угоди між прокурором і обвинуваченим про визнання винуватості, судом були роз`ясненні обвинуваченому наслідки укладення даної угоди, наслідки невиконання взятих на себе обвинуваченим обов`язків. Окрім того, під час судового засідання обвинувачений повністю визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому злочинів, просив затвердити угоду про визнання винуватості, зазначив, що розуміє наслідки укладання і затвердження угоди. При цьому, судом з`ясовано, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України, а обвинувачений погоджується на призначення узгодженого покарання.

Вказані обставини підтверджуються змістом угоди про визнання винуватості від 22.10. 2021 року (а.с. 34-41), журналом судового засідання від 22.10.2021 року (а.с.61-63), вироком Бориспільськогоміськрайонного суду Київської області від 22.10.2021 року (а.с. 65-70).

Аналізуючи вимоги апеляційної скарги прокурора, слід зазначити, що вони не належать до підстав оскарження вироку на підставі угоди про визнання винуватості, відповідно до п. п. 1, 2 ч. 2 ст. 394 КПК України.
Така позиція апеляційного суду узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 523/13129/17, відповідно до якого імперативна вказівка у цій процесуальній нормі щодо виключного визначення підстав для оскарження відповідного судового рішення узгоджується і з положеннями ч. 2 ст. 473 КПК України. Так, наслідком укладення та затвердження угоди про визнання винуватості для прокурора, підозрюваного чи обвинуваченого є обмеження їхнього права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а для підозрюваного чи обвинуваченого - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України. Таким чином законодавець створює процесуальні запобіжники від можливої недобросовісності та зловживання процесуальними правами учасників судового розгляду, які з метою скасування вироку суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості можуть в апеляційній скарзі відмовитися від визнання обставин, які визнавалися ними під час судового провадження на підставі угоди.
Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.
Керуючись ч.ч.4, 5 ст.399 КПК України, суддя, -

ухвалив :

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000918 - заступника керівника Бориспільської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_2 на вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_3 .
Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Кримінального касаційного суду протягом трьох місяців.

Суддя Київського
апеляційного суду ОСОБА_1