Провадження № 1-кс/727/3500/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2021 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
cлідчого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Чернівці скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність ГУНП в Чернівецькій області щодо не внесення відомостей до Єдиного реєстру досудового розслідування,-
за участю
заявниці ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді із скаргою на бездіяльність ГУНП в Чернівецькій області щодо не внесення відомостей до Єдиного реєстру досудового розслідування.

В скарзі посилається на те, що 13.12.2021р. вона звернулася до ГУНП в Чернівецькій області із заявою про вчинення міністром охорони здоров`я ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 366 КК України.

Відомості по заяві до ЄРДР не внесені, тому просить зобов`язати начальника ГУНП в Чернівецькій області начальника слідства ОСОБА_5 , невідкладно внести до ЄРДР відомості про вчинення злочину стосовно міністра охорони здоров`я ОСОБА_4 за ч.2 ст. 366 КК України на підставі заяви ОСОБА_6 та розпочати досудове розслідування.
ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримала з підстав викладених в ній, просила задовольнити.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, причини неявки суду не повідомили.

Заслухавши заявницю, дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запровадженні механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.
Згідно з ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Судовий захист передбачає вільне волевиявлення особи. Із цією метою людина повинна подати до суду письмове звернення встановленої форми. Спосіб звернення має спростовувати будь-які сумніви щодо намірів особи розголосити певні приватні сторони свого життя, що неминуче відбувається з огляду на правила, встановлені щодо здійснення правосуддя у кожній демократичній країні.
Згідно із ст.7 КПК України, в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити.
Встановлено, що 13.12.2021р. ОСОБА_3 звернулась до ГУНП в Чернівецькій області із заявою про вчинення кримінального правопорушення.

У заяві ОСОБА_3 від 13.12.2021р. зазначені відомості, які, на її думку, свідчать про вчинення міністром охорони здоров`я ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.366 КК України.
Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
Відповідно до ч.5 п.4 ст.214 КПК України - до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела. До ЄРДР також вносяться відомості про попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Пунктом 1.2 розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п.4 ч.5 ст.214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. До Реєстру підлягають внесенню відомості, які характеризують кримінальне правопорушення (п. 2.7 розділу ІІ Положення).
Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що внесенню в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Такий висновок слугує гарантією кожній особі від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.
Разом з тим, необхідно також враховувати, що основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших).
Відповідно до п.1 ч.4 ст. 216 КПК України слідчі органів державного бюро розслідувань здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень: вчинених Президентом України, повноваження якого припинено, Прем`єр-міністром України, членом Кабінету Міністрів України, першим заступником та заступником міністра, членом Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення, Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Антимонопольного комітету України, Головою Державного комітету телебачення і радіомовлення України, Головою Фонду державного майна України, його першим заступником та заступником, членом Центральної виборчої комісії, народним депутатом України, Уповноваженим Верховної Ради України з прав людини, Директором Національного антикорупційного бюро України, Директором Бюро економічної безпеки України, Генеральним прокурором, його першим заступником та заступником, Головою Національного банку України, його першим заступником та заступником, Головою Національного агентства з питань запобігання корупції, його заступником, Секретарем Ради національної безпеки і оборони України, його першим заступником та заступником, Постійним Представником Президента України в Автономній Республіці Крим, його першим заступником та заступником, радником або помічником Президента України, Голови Верховної Ради України, Прем`єр-міністра України, суддею, працівником правоохоронного органу, особою, посада якої належить до категорії "А", крім випадків, коли досудове розслідування цих кримінальних правопорушень віднесено до підслідності Національного антикорупційного бюро України згідно з частиною п`ятою цієї статті.
З копії супровідного листа СУ ГУНП в Чернівецькій області від 14.12.2021 року встановлено, що заяву ОСОБА_6 про вчинення міністром охорони здоров`я ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.366 КК України та аналогічні заяви ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_3 скеровано директору Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, для прийняття рішення.
Виходячи зі змісту вищенаведених норм та встановлених по справі обставин, враховуючи те, що заяви ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_3 за підслідністю скеровані до ТУ ДБР, розташованого у м. Києві, для прийняття рішення про внесення відомостей до ЄРДР, тому ознаки бездіяльності службових осіб ГУНП в Чернівецькій області відсутні. При цьому, заявницею не долучено до скарги документів, які б підтверджували її повноваження на представництво інтересів ОСОБА_6 , а тому в задоволенні скарги слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 214, 303, 304, 305, 306, 307 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність ГУНП в Чернівецькій області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви ОСОБА_6 .
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом 5 днів.

Слідчий суддя: ОСОБА_1