Справа № 275/508/20
В И Р О К
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 лютого 2022 року смт. Брусилів
Брусилiвський районний суд Житомирської областi в складі:
головуючого суддi ОСОБА_1
за участю секретаря с/з ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, з середньою технічною освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України не судимого,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -
09.05.2020 близько 20.00 години ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння по АДРЕСА_1 , на ґрунті неприязних відносин вчинив словесну суперечку з ОСОБА_6 , яка в той час проходила повз нього. Після чого ОСОБА_4 з ОСОБА_6 , продовжуючи словесну суперечку, пройшли на поле для випасу худоби, де навпроти будинку, який розташований за адресою АДРЕСА_1 , умисно наніс два удари дерев`яною палицею по спині ОСОБА_6 , чим спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді синця смугастої форми на спині по середині на рівні 2-4-го грудного хребця розміром 5,5x1 см та синця смугастої форми по середньо- лопатковій лінії на рівні 7-8-го ребра, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, за обставин, що вказані у вироку, не визнав, також не визнав цивільний позов, пред`явлений потерпілою ОСОБА_6 про відшкодування спричиненої їй матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, пояснивши наступне. Так, 09.05.2020 року ввечері він йшов по вул. Народицькій у с. Привороття по корів та зустрів потерпілу ОСОБА_6 . Оскільки він мав неприязні стосунки з нею, то попросив, щоб вона забирала свою корову раніше або пізніше нього, у відповідь на що потерпіла почала висловлюватись на його адресу нецензурною лайкою, а він нецензурно лаятись на неї, потім вони розійшлись. Вказав, що суперечка тривала декілька хвилин на полі та він потерпілу не бив. Також зазначив, що не має паспорта громадянина України, тому він не може себе вважати таким.
Разом з тим, провина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, за обставин, вказаних у вироку, повністю знайшла своє підтвердження дослідженими у судовому засіданні наступними доказами.
Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 суду пояснила, що 09.05.2020р. ввечері вона забирала свого теля з поля, розташованого через дорогу від її будинку по АДРЕСА_2 . ОСОБА_4 в цей же час прийшов забирати свою корову, яка також випасалась на цьому полі. Побачивши її, обвинувачений сказав, щоб вона тут не ходила, нецензурно обізвав її та, коли вона нахилилась, щоб відіпнути теля, вдарив її по спині, а потім по ребрах палкою, що була в його руках. Вказала, що те, як її вдарив обвинувачений, бачили її дочка, подруга дочки та знайомий її сина, які перебували на подвір`ї її будинку та які прибігли, коли вона почала кричати. Стверджувала, що обвинувачений перебував у стані алкогольного сп`яніння. Зазначила, що колись вона не дала обвинуваченому картоплю на посадку, та з цього часу він став до неї погано ставитись. Вказала, що через вчинене обвинуваченим побиття вона понесла матеріальні та моральні збитки. Так, вона вимушена була винаймати автомобіль, щоб поїхати у м. Житомир та пройти медичне дослідження після побиття, вимушена була наймати адвоката для захисту своїх прав у цьому кримінальному провадженні, на що витратила 10 000 грн. Крім того, потерпіла зазнала душевних страждань, оскільки вона працює вчителем у Приворотській ЗОШ, та про цю події дізнались односельці та її ученики, їй було дуже незручно працювати, ця подія принизила її честь та гідність, також вона почала погано спати, відчувала постійну тривогу та страх, що ОСОБА_4 може вчинити таке побиття знов. Суму на відшкодування спричинених їй моральних страждань вона оцінює у 5 000 гривень. Зазначила, що до цього часу обвинувачений перед нею не вибачився та спричинену шкоду не відшкодував.
Допитана судом свідок ОСОБА_7 пояснила, що 09.05.2020 року вона була в гостях у потерпілої ОСОБА_6 . Ввечері після 19.00., коли ще було світло, вона почула сварку з нецензурною лексикою в бік ОСОБА_6 та побачила, як ОСОБА_4 наніс удар палкою по спині ОСОБА_6 та пішов геть. Вказала, що скільки всього ударів наніс ОСОБА_4 потерпілій, вона не може сказати, бо почала дивитись в той бік, лише коли почула крик ОСОБА_6 , але точно бачила один удар.
Допитаний судом свідок ОСОБА_8 пояснив, що 09.05.2020р. близько 20.00 години він привіз пральну машину до будинку потерпілої ОСОБА_6 в с. Привороття. Перебуваючи на подвір`ї будинку разом з дочкою потерпілої та ще однією дівчиною, він почув крик, який привернув його увагу, та за 15-20 метрів від будинку на полі він побачив, як невідомий чоловік, якого він опізнає як присутнього у залі суду обвинуваченого ОСОБА_4 , брутально лаючись, вдарив палкою по спині потерпілої ОСОБА_6 , коли та нагнулась. Тоді він разом з дівчатами побіг до потерпілої, а обвинувачений, продовжуючи лаятись, пішов у невідомому йому напрямку. Після цього вони викликали поліцію.
Допитана судом свідок ОСОБА_9 пояснила, що потерпіла є її матір`ю. Ввечері близько 20.00 години 09.05.2020р. вона разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 перебувала на подвір`ї біля будинку матері у с. Привороття, а її мама пішла по теля. Вона почула крик матері та побачила, як ОСОБА_4 вдарив її маму по спині, коли та нагнулась, щоб відв`язати теля, при цьому нецензурно лаявся. Тоді вони побігли до її мами, а ОСОБА_4 пішов. Вказала, що цю подію її мама важко переживала, оскільки вона працює вчителькою, її знає багато людей у селі, які це обговорювали. При цьому ОСОБА_4 навіть не вибачився за скоєне. Зазначила, що у її мами були синці на спині та ребрах, які вона обробляла призначеними лікарем мазями. Також лікар заборонив її мамі підіймати важке, через що вона не могла працювати по господарству.
Крім цього провина ОСОБА_4 у скоєному ним кримінальному правопорушенні також підтверджується наступними дослідженими судом письмовими доказами, а саме: протоколом проведення слідчого експерименту від 13.05.2020 року за участю потерпілої ОСОБА_6 , в ході якого та розповіла, яким чином відбувались події 09.05.2020р., та показала, де саме та яким чином ОСОБА_4 наніс їй удари по спині (а.с. 161-166); протоколом проведення слідчого експерименту від 13.05.2020 року за участю свідка ОСОБА_7 , в ході якого вона детально розповіла та показала, де саме та яким чином ОСОБА_4 наніс удар потерпілій (а.с. 152-154); протоколом проведення слідчого експерименту від 13.05.2020 року за участю свідка ОСОБА_8 , в ході якого свідок детально розповів та показав, де саме та яким чином ОСОБА_4 наніс удар потерпілій (а.с. 155-157); протоколом проведення слідчого експерименту від 13.05.2020 року за участю свідка ОСОБА_9 , в ході якого вона детально розповіла та показала, де саме та яким чином ОСОБА_4 наніс удар потерпілій (а.с. 158-160); висновком судово-медичного експерта № 886 від 12.05.2020 р., згідно якого у потерпілої ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження у вигляді синця смугастої форми розміром 5,5х1 см, розташованого у вертикальному напрямку на рівні 2-4 грудного хребця на спині посередині, синця смугастої форми розміром 4х1,5 см, розташованого у косо-вертикальному напрямку по середньо-лопатковій лінії на рівні 7-8 ребра, які утворились від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, могли утворитись в термін та за обставин, вказаних потерпілою, та відносяться до легких тілесних ушкоджень; їх утворення від падіння на поверхню з положення стоячи маловірогідне (а.с. 174); висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.05.2020р, згідно якого ОСОБА_4 на момент огляду 09.05.2020р. о 23.30 годині перебував у стані алкогольного сп`яніння 0,7 проміле (а.с. 175).
При цьому суд вважає безпідставними твердження захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 щодо неналежності та недопустимості як доказів слідчих експериментів, проведених з потерпілою ОСОБА_6 та свідками.
Так, вказані докази у відповідності зі ст. 85 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у вказаному кримінальному провадженні, а саме факту нанесення тілесних ушкоджень обвинуваченим потерпілій; у відповідності зі ст. 86 КПК України вказані докази отримані в порядку, встановленому цим Кодексом. У відповідності з вимогами ст. 240 КПК України слідчі експерименти з потерпілою та зі свідками проводились слідчим для перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин вказаного кримінального правопорушення, а саме механізму нанесення тілесних ушкоджень потерпілої, шляхом відтворення дій обвинуваченого та потерпілої в момент події, а також місця, де відбувалась ця подія.
Таким чином, проаналізувавши досліджені докази у своїй сукупності, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразилися в умисному легкому тілесному ушкодженні,вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, тобто його дії органом досудового розслідування кваліфіковані вірно.
Суд критично ставиться до тверджень обвинуваченого ОСОБА_4 щодо того, що він не наносив ударів потерпілій ОСОБА_6 , оскільки це спростовується дослідженими судом доказами. При цьому адреси свідка, про якого заявляв обвинувачений та його захисник як про особу, яка б могла підтвердити покази ОСОБА_4 , стороною захисту суду надано не було, а також не було забезпечено його явку в судове засідання, що позбавило суд можливості викликати цього свідка у встановленому законом порядку та допитати з метою перевірки показів обвинуваченого.
Також з метою перевірки доводів обвинуваченого, який стверджував, що місце його сварки з потерпілою знаходилось на значній відстані від будинку потерпілої, та допитані судом свідки цієї сварки бачити не могли, ухвалою суду від 22.11.2021р. було доручено органу досудового розслідування проведення слідчого експерименту. Втім, вказана ухвала суду була повернута без виконання, оскільки згідно повідомлення ст. дізнавача СД ВП № 2 Житомирського РУП на призначений для проведення слідчого експерименту час повідомлені належним чином про це обвинувачений та його захисник не з`явились та в подальшому захисник обвинуваченого в телефонному режимі повідомив дізнавача, що погоджується на проведення вказаної слідчої дії після 09.05.2022р. (а.с. 239).
Крім того, суд не приймає до уваги доводи обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника щодо відсутності у ОСОБА_4 громадянства України, оскільки це спростовується вироком Вишгородського районного суду Київської області від 11.12.2003р., яким ОСОБА_4 було засуджено за ч. 2 ст. 164 КК України та яким було встановлено особу ОСОБА_4 , в тому числі й його громадянство (а.с. 168), а також рішенням Брусилівського районного суду Житомирської області від 31.08.2017р. у цивільній справі № 275/210/17 за заявою ОСОБА_4 про встановлення факту постійного проживання на території України ( а.с. 240). Лист № 17/101 від 01.02.2017р. Брусилівського районного сектору УДМС України в Житомирській області, на який посилається обвинувачений та його захисник, свідчить лише про неподання обвинуваченим до міграційної служби необхідних документів для отримання паспорта громадянина України, то як доказів реєстрації на території України станом на 24.08.1991р. (а.с. 194).
Таким чином, суд вважає покази, надані суду обвинуваченим ОСОБА_4 щодо ненанесення ним тілесних ушкоджень потерпілій, щодо відсутності в нього громадянства України, а також неодноразову неявку обвинуваченого в судові засідання без поважних причин, через що судом 8 разів виносились постанови про його привід, та його неявку для проведення слідчого експерименту, призначеного за клопотанням його захисника, такими, що висловлені та вчинені з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєне, враховуючи невеликий строк давності вказаного кримінального правопорушення.
При призначенні ОСОБА_4 покарання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до кримінального проступку, обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, в силу ст. 89 КК України не судимий.
Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно ст. 67 КК України суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
При цьому, з урахуванням тяжкості та наслідків вчиненого кримінального правопорушення, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, враховуючи дані про його особу, а також досудову доповідь, складену Брусилівським районним сектором філії державної установи «Центр пробації» у Житомирській області, суд вважає, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у вигляді громадських робіт, оскільки саме таке покарання, призначене судом обвинуваченому ОСОБА_4 , буде найбільш відповідати принципам та цілям призначення покарання і буде найбільш необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов, заявлений потерпілою ОСОБА_6 про відшкодування з ОСОБА_4 моральної шкоди, завданої злочином, в сумі 5 000 грн., враховуючи вимоги ст. ст. 23, 1167 ЦК України, ту обставину, що внаслідок отримання тілесного ушкодження потерпіла ОСОБА_6 зазнала негативних змін у своєму житті та перенесла стрес та значні душевні страждання, а також зважаючи на принципи розумності та справедливості, суд вважає обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Щодо цивільного позову потерпілої ОСОБА_6 в частині стягнення з ОСОБА_4 спричиненої їй злочином матеріальної шкоди в сумі 10 000 грн., яка полягала у витратах, пов`язаних з орендою автомобіля для поїздки у м. Житомир для її огляду експертом, а також витратах на правову допомогу адвоката, суд зазначає, що потерпілою не надано доказів понесення витрат на оренду автомобіля. Витрати ж на правову допомогу адвоката не є матеріальною шкодою в розумінні ст. ст. 22, 1166 ЦК України. З огляду на зазначене суд вважає за необхідне в задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 в частині відшкодування матеріальної шкоди відмовити.
Разом з тим, суд враховує, що за вимогами ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.
Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.
Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на таке, з ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_6 слід стягнути витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000 гривень, враховуючи задоволення вимог потерпілої щодо відшкодування моральної шкоди та відмову у задоволенні позовних вимог щодо відшкодування матеріальної шкоди.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 100, 369-371, 373, 374 376 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 200 (двохсот) годин громадських робіт.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування спричиненої злочином моральної шкоди 5 000 тисяч гривень, а також витрати на правничу допомогу в сумі 5 000 гривень, а всього 10 000 (десять) гривень.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Брусилівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1