Справа № 203/2559/21
Провадження № 1-кс/0203/1129/2021
УХВАЛА
02 липня 2021 року слідчий суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Дніпровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Виноградівка, П`ятихатського району, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, не одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживав за адресою: АДРЕСА_2 , є військовослужбовцем військової служби за контрактом у військовому званні «солдат», зарахованим наказом № 274 від 15 грудня 2014 року до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , що дислокується у АДРЕСА_3 , раніше судимий вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 серпня 2016 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України з призначенням покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців строком 1 рік 6 місяців з відрахуванням в дохід держави 10 % від суми грошового забезпечення, а також

вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 січня 2017 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України з призначенням покарання із застосуванням положень ч. 1 ст. 69 КК України у виді тримання під вартою у дисциплінарному батальйоні строком на 1 рік та 5 місяців, -

заявлене у кримінальному провадженні №0000036, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 лютого 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України,

В С Т А Н О В И В:
01 липня 2021 року слідчим суддею одержане це клопотання, складене прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти до підозрюваного ОСОБА_5 , в межах строку досудового розслідування цього кримінального провадження, з урахуванням того, що 14 березня 2020 року солдату ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України. 14 березня 2020 року досудове розслідування у кримінальному провадженні зупинено у зв`язку з переховуванням підозрюваного ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду. 01 липня 2021 року місце перебування підозрюваного ОСОБА_5 встановлено та останнього затримано в порядку ст. 208 КПК України і того ж дня йому повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

Дане клопотання за формою та змістом відповідає вимогам ст. 184, ч. 3 ст.199 КПК України, враховуючи добровільну згоду підозрюваного отримати копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, а також приймаючи до уваги, що клопотання з доданими матеріалами завчасно отримане як підозрюваним, так і його захисником під розписку 01 липня 2021 року.

Клопотання обґрунтоване наявністю достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п.1,3 ,5 ст. 177 КПК України, зокрема, що ОСОБА_5 з метою уникнення від кримінальної відповідальності останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, враховуючи тяжкість покарання за вчинення злочину, у вчиненні якого підозрюється -у виді позбавлені волі від трьох до семи років позбавлення волі; також підозрюваний у разі повернення до розташування військової частини, може, як у спосіб погроз так і реально впливати на свідків вчиненого кримінального правопорушення, які являються його співслужбовцями та командирами підрозділів, в якому останній проходив військову службу; а також є реальним ризик вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, оскільки ОСОБА_5 маючи можливість самостійно прибути до військової частини та продовжити проходити військову службу, протягом тривалого часу не вживає заходів щодо самостійного повернення до військової частини, що свідчить про умисне продовження вчиненого злочину у якому він підозрюється.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з наведених у ньому підстав.

Підозрюваний в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання прокурора, однак зазначив, що фактичне його затримання відбулось о 06 год.00 хв. 30 червня 2021 року за адресою його фактичного проживання зі співмешканкою у АДРЕСА_2 , після чого працівники поліції викликали військовослужбовців, які доставили його до м. Дніпра, де складений протокол затримання, вручене повідомлення про підозру та клопотання про застосування запобіжного заходу. .

Захисник підтримав думку підзахисного.

Заслухавши думку прокурора, міркування підозрюваного та його захисника, дослідивши додані до клопотання докази, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що ТУ ДБР, розташоване у місті Полтаві під процесуальним керівництвом Дніпровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону з часу внесення 03 лютого 2020 року відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000036 здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України, за фактом того, що 28 листопада 2017 року ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем за контрактом, оскільки наказом №274 командира військової частини НОМЕР_1 по стройовій частині від 15 грудня 2014 року зарахований до списків особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_2 та призначений на посаду стрільця- помічника гранатометника 1 парашутно -десантного взводу 8 парашутно - десантної роти 3 парашутно-десантного батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_2 , яка дислокується у АДРЕСА_3 , останній діючи всупереч ст.ст. 11,16, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1 Закону України «Про Оборону України», Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, не з`явився вчасно на службу до військової частини польова пошта НОМЕР_2 без поважних причин, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, чим протизаконно припинив виконувати конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, не приймаючи мір для повернення до військової частини польова пошта НОМЕР_2 до 01 липня 2021 року, про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв, оскільки згідно наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 28 листопада 2017 року № 237 ОСОБА_5 після відбуття покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 січня 2017 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України, вибув з військової частини НОМЕР_3 з направленням для подальшого проходження військової служби до військової частин польова пошта НОМЕР_2 , яка дислокується у АДРЕСА_3 , проте туди так і не прибув.

14 березня 2020 року солдату ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України.

14 березня 2020 року постановою прокурора військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_6 досудове розслідування у кримінальному провадженні зупинено у зв`язку з переховуванням підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, а постановою відповідного прокурора від 01 липня 2021 року досудове розслідування відновлене.

01 липня 2021 року ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення ,передбаченого ч.4 ст. 407 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 КПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як видно з клопотання та матеріалів кримінального провадження, сторона обвинувачення обґрунтовує підозру вагомими фактичними даними, викладеними у витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за відомостями про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України, внесених 03 лютого 2020 року; акті службового розслідування від 10 січня 2018 року; наказі командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) АДРЕСА_4 від 15 грудня 2014 року, про прийняття 10 грудня 2014 року ОСОБА_5 на посаду стрільця-помічника гранатометника І парашутно-десантного взводу 8 парашутно-десантної роти 3 парашутно-десантного батальйону; наказі командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №263 від 22 грудня 2017 року, про самовільне залишення частини ОСОБА_5 ; довідці №111 від 20 січня 2020 року про безпосередню участь в антитерористичної операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, виданої ОСОБА_5 військовою частиною НОМЕР_1 , в якій зазначені також періоди перебування солдата ОСОБА_5 у самовільному залишенні військової частини; наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) АДРЕСА_5 від 22 грудня 2017 року, про самовільне залишення частини з 28 листопада 2017 року; наказом командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) АДРЕСА_6 від 04 травня 2017 року, про відбування строку покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 січня 2017 року; наказом командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) №237 від 28 листопада 2017 року про закінчення відбування покарання з 28 листопада 2017 року; контракті міністерства оборони України про проходження військової служби у Збройних Силах України віл 15 грудня 2014 року, укладеному з ОСОБА_5 ; обліково-послужній картці на військовослужбовця ОСОБА_5 ; військовим квитком на ім`я ОСОБА_5 ; довідці військово-лікарської комісії №4261 від 05 грудня 2014 року; медичній характеристиці солдата ОСОБА_5 ; протоколах допитів свідків від 17 лютого 2020 року.

Прокурором наведені достатні докази для підтвердження фактів, які є причиною виникнення підозри, що за практикою тлумачення обґрунтованості підозри Європейським Судом з прав людини, mutatis mutandis, в рішенні від 28.10.94 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (скарга № 14310/88) не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що безсумнівно доводять винуватість у злочині до ступеня, необхідного для засудження обвинувальним вироком чи, принаймні, висунення обвинувачення в формі обвинувального акта, що складає процесуальну мету вже наступних стадій кримінального провадження.

Відповідно, стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного із вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Пунктами 1,3 та 5 частини 1 ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Слідчий суддя приходить до висновку про доведеність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме, переховування від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлені волі від трьох до семи років позбавлення волі, у зв`язку з чим з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з огляду на те, що останній після повідомленої 14 березня 2020 року підозри став переховуватись від органів досудового розслідування, змінювати місце проживання, відмінне від зареєстрованого та останнього повідомленого органам досудового розслідування, що свідчить про свідоме ухилення від досудового розслідування та суду.

Також, слідчий суддя вважає доведеним ризик можливого незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні та можливих підозрюваних за п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки у разі повернення ОСОБА_5 до розташування військової частини, останній може, як у спосіб погроз так і реально впливати на свідків вчиненого кримінального правопорушення, які являються його співслужбовцями та командирами підрозділів, в якому останній проходив військову службу з метою ухилення підозрюваного від кримінальної відповіданості.

Крім того, слідчий суддя вважає доведеним ризик за п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки підозрюваний маючи можливість самостійно прибути до військової частини та продовжити проходити військову службу, протягом тривалого часу не вживавав заходів щодо самостійного повернення до військової частини, що свідчить про умисне продовження вчиненого злочину у якому він підозрюється, враховуючи наявність у ОСОБА_5 судимостей за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 серпня 2016 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України, з призначенням покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців строком 1 рік 6 місяців з відрахуванням в дохід держави 10% від суми грошового забезпечення, та за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 січня 2017 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України, з призначенням покарання із застосуванням положень ч. 1 ст. 69 КК України у виді тримання під вартою у дисциплінарному батальйоні строком на 1 рік та 5 місяців.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, і за практикою Європейського суду з прав людини в рішенні у справі «Феррарі-Браво проти Італії» має сприяти виконанню досудовим розслідувань завдань доведеності факту вчинення та характеру поставлених за вину правопорушень.

Доведені слідчим та прокурором ризики за п. 3 та п.5 ч.1 ст. 177 КПК України є суттєвими, і, як засвідчили обставини, якими обґрунтовується клопотання, їм неможливо запобігти в умовах застосування до підозрюваного будь-якого іншого запобіжного заходу, окрім тримання під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не пов`язані з виключними запобіжниками у комунікації та переміщеннях підозрюваного не можуть їм запобігти.

Таким чином, оцінивши в судовому засіданні в сукупності обставини за ст. 178 КПК України з урахуванням тяжкості повідомленої підозри, яка допускає застосування тримання під вартою згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, для забезпечення належної поведінки підозрюваного відповідно до ст. 177 цього Кодексу з метою запобігання наявним процесуальним ризикам впливу на інших учасників і вчинення іншого кримінального правопорушення слідчому судді належить постановити цю ухвалу про застосування тримання під вартою в межах строків досудового розслідування з моменту фактичного затримання у м. Кіровограді, тобто з 06 год. 00 хв. 30 червня 2021 року, на 60 днів, оскільки інший більш м`який запобіжний захід, зокрема, у вигляді домашнього арешту чи застави, не може бути застосованим, враховуючи незакінчену службу ОСОБА_5 у лавах Збройних Сил України за контрактом на строк у 1,5 роки, тоді як тримання під вартою в умовах гауптвахти забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, а вірогідні відомості про медичні протипоказання чи про неможливість підтримувати стан здоров`я підозрюваного в умовах попереднього ув`язнення відсутні. З цих самих міркувань слідчий суддя вважає застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави недоцільним.

Керуючись ст. ст.131,176-178,183,184,193,194,196,197,199 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора Дніпровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заявлене у кримінальному провадженні №0000036, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 лютого 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 строком, строком на 60 днів.

Визначити строк дії ухвали до 06 год. 00 хв. 28 серпня 2021 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на уповноважену особу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1