Справа № 159/5617/20
Провадження № 1-кп/159/130/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 листопада 2021 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового

засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши в залі судових засідань Ковельського міськрайонного суду Волинської області у відкритому судовомузасіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000132 від 07.08.2020 року, та кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000537 від 13.12.2020 року, про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дубрівськ Зарічненського району Рівненської області, українця, громадянина України, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого на території Ковельського госпрозрахункового ринку, що розташований в АДРЕСА_2 , з середньою спеціальною освітою, розлученого, приватного підприємця, в силу вимог ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні ним кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 125 КК України, -
в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_5 06 серпня 2020 року, близько 11 год. 30 хв., перебуваючи біля кіоску № НОМЕР_1 , що на території Центрального ринку, який розташований за адресою: Волинська область, м. Ковель, вул. Брестська, 2, в ході раптово виниклої суперечки із ОСОБА_4 на ґрунті особистих тривалих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно-небезпечний та протиправний характер своїх дій, схопивши з прилавку кіоску № 502 в праву руку пластикову пляшку ємністю 0,5 л. з написом "Блеск", в якій знаходилася рідина для перетворювача іржі, та умисно вилив на обличчя ОСОБА_4 вміст вищезазначеної пляшки, в результаті чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді хімічних опіків рогівки третього А ступеня правого ока та конюктиви другого ступеня правого ока тяжкого ступеня, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Крім цього, ОСОБА_5 13 серпня 2020 року, близько 15 год. 00 хв., перебуваючи біля кіоску № НОМЕР_1 , що на території Центрального ринку, який розташований за адресою: Волинська область, м. Ковель, вул. Брестська, 2, в ході раптово виниклої суперечки із ОСОБА_4 на ґрунті особистих тривалих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно-небезпечний та протиправний характер своїх дій, схопивши приставлену біля кіоску № 502 березову мітлу в праву руку, умисно повторно наніс ОСОБА_4 два удари дерев`яним тримачем в область потиличної ділянки голови, один удар по тім`яній ділянці голови, після того - один удар ззаду в плече правої руки, в результаті чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді гематоми тім`яної ділянки та забій потиличної ділянки, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, та синець правого плеча, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Крім цього, ОСОБА_5 12 грудня 2020 року, близько 15 год. 25 хв., перебуваючи біля кіоску № НОМЕР_2 , що на території Центрального ринку, який розташований за адресою: Волинська область, м. Ковель, вул. Брестська, 2, в ході раптово виниклого конфлікту із ОСОБА_6 на ґрунті особистих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно-небезпечний та протиправний характер своїх дій, умисно наніс кулаком правої руки один удар в область лівого ока, в результаті чого спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді синця обох повік лівого ока, який за ступенем тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому діянь не визнав повністю. Заявлені цивільні позови потерпілого та цивільний позов прокурора не визнав повністю. Суду надав нечіткі, некоректні за стилістичним викладом (із застосуванням ненормативної лексики) показання. Вказував, що будь-яких тілесних ушкоджень нікому не наносив, а лише захищався. В той же час визнав, що вилив потерпілому ОСОБА_4 в лице кислоту.

Не зважаючи на вказану вище позицію обвинуваченого щодо визнання ним своєї винуватості, його винуватість у вчиненні інкримінованих протиправних діянь повністю доводиться зібраними та дослідженими в ході судового розгляду справи доказами.

Так потерпілий ОСОБА_4 суду показав, що в нього з обвинуваченим існують тривалі неприязні відносини. В той день, точної дати не пам`ятає, він проходив повз кіоску, в якому перебував обвинувачений, та зробив йому зауваження щодо собак, яких він утримує та одна з яких його вкусила. В подальшому, в той же день, він знову проходив повз цей кіоск та знову зробив обвинуваченому зауваження щодо намордників на собаках. В цей час між ними виникла словесна суперечка, в ході якої ОСОБА_5 зайшов до себе в кіоск, взяв пляшку з рідиною для перетворювача іржі та вилив йому в обличчя. Рідина потрапила йому в праве око. Він пішов до сусідніх кіосків, попросив води, щоб промити око, повідомив про подію директора ринку та поїхав в лікарню. В подальшому, після того, як пройшов курс лікування ока, він прийшов на ринок та зайшов до свідка ОСОБА_7 . Потім, проходячи повз кіоск ОСОБА_5 , сказав йому: "Готов сухарі!" і пішов далі. В цей час ОСОБА_5 вийняв палку з мітли, наздогнав його та наніс цією палкою три удари по голові та один в праву руку. Він викликав поліцію, а в подальшому звернувся в лікарню.

Показання потерпілого ОСОБА_4 в судовому засіданні про обставини подій об`єктивно підтверджуються іншими доказами по справі, зокрема показаннями свідків.

Так, свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні підтвердила, що між обвинуваченим та потерпілим ОСОБА_4 існують тривалі неприязні відносини, між ними часто виникають конфлікти. В той день, точної дати не пам`ятає, ОСОБА_4 підійшов до кіоску ОСОБА_5 , після чого вони почали сперечатись. Бачила, як в ході цієї суперечки ОСОБА_5 вилив якусь рідину в лице ОСОБА_4 , після чого останній підійшов до неї та попросив чистої води вмитися.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду показав, що в той день, точної дати не пам`ятає, він перебував на території ринку, а потерпілий ОСОБА_4 та обвинувачений голосно розмовляти між собою, в зв`язку з чим він відійшов від них. Через деякий час потерпілий йшов йому на зустріч облитий якоюсь речовиною. Він подумав, що був облитий водою, однак потерпілий шукав воду, щоб вмитись. В подальшому виявилось, що він був облитий якоюсь кислотою.

Крім цього, як вбачається з протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 06.08.2020 року, в цей день ОСОБА_4 звернувся до поліції та заявив, що 06.08.2020 року, близько 11 год. 30 хв., візуально знайомий ОСОБА_5 вилив йому в обличчя розчин для перетворювача іржі, внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді хімічного опіку рогівки правого ока.

Згідно протоколу огляду місця події від 06.08.2020 року, в цей день працівниками поліції, в присутності понятих та власника торгівельного кіоску № НОМЕР_1 ОСОБА_5 , було проведено огляд контейнера № 502, розміщеного на території госпрозрахункового ринку в м. Ковелі по вул. Брестська, 2, в ході якого було зафіксовано обстановку на місці події, виявлено та вилучено порожню пластикову пляшку з написом "Блеск" ("Перетворювач іржі").

Зазначена пластикова пляшка з написом "Блеск" у встановленому порядку була оглянута та визнана речовим доказом по кримінальному провадженню, що підтверджується протоколом огляду речей від 07.08.2020 року та постановою про визнання і прилучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 07.08.2020 року.

Згідно висновку експерта № 189 від 09.09.2020 року, при проведенні судово-медичної експертизи в ОСОБА_4 відмічені тілесні ушкодження у вигляді хімічних опіків рогівки третього А ступеня правого ока та конюктиви другого степеня правого ока тяжкого ступеня, що утворились від дії хімічної речовини, не виключається можливість внаслідок попадання рідини "Блеск", в час, вказаний у постанові та медичній документації і потерпілим, і за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я згідно п. 2.3.3 "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень".

Крім цього, згідно висновку експерта № 190 від 18.08.2020 року, при проведенні судово-медичної експертизи в ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у вигляді гематоми тім`яної ділянки волосистої частини голови, забою м`яких тканин потиличної ділянки, синця правого плеча, що утворились від дії тупого твердого предмету, можливо від ударів дерев`яною палицею, в час, вказаний у постанові, в медичній документації та потерпілим, і за ступенем тяжкості відносяться до категорії: гематома тім`яної ділянки та забій потиличної ділянки голови до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; синець правого плеча до легких тілесних ушкоджень. Вищевказані тілесні ушкодження ОСОБА_4 отримати внаслідок падіння з висоти власного росту не міг. По тілу ОСОБА_4 було нанесено не менше трьох ударів.

Зазначеним висновком експерта повністю спростовуються показання обвинуваченого про те, що він нічого не виливав потерпілому в лице та про те, що не наносив ударів дерев`яною палицею.

В ході проведення слідчого експерименту, що зафіксовано відповідним протоколом від 01.10.2020 року, потерпілий ОСОБА_4 , в присутності судово-медичного експерта ОСОБА_9 , детально розповів та продемонстрував як ОСОБА_5 вилив йому в лице рідину для перетворення іржі, а також як наніс чотири удари дерев`яною палицею. При цьому, присутній під час слідчого експерименту судово-медичний експерт підтвердив, що відмічені у відповідних висновках тілесні ушкодження потерпілого могли утворитись так, як показав сам потерпілий.

Крім цього, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 суду показала, що в той день, коли ОСОБА_5 облив кислотою ОСОБА_4 , вона перебувала в своєму торгівельному кіоску неподалік та обслуговувала покупця. Побачити, що саме відбувалось не могла, лише чула, як ОСОБА_5 та ОСОБА_4 голосно про щось сперечались, кричали. Потім почула крик ОСОБА_4 , який потім підбіг до ОСОБА_10 та попросив води. Крім цього, 12 грудня 2020 року, близько 15 год. 30 хв. вона перебувала на території ринку та попросила прибиральницю прибрати біля її кіоску. Прибиральниця вказала, що там прибирає ОСОБА_11 . В цей час вискочив ОСОБА_5 та почав кричати, ображати її, на що вона сказала йому відійти від неї. В цей час обвинувачений вдарив її кулаком в око, від чого вона сперлась на стіл, майже впала. В подальшому викликала поліцію.

Показання потерпілої ОСОБА_6 в судовому засіданні про обставини нанесення їй тілесних ушкоджень об`єктивно підтверджуються іншими доказами по справі, зокрема письмовими доказами (документами).

Так, як вбачається з протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 12.12.2020 року, в цей день ОСОБА_6 звернулась до поліції та заявила, що 12.12.2020 року, близько 15 год. 25 хв., поблизу торгової точки № 504 на Брестському ринку, візуально знайомий на ім`я ОСОБА_12 , діючи умисно, на ґрунті неприязних відносин, задав один удар правою рукою в обличчя потерпілої, чим задав останній тілесні ушкодження.

Згідно висновку експерта № 288 від 16.10.2020 року, при проведенні судово-медичної експертизи у ОСОБА_6 виявлено тілесне ушкодження у вигляді синця обох повік лівого ока, що утворився від дії тупого твердого предмету, можливо від удару кулаком людини, в час, вказаний у постанові, в медичній документації та потерпілою, і за ступенем тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень згідно п. 2.3 "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень". Вищевказані тілесні ушкодження у ОСОБА_6 утворитись внаслідок падіння з висоти власного росту не могли. По тілу ОСОБА_6 було нанесено не менше одного удару.

Суд визнає здобуті по даній справі докази допустимими, оскільки вони отримані в порядку, встановленому КПК України. Доказів, отриманих внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено. Про визнання будь-яких доказів недопустимими учасниками судового провадження не заявлялось.

Доводи обвинуваченого про те, що саме такі його дії, під час яких він захищався, були спровоковані неправомірною поведінкою потерпілих суд визнає голослівними, оскільки провокативна поведінка потерпілих, навіть якщо така й мала місце, не давала обвинуваченому права вчиняти щодо потерпілих насильницькі дії у вигляді заподіяння тілесних ушкоджень.

Такі доводи обвинуваченого суд розцінює лише як його спробу виправдати свою поведінку та ухилитись від покарання за вчинене, а тому відхиляє їх.

З огляду на викладене, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненому повністю доведена зібраними та дослідженими в ході судового розгляду доказами, а, з`ясувавши обставини справи, суд прийшов до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 органами досудового розслідування кваліфіковані вірно за ч.ч. 1, 2 ст. 125 КК України.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 своїми умисними діями, що виразились в умисному заподіянні легкого тілесного ушкодження, вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 1 ст. 125 КК України.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_5 своїми умисними діями, що виразились в умисному заподіянні легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 2 ст. 125 КК України.

Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень (проступків) та особу винного у їх сукупності, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин справи.

Так суд враховує, що ОСОБА_5 вчинено кримінальні правопорушення, передбачені ч.ч. 1, 2 ст. 125 КК України, які відносяться до проступків (ст. 12 КК України).

Суд враховує також те, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, проте судимість погашена у встановленому законом порядку; негативно характеризується дільничним офіцером поліції; на диспансерному обліку в психіатра та нарколога не перебуває; своєю поведінкою в судовому засіданні беззаперечно показав відсутність в нього будь-якого розкаяння у вчиненому.

Вирішуючи питання щодо виду та строку покарання, яке слід призначити обвинуваченому, суд прийшов до висновку, що для виправлення останнього та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, необхідним і достатнім покаранням є покарання, запропоноване прокурором, у виді громадських робіт на строк, передбачений санкцією ч. 1 ст. 125 КК України, та у виді арешту на строк, передбачений санкцією ч. 2 ст. 125 КК України.

Вирішуючи питання про призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, суд, з урахуванням конкретних обставин справи, даних про особу обвинуваченого, при визначенні остаточного покарання обирає принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Цивільний позов прокурора Ковельської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Фінансового управління виконавчого комітету Ковельської міської ради до обвинуваченого ОСОБА_5 про відшкодування витрат закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від кримінального правопорушення підлягає до повного задоволення, виходячи з наступного.

Розмір витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення ОСОБА_4 повністю підтверджений відповідною довідкою КНП "Ковельське МТМО", відповідно до якої вартість лікування потерпілого становить 6932,40 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину.

Виходячи з вимог ч. 1 ст. 1206 ЦК України, ст. 128 КПК України та зважаючи на доведеність винуватості обвинуваченого у вчиненні даних кримінальних правопорушень, суд стягує з обвинуваченого зазначені витрати в повному обсязі.

Вирішуючи цивільний позов потерпілого до обвинуваченого про відшкодування майнової та немайнової (моральної) шкоди, заподіяної злочином, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Розмір майнової шкоди, заданої потерпілому, зокрема витрат на лікування, підтверджений відповідними письмовими доказами, зокрема виписним епікризом № 6029 та товарними чеками на придбання медикаментів та відповідних препаратів. Загальна сума понесених та належним чином підтверджених потерпілим витрат на лікування становить 3565,64 грн.

Сплата потерпілим благодійних внесків, що підтверджується відповідними товарними чеками на суму 465,00 грн., є виключно його добровільною позицією, а тому в цій частині суд відмовляє в задоволенні цивільного позову потерпілого.

Оскільки вина обвинуваченого у заподіянні потерпілому ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, а відтак у заподіянні майнової шкоди, пов`язаної з лікуванням потерпілого, повністю доведена, виходячи з вимог ст. 128 КПК України, суд прийшов до висновку про можливість та необхідність задоволення позову в цій частині, а тому із ОСОБА_5 слід стягнути в користь потерпілого ОСОБА_4 3565,64 грн. майнової шкоди, заподіяної злочином.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Суд вважає переконливими твердження потерпілого про те, що внаслідок умисних протиправних дій обвинуваченого йому завдана моральна шкода.

Моральна шкода, яка заподіяна потерпілому, полягає у фізичному болю та в душевних стражданнях, які він був змушений терпіти через нанесення травм, зміну усталеного ритму свого життя, через страх за своє здоров`я, тривале погане самопочуття, тощо.

Суд вважає ці страждання відносно інтенсивними та такими, що не можуть бути компенсовані, а тому вони вимагають належного відшкодування. Протиправні дії обвинуваченого безумовно і беззаперечно прямо зумовили для позивача вказану моральну шкоду, що не може бути спростовано.

Враховуючи характер та обсяг страждань, яких зазнав потерпілий, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд визначає розмір відшкодування моральної шкоди для потерпілого у 10000 грн., тобто в меншій сумі, ніж просив позивач.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого в ході досудового розслідування не обирався.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 10.08.2020 року на майно (речовий доказ), підлягає скасуванню з подальшим вирішенням долі цього речового доказу у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 125 КК України, і призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 125 КК України, - у виді громадських робіт на строк 120 (сто двадцять) годин;

- за ч. 2 ст. 125 КК України, - у виді арешту на строк 5 (п`ять) місяців.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді арешту на строк 5 (п`ять) місяців.

Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Фінансового управління виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області до обвинуваченого ОСОБА_5 про відшкодування витрат закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від кримінального правопорушення, - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_5 в користь держави в особі Фінансового управління виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області 6932 (шість тисяч дев`ятсот тридцять дві) гривні 40 копійок витрат, понесених лікувальним закладом на лікування потерпілого від кримінального правопорушення.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування майнової та немайнової (моральної) шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_4 3565 (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять) гривень 64 копійки у відшкодування майнової шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, та 10000 (десять тисяч) гривень у відшкодування заподіяної немайнової (моральної) шкоди.

В решті вимог позову відмовити.

Арешт, накладений на майно (речовий доказ) відповідно до ухвали слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 10.08.2020 року, - скасувати.

Речовий доказ порожню пляшку з написом "Блеск", яку передано на зберігання до камери схову речових доказів Ковельського РУП ГУНП у Волинській області, - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Головуючий ОСОБА_1