22.11.2021
Справа №642/6125/21
Провадження №1кс/642/3300/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 листопада 2021 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря- ОСОБА_2 ,
заявника - ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Ленінського районного суду м. Харкова в режимі відеоконференції скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу ( з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтава ОСОБА_4 від 11 червня 2021 року про закриття кримінального провадження № 0001573 від 08.10.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою в якій зазначив, що 11.06.2021 слідчим Другого слідчого відділу ( з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтава ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001573 від 08.10.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, згідно п. 2 ч.1 ст.284 КПК України. Вважає зазначену постанову передчасною та необґрунтованою, оскільки зазначене рішення було прийнято на підставі неповно з`ясованих обставин справи, слідчим не було вчинено жодної слідчої дії, спрямованої на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження. Також зазначив, що по справі він не був допитаний в якості потерпілого та не опитаний свідок ОСОБА_5 , який був очевидцем незаконно проведених слідчих дій щодо заявника. Заявник просив скасувати зазначену постанову у зв`язку з невідповідністю висновків слідчого обставинам та матеріалам кримінального провадження.
В судовому засіданні ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити.
Слідчий та представник прокуратури в судове засідання не з*явилися з невідомих суду причин, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, слідчий надала матеріали кримінального провадження для огляду в судовому засіданні.
Згідно з вимогами ч. 3ст.306 КПК України неявка слідчого та прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду скарги по суті.
Вислухавши доводи представника заявника, дослідивши доводи поданої скарги, матеріали кримінального провадження та надані докази у їх сукупності, слідчий суддя приходить до таких висновків.
Слідчим Другого слідчого відділу ( з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління державного бюро розслідувань ОСОБА_4 здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження № 0001573 від 08.10.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, розпочатого за заявою ОСОБА_3
11 червня 2021 року постановою слідчого Другого слідчого відділу ( з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтава ОСОБА_4 вказане кримінальне провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України було закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.365 КК України..
При винесенні постанови про закриття провадження слідчим вказано, що проведеним досудовим розслідуванням не встановлено в діях поліцейських Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова ОСОБА_9 складу кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.365 КК України.
Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.284 КПК кримінальне провадження закривається у разі встановлення відсутності складу кримінального правопорушення.
При проведенні досудового розслідування слідчий чи прокурор, з урахуванням конкретних обставин справи, на власний розсуд визначають обсяг відомостей та фактів, які належить перевірити, які за їх переконанням будуть достатніми для прийняття вмотивованого рішення.
Згідно ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно - небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом. Обов`язковими елементами складу будь-якого злочину є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона. Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про те, що дії (бездіяльність), які оцінюються, не є злочином.
Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.
При цьому, за змістом ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 цього Кодексу, покладається за загальним правилом на слідчого та прокурора.
Правова природа аналізованого виду оскарження процесуального рішення слідчого та прокурора передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими особами органів досудового розслідування, а й підстав його закриття.
Відповідно до вимог ст.110 КПК постанова слідчого складається з вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище,ім`я,по батькові,посаду особи,яка прийнялапостанову; мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятогопроцесуального рішення; місцета час(строки)його виконання; особу,якій належитьвиконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
Слідчий суддя перевірив наявність підстав для винесення слідчим постанови про закриття кримінального провадження № 0001573 від 08.10.2020, та вважає, що слідчий виконав всі необхідні можливі слідчі дії, дослідив всебічно, повно і неупереджено всі обставини кримінального провадження, висновки слідчого, викладені у постанові про закриття кримінального провадження, відповідають вимогам закону та ґрунтуються на зібраних ним доказах, які вказують на відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України.
Із змісту постанови про закриття кримінального провадження вбачається, що слідчий при закритті провадження виходив з диспозиції ч. 2 ст. 365 КК України.
Диспозицією статті 365 Кримінального кодексу України визначено, що перевищення влади або службових повноважень, тобто умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, якщо вони завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам, інтересам юридичних осіб є кримінально караним.
Одночасно відповідно до п. 3 примітки до ст. 364 КК України істотною шкодою у статтях 364, 364-1, 365, 365-2, 367 КК України вважається така шкода, яка в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.
Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, вичерпується самим фактом вчинення дій, які явно виходять за межі наданих працівником правоохоронного органу прав чи повноважень, і містять одну з ознак, визначених у вказаній нормі кримінального закону, - супроводжуються: насильством або з погрозою застосування насильства, застосування зброї або спеціальних засобів, болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями, за відсутності ознак катування.
Як вбачається з постанови слідчого, докази, які б об`єктивно підтверджували перевищення влади або службових повноважень оперативними працівниками, слідчим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , начальником відділення СВ Немишлянського ВП ОСОБА_8 і заподіяння ними істотної шкоди (ч. 1 ст. 365 КК України) та супроводження таких дій насильством або погрозою застосування насильства, застосуванням зброї чи спеціальних засобів або болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями, за відсутності ознак катування (ч. 2 ст. 365 КК України) в ході досудового розслідування не здобуто, тому відсутні обов`язкові ознаки об`єктивної та суб`єктивної сторін злочину, та відповідно і самого складу злочину.
Окрім того, слідчим надана оцінка всім доводам ОСОБА_3 , викладеним у його заяві про вчинення злочину, зокрема щодо проведення незаконного обшуку, щодо складення протоколу затримання ОСОБА_3 з неправдивим часом складання цього протоколу, щодо винесення слідчим суддею ОСОБА_10 незаконної ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 05.09.2020.
Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.
Ч.2 ст.2 КК України передбачено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Слідчий суддя, виходячи з приписів частини 5 статті 40 КПК України, позбавлений змоги надати вказівки (зобов`язання) слідчому у провадженні на здійснення конкретних слідчих дій, адже останній є самостійним у своїй процесуальній діяльності, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування й він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України), однак слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту, а не ґрунтувались на припущеннях.
Слідчий суддя вважає, що слідчим в постанові надана правова оцінка зібраним доказам, викладені аргументи на підтвердження висновку про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України.
Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається, зокрема, з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
Дослідивши надані матеріали кримінального провадження № 0001573 слідчий суддя встановив, що в ході досудового розслідування слідчим були виконані усі необхідні слідчі дії для розслідування та перевірки доводів заявника, з`ясовані обставини щодо ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.
Постанова слідчого про закриття кримінального провадження відповідає положенням ч. 5 ст. 110 КПК України, зокрема, містить відомості про мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
Слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для скасування оскарженої постанови слідчого.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчий суддя, зокрема, може постановити ухвалу про відмову у задоволенні скарги.
Враховуючи вищевикладене слідчий суддя вважає, що у задоволенні скарги ОСОБА_3 слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя:

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу ( з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтава ОСОБА_4 від 11 червня 2021 року про закриття кримінального провадження № 0001573 від 08.10.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України - залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова протягом п*яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1