КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-сс/824/4055/2021
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції ОСОБА_1 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу з доповненнями адвоката ОСОБА_8 подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24 березня 2021 року у кримінальному провадженні №0000197, -

ВСТАНОВИЛА:

Зазначеною ухвалою задоволено клопотання слідчого третього відділу СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_10 та накладено арешт на майно у кримінальному провадженні №0000197 на частки квартири АДРЕСА_1 та на транспортний засіб легковий автомобіль «NISSAN» модель «NOTE» д.н.з. НОМЕР_1 VIN НОМЕР_2 2007 року випуску, який на праві приватної власності належить підозрюваному ОСОБА_9 .

Згідно ухвали, слідчий суддя погодився з доводами клопотання органу досудового розслідування про те, що зазначене майно належить підозрюваному ОСОБА_9 враховуючи, що кримінальним законом за вчинення інкримінованого ОСОБА_9 злочину передбачена конфіскація майна, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність накладення арешту на вказане майно, пославшись на вимоги ст.. 170 КПК України, з метою забезпечення конфіскації майна.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 просить поновити строк на апеляційне оскарження посилаючись на те, що під час розгляду клопотання про накладення арешту власник майна присутнім не був, ухвалу слідчого судді адвокатом згідно розписки було отримано 18.06.2021 року та скасувати ухвалу слідчого судді так як вважає її незаконною. Апелянт вказує на те, що клопотання органу досудового розслідування не містить будь-яких обґрунтованих і підтверджених належними засобами доказування доводів щодо доцільності та правомірності застосування таких обмежень майна. Зазначає апелянт, про те, що повідомлення про підозру ОСОБА_9 не вручено попри ствердження про це слідчим та прокурором,як і не надано доказів на підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_9 , накладаючи арешт слідча суддя не зазначила, яке із трьох властивостей права власності ОСОБА_9 володіння, користування чи розпорядження обмежується через накладений арешт.
Колегія суддів приймає до уваги доводи клопотання апелянтів про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді та вважає за необхідне поновити його з огляду на те, що під час розгляду клопотання про накладення арешту на майно власник майна присутнім не був, ухвалу слідчого судді згідно наявної в матеріалах судового провадження інформації адвокат отримав 18 червня 2021 року.

Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката ОСОБА_7 , який підтримав вимоги апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши доводи апеляції та вивчивши матеріали судової справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно з метою забезпечення: спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання ; відшкодування шкоди, завданої в наслідок вчинення кримінального правопорушення. Завданням же арешту такого майна є запобігання можливості його втрати.
Як вбачається з поданого клопотання Слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000197 підозра в якому за ч.1 ст.111 та ч.1 ст.161 КК України повідомлена ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та за фактами вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст.110, ч.3 ст.358 КК України.
В ході розслідування даних злочинів органом досудового розслідування було встановлено, що в період 2013-2014 років громадянин ОСОБА_9 , вступив у попередню злочинну змову з представниками іноземної держави-Російської Федерації та організацій цієї ж країни, а саме-російських телерадіокомпаній та надав згоду на надання допомоги представникам іноземної держави в проведенні підривної діяльності проти України в інформаційній сфері, зокрема ОСОБА_9 погодився надавати допомогу представникам Російської Федерації в здійсненні нею агресивного впливу деструктивної пропаганди щодо України.
Враховуючи, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні злочину, санкцією якою передбачена конфіскація майна, як вид покарання, орган досудового розслідування звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на вищезазначене майно.
Перевіривши доводи органу досудового розслідування з приводу необхідності накладення арешту, встановивши достатність даних, які містяться у доданих до клопотання матеріалах, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання органу досудового розслідування та накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_9 .
З вказаними висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів.
Для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення злочину.
Таким чином, накладення арешту на майно за наявності для цього підстав, відповідає вимогам КПК України. Матеріали кримінального провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні, з огляду і на те, що органами досудового розслідування зібрані вагомі докази, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч.1 ст.111 та ч.1 ст.161 КК України, за які може бути призначено додаткове покарання у вигляді конфіскації майна. На цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження і забезпечення можливої конфіскації майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170- 173 КПК України, наклав арешт на частки квартири АДРЕСА_1 та на транспортний засіб легковий автомобіль «NISSAN» модель «NOTE» д.н.з. НОМЕР_1 VIN НОМЕР_2 2007 року випуску.
При цьому колегія суддів зважує і на те, що під час розгляду клопотання органу досудового розслідування у слідчого судді були наявні витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек та відповіді Головного сервісного центру МВС (вих№31/5736 від 29.01.2021 року) з яких власником вищезазначеного майна є підозрюваний ОСОБА_9 .
Враховуючи вищенаведене, посилання апелянта на те, що арешт було накладено безпідставно, оскільки повідомлення про підозру не вручено, колегією суддів не може прийматися до уваги, так як адвокатом дана обставина не підтверджена.
Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апелянта стосовно незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, слід визнати непереконливими.

З урахуванням викладеного, ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 - без задоволення.
Керуючись ст.ст. 98, 117, 170, 171, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Поновити адвокату ОСОБА_11 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого суддіПечерського районного суду м. Києва від 24 березня 2021 року.
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24 березня 2021 року, якою задоволено клопотання слідчого третього відділу СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_10 та накладено арешт на майно у кримінальному провадженні №0000197 на частки квартири АДРЕСА_1 та на транспортний засіб легковий автомобіль «NISSAN» модель «NOTE» д.н.з. НОМЕР_1 VIN НОМЕР_2 2007 року випуску, який на праві приватної власності належить підозрюваному ОСОБА_9 - залишити без змін, а апеляційну скаргу з доповненнями адвоката ОСОБА_8 подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 - без задоволення.

Ухвала Київського апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4