В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 жовтня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного провадження за відсутності учасників судового провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000260 від 28.08.2016 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Коритняни Ужгородського району Закарпатської області, громадянина України, українця, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Двадцять сьомого серпня 2021 року близько 20 години 00 хвилин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у місцевому магазині, що в селі Коритняни Ужгородського району, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи настання останніх, на ґрунті неприязних відносин наніс громадянину ОСОБА_4 один удар металевим стільцем в область волосянистої частини голови, в результаті чого, не піднімаючись зі стільця він впав на землю, чим спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_3 своїми діями вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачений ч. 2 ст. 125 КК України, нанесення умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Вказані обставини встановлені органом досудового розслідування та не оспорюються учасниками судового провадження.

Згідно заяви обвинуваченого ОСОБА_3 а від 13.10.2021 року, підписаної ним в присутності його захисника ОСОБА_5 , який підтвердив добровільність волевиявлення, ОСОБА_3 згодний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами вчиненого ним кримінального правопорушення (проступку), за яке передбачена кримінальна відповідальність за ч. 2 ст. 125 КК України, беззаперечно визнає свою вину, згодний на розгляд обвинувального акту в спрощеному провадженні, ознайомлений з обмеженням у такому випадку його права на апеляційне оскарження вироку.

Окрім того, до обвинувального акту та матеріалів кримінального провадження додано письмову заяву потерпілого ОСОБА_4 , у якій він зазначає, що не заперечує проти розгляду обвинувального акта за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, у спрощеному провадженні, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами; обізнаний у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України, у разі, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Розгляд кримінального провадження здійснено судом без його фіксування за допомогою технічних засобів відповідно до частини 4 статті 107 КПК України.

Дослідивши обвинувальний акт з додатками та матеріали кримінального провадження, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, а саме: нанесення умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, при обставинах які встановлені органом досудового розслідування та викладені в обвинувальному акті.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 , інтереси якого представляє захисник - адвокат ОСОБА_5 , обставини вчинення кримінального поступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу, з обмеженнями щодо оскарження вироку в апеляційному порядку ознайомлений.

На підставі наведеного, оцінивши докази, зібрані під час досудового розслідування, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у нанесенні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, доведена повністю, і його дії вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 125 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Визначаючи вид та розмір покарання, яке слід обрати обвинуваченому ОСОБА_3 , суд врахував тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, який є не судимим, на психіатричному та фтизіатричному диспансерному обліку не перебуває, має зареєстроване місце проживання, наявність обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обтяжуючих покарання обставин, відсутність претензій з боку потерпілого (цивільний позов не заявлено), з урахуванням положень ст. 68 КК України, для досягнення мети покарання, передбаченої ст. 50 КК України, якою встановлено, що «покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами», суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, прийшов до висновку про призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що еквівалентно 850 гривень, і саме таке покарання, на думку суду буде достатнім, справедливим і необхідним для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню нових злочинів як ним, так і іншими особами.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст.ст. 107, 302, 373, 374, 375, 376, 381, 382 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 850,00 грн (вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок).

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1