Провадження №1-кп/523/563/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2021 року

Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

прокурора Суворовської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_5 , ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого (підсудного) ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду об`єднане кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0003664 від 26.09.2019 року та №0004168 від 08.11.2019 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, із середньою освітою, офіційно не одруженого та (зі слів) має на утриманні малолітню дитину 2014 року народження, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до затримання фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, у тому числі востаннє:

- 14.11.2017 року Комінтернівським районним судом Одеської області за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі, звільненого 19.07.2019 року за відбуттям строку покарання,
у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.15-ч.2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Підсудний ОСОБА_8 , будучи раніше судимим за означеним вироком суду та маючи не зняту й не погашену у встановленому законом порядку судимість, 24.09.2019 року, приблизно о 18:45 години, перебуваючи в приміщенні магазину ТОВ «РУШ» - «Єва» №405 по вул.Героїв оборони Одеси (Героїв Сталінграда) 86 в м.Одесі, діючи умисно і повторно, з корисливих мотивів, реалізуючи злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, переконавшись у відсутності уваги за його діями з боку сторонніх осіб, шляхом вільного доступу з торгівельного прилавку таємно викрав належні зазначеному ТОВ чоловічу парфумовану воду «Еспрі Карло бонетті Містік», об`ємом 100мл, вартістю 343,20 гривень, заволодівши якою й заховавши її за поясом власних брюк, вказаний підсудний з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд та спричинивши таким чином означеному ТОВ матеріальну шкоду у наведеному розмірі.
Крім того, 07.11.2019 року, о 18:28 години, підсудний ОСОБА_8 , перебуваючи у магазині ТОВ «РУШ» - «Єва» №436 по пр.Добровольського 73 у м.Одесі, діючи умисно і повторно, з корисливих мотивів, пересвідчившись у відсутності уваги за його діями з боку сторонніх осіб та реалізуючи злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, таємно викрав з торгівельного прилавку належні наведеному підприємству дві пустушки силіконові «Avent» 6-18 міс., загальною вартістю 166 гривень, та дві пустушки «I love «Avent» 0-6міс., загальною вартістю 166 гривень, заволодівши якими, вказаний підсудний помістив це майно за поясом власних брюк та пройшов повз каси магазину до його виходу, не розрахувавшись за означений товар і намагаючись залишити приміщення магазину, не виконавши таким чином усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця із заподіянням зазначеному підприємству матеріальної шкоди на загальну суму 332 гривні, на виході з магазину був затриманий, внаслідок чого, не зміг довести кримінальне правопорушення до кінця з причин, що не залежали від його волі.

09.11.2019 року, о 20:37 години, підсудний ОСОБА_8 , перебуваючи в приміщенні магазину ТОВ «РУШ» - «Єва» №405 по вул.Героїв оборони Одеси (Героїв Сталінграда) 86 в м.Одесі, діючи умисно і повторно, з корисливих мотивів, реалізуючи злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, переконавшись у відсутності уваги за його діями з боку сторонніх осіб, шляхом вільного доступу з торгівельного прилавку магазину таємно викрав належні зазначеному ТОВ дитячі памперси «р.4,8-14кг» в кількості 52шт, вартістю 356 гривень, заволодівши якими, вказаний підсудний з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд та спричинивши таким чином означеному ТОВ матеріальну шкоду у наведеному розмірі.
У зв`язку з неявкою в судове засідання представників потерпілого ТОВ «РУШ» ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які належним чином повідомлялися про дату, час і місце судового розгляду та перша із зазначених осіб звернулася до суду із заявою щодо розгляду справи по обом кримінальним провадженням без її участі, суд з метою дотримання розумності строків судового розгляду й з урахуванням позиції інших сторін, вирішив здійснити розгляд об`єднаного кримінального провадження за відсутністю зазначених представників потерпілого.

Підсудний ОСОБА_8 , повністю визнавши свою провину по пред`явленому та викладеному в обвинувальних актах обвинуваченню, будучи допитаним в судовому засіданні у об`єднаному кримінальному провадженні, пояснив суду про час, місце, спосіб та мотиви вчиненого ним при вказаних вище обставинах, не оспорюючи при цьому докази, які містяться у матеріалах досудового розслідування та фактичні обставини інкримінованих кримінальних правопорушень.

Згідно з ч.3 ст.349 КПК України, суд за попереднім обговоренням з учасниками судового провадження змісту цієї норми закону, визнав недоцільним за клопотанням прокурора дослідження доказів щодо тих обставин, які жодною із сторін не оспорюються. При цьому з`ясувавши, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, а також роз`яснивши їм про відсутність права оскарження фактичних обставин об`єднаного кримінального провадження в апеляційному порядку, суд упевнився в добровільності та істинності їх позиції.

Втім, суд вважає, що винність підсудного ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, фактичні обставини яких ним та ніким із учасників процесу не оспорюються, об`єктивно та повністю підтверджується наявними у матеріалах досудового розслідування доказами, дослідження яких не здійснювалось у повному обсязі, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.

Приймаючи до уваги наведені обставини, судом встановлено, що підсудний ОСОБА_8 своїми умисними діями: за епізодами від 24.09.2019 та 09.11.2019 року скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно; за епізодом від 07.11.2019 року незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, а відтак його дії вірно кваліфіковані стороною обвинувачення за ч.2 ст.185 та ч.3 ст15-ч.2 ст.185 КК України, відповідно.

Так, з огляду на ч.2 ст.185 КК України, кримінальна відповідальність за цією нормою закону настає за таємне викрадення чужого майна (крадіжка), зокрема вчинене повторно, що карається арештом на строк від трьох до шести місяців або обмеженням волі на строк до п`яті років або позбавленням волі на той самий строк, а зі змісту п.1 примітки до цієї норми закону слідує, що у статтях 185, 186 та 189-191 повторним визнається кримінальне правопорушення, вчинене особою, яка раніше вчинила будь-яке із кримінальних правопорушень, передбачених цими статтями або ст.187, 262 цього Кодексу.

Положення ч.3 ст.15 КК України встановлюють, що замах на вчинення кримінального правопорушення є незакінченим, якщо особа з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця.

Відповідно до ч.1 ст.33 КК України, сукупністю кримінальних правопорушень визнається вчинення особою двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених різними статтями або різними частинами однієї статті Особливої частини цього Кодексу, за жодне з яких її не було засуджено.

Зі змісту ч.ч.1, 2 ст.65, ч.2 ст.50 КК України слідує, що, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень, та при призначенні покарання суду слід врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також слід виходити з того, що покарання має бути призначене відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу й у межах санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, яке передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

При сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань (ч.1 ст.70 КК України).

Внаслідок означених вимог закону, при призначенні покарання підсудному ОСОБА_8 суд приймає до уваги характер і обставини вчиненого ним, кількісний склад епізодів інкримінованих протиправних дій, що відносяться до середньої тяжкості кримінальних правопорушень корисливої спрямованості та замаху на скоєння середньої тяжкості кримінального правопорушення, а також судом враховуються у певній мірі висновки досудової доповіді уповноваженого органу з питань пробації та не відшкодування підсудним завданої матеріальної шкоди потерпілому підприємству за епізодами від 24.09.2019 й 09.11.2019 року, стан здоров`я підсудного та його особа перебуває у цивільному шлюбі та має на утриманні малолітню дитину (зі слів), на диспансерному обліку в КУ «Міський психіатричний диспансер» й у КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я Одеської обласної ради» не знаходиться, але до 08.10.2008 року перебував на обліку в КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я Одеської обласної ради» внаслідок вживанням наркотичних засобів, забезпечений місцем проживання і реєстрації в м.Одесі, за останнім з яких характеризується позитивно, але офіційно не працевлаштований та є неодноразово судимим, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за аналогічні корисливі злочини та інкриміновані йому кримінальні правопорушення у даному об`єднаному кримінальному провадженні мали місце протягом невеликого проміжку часу з моменту звільнення з місця відбування покарання за попереднім вироком суду та в теперішній час утримується під вартою й притягується до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.294, ст.392 КК України у кримінальному провадженні, яке перебуває на розгляді Малиновського районного суду м.Одесі (справа №521/7370/20), сукупність чого свідчить про стійку схильність підсудного до протиправної поведінки, але й одночасно - про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства.

Слід зауважити на тому, що згідно з обвинувальними актами у об`єднаному кримінальному провадженні, органом досудового розслідування та прокурором в суді, у якості обставин, що пом`якшують покарання підсудного ОСОБА_8 , визначено щире каяття.

Проте, з такою позицією органу досудового розслідування та прокурора в суді, суд погодитись не може, оскільки в судовому засіданні встановлено, що протягом строку досудового розслідування і судового розгляду кримінальних проваджень, що згодом були об`єднані судом в одне кримінальне провадження, підсудний ОСОБА_8 , незважаючи на перебування на волі й до обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (тобто до 30.01.2020 року) та на подальше визнання ним своєї провини в суді, заподіяну потерпілому ТОВ «РУШ» матеріальну шкоду за епізодами від 24.09.2019 і 09.11.2019 року - не відшкодував, а згідно з правовими висновками Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду (постанови від 22.03.2018 року у справі №759/7784/15-к, від 09.10.2018 року у справі №51-275км17), розкаяння особи передбачає, окрім визнання фактів вчинення злочинів, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у скоєному, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого.

Втім, відомості, які б підтверджували факт щирого каяття підсудного ОСОБА_8 за наведених вище обставин, мали знайти своє відображення в матеріалах кримінальних проваджень, але відповідних доказів на підтвердження відшкодування вказаним підсудним або намагання відшкодувати завдану означеному ТОВ матеріальну шкоди у визначених в обвинувальних актах розмірах за відповідними епізодами кримінальних правопорушень, до суду не надано і матеріали судового провадження таких даних не містять.

Отже, за приписами ст.ст.66, 67 КК України, до обставин, що пом`якшують покарання підсудного ОСОБА_8 , суд відносить визнання ним своєї провини та вчинення інкримінованих діянь внаслідок збігу тяжких сімейних обставин, пов`язаних з його не працевлаштованістю та утриманням малолітньої дитини, а обставин, що обтяжують покарання вказаного підсудного, протягом розгляду кримінального провадження, судом не встановлено.

Разом із тим, при вирішенні означеного питання з призначення покарання у даному об`єднаному провадженні, суд, керуючись положеннями ч.ч.1, 3 ст.68 КК України, приймає до уваги, що при призначенні покарання за незакінчене кримінальне правопорушення окрім положень ст.ст.65-67 цього Кодексу, слід ураховувати ступінь тяжкості вчиненого особою діяння та ступінь здійснення злочинного наміру, а також причини, внаслідок яких кримінальне правопорушення не було доведено до кінця, та за вчинення замаху на кримінальне правопорушення строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

На підставі сукупності викладеного, при визначенні виду та міри покарання у даному об`єднаному кримінальному провадженні, приймаючи до уваги досліджені під час судового розгляду обставини інкримінованих підсудному ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, їх ступінь тяжкості та критерії закінченості вчиненого замаху на деяке з них, характеризуючи дані про особу останнього, суд у аспекті ст.ст.50, 65-68 КК України доходить висновку про те, що виправлення вказаного підсудного і недопущення вчинення ним нових кримінальних правопорушень може відбуватися в умовах суспільства, з призначенням покарання у виді обмеження волі в межах строків, встановлених відповідними санкціями означеного Кодексу, а остаточне покарання слід визначити за правилами ст.70 цього Кодексу, тобто за сукупністю кримінальних правопорушень.

Положення ст.61 КК України встановлюють, що покарання у виді обмеження волі полягає у триманні особи в кримінально-виконавчих установах відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за нею нагляду та з обов`язковим залученням засудженого до праці.

Питання щодо долі речових доказів у кримінальному провадженні, суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.100, ч.3 ст.349, ст.ст.369-371, 373-374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_8 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.15 - ч.2 ст.185 КК України, призначивши покарання:

- за ч.2 ст.185 КК України - у виді обмеження волі строком на 4 роки;

- за ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України - у виді обмеження волі строком на 2 роки.

На підставі ст.70 КК України, при призначенні покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання ОСОБА_8 визначити у виді обмеження волі строком на 4 роки, з його відбуванням у кримінально-виконавчій установі.

Відповідно до ст.ст.72, 61 КК України, Глави 13 Кримінально-виконавчого кодексу України, строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з часу набрання вироком законної сили та поміщення засудженого до кримінально-виконавчої установи Міністерства юстиції України, зарахувавши у цей строк в силу ч.5 ст.72 КК України термін його попереднього ув`язнення у іншому кримінальному провадженні (справа №521/7370/20) з 30.01.2020 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні обмеження волі.

Згідно зі ст.100 КПК України, речові докази у кримінальному провадженні:

- дві пустушки силіконові «Avent» 6-18 міс. та дві пустушки «I love «Avent» 0-6міс., які передані на відповідальне зберігання під розписку представнику ТОВ «РУШ» ОСОБА_11 , - вважати повернутими за належністю вказаній особі;

- відеозаписи від 26.09.2019 року та 07.11.2019, 09.11.2019 року з камер відеоспостереження приміщень магазинів «Єва» ТОВ «РУШ», які розміщені на цифрових носіях DVD-R та зберігаються в матеріалах досудового розслідування №0003664 від 26.09.2019 року та №0004168 від 08.11.2019 року, відповідно, - залишити зберігати у зазначених матеріалах провадження.

Копії вироку вручити під розписку прокуророві та ОСОБА_8 , а також направити до ВП №3 (Суворовського ВП в м.Одесі) ОРУП №1 ГУНП в Одеській області та до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, - для виконання в частині, що стосується їх відповідних повноважень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Суворовський районний суд міста Одеси до Одеського апеляційного суду, протягом 30 днів з дня проголошення, а для особи, яка утримується під вартою, - у той же строк з моменту вручення його копії.

С у д д я: ОСОБА_1