Провадження № 1-кс/686/1122/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2022 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України уродженки м. Миколаїв Миколаївської області, з вищою освітою, перебуваючої у фактичних шлюбних відносинах, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , має на утриманні малолітню дитину, керівника товариства з обмеженою відповідальністю «ЮА «Апріорі», раніше не судимої,
у кримінальному провадженні №0000186,

ВСТАНОВИВ:

28.01.2022 року слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду з клопотанням, погодженим із прокурором Хмельницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27 ч.5 ст. 191 КК України, посилаючись на те, що існують передбачені ст.177 КПК України ризики переховування від органів досудового розслідування та/або суду ; знищення, схову або спотворення будь-якої з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню.

В обґрунтування клопотання зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , будучи директором ТОВ «БФ «УКРІНБУД», діючи із прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, та у складі організованої групи спільно з ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , які виконували ролі виконавців, із корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, зловживаючи своїм службовим становищем, у період з травня 2018 року по жовтень 2019 року, під час виконання договорів №№123-126 від 24.05.2018, укладених між Західним територіальним квартирно-експлуатаційним управлінням Міністерства оборони України, в особі начальника управління ОСОБА_9 , та ТОВ «БФ «УКРІНБУД», в особі директора ОСОБА_7 , щодо будівництва казарм поліпшеного планування №№1-4 на території військового містечка № НОМЕР_1 у АДРЕСА_3 , що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 , надавав замовнику робіт - Західному територіальному квартирно-експлуатаційному управлінню Міністерства оборони України, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Ветеранів 2, акти приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форми КБ-3), завчасно підготовлені спільно з ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , в яких об`єми робіт були завищені у порівнянні із фактичним їх виконанням, на підставі чого на рахунок ТОВ «БФ «УКРІНБУД» перераховувались державні бюджетні кошти за невиконані роботи, які використовувались ОСОБА_7 на власний розсуд, як єдиним керівником і директором ТОВ «БФ «УКРІНБУД», заподіявши таким чином державі, в особі Міністерства оборони України, шкоду (збитки) та заволодівши бюджетними коштами на загальну суму 5967825,93 гривень, що більш ніж у 6213 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

Заслухавши думку слідчого та прокурора, які наполягають на задоволенні клопотання, підозрюваного та його захисника, які заперечили щодо його задоволення, дослідивши матеріали клопотання та надані матеріали кримінального провадження, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Слідчим управлінням ГУНП в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000186, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.07.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 27 ч.5 ст. 191, ч. 3 ст. 191 КК України.

28 січня 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27 ч.5 ст. 191 КК України, а саме про те, що « ОСОБА_5 , діючи із прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, та у складі організованої групи спільно з організатором ОСОБА_7 та виконавцем ОСОБА_8 , із корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, у період з травня 2018 року по жовтень 2019 року, під час виконання договорів №№123-126 від 24.05.2018, укладених між Західним територіальним квартирно- експлуатаційним управлінням Міністерства оборони України, в особі начальника управління ОСОБА_10 , та TQB «БФ «УКРІНБУД», в особі директора ОСОБА_7 , щодо будівництва казарм поліпшеного планування №№1-4 на території військового містечка № НОМЕР_1 у АДРЕСА_3 , що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 , здійснювала бухгалтерській облік під час виконання договорів на про ведення будівельних робіт №123 від 24.05.2018, №124 від 24.05.2018, №125 від 24.05.2018 та №126 від 24.05.2018 року, надавала поради та консультації з юридичних та бухгалтерських питань ОСОБА_7 , здійснювала перерахування коштів отриманих від замовника будівельних робіт на рахунок субпідрядної організації, забезпечувала підготовку актів приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) та довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форми КБ-3), завчасно підготовлені спільно з ОСОБА_7 , в яких об`єми робіт були завищені у порівнянні із фактичним їх виконанням, на підставі яких на рахунок ТОВ* «БФ «УКРІНБУД» перераховувались державні бюджетні кошти за невиконані роботи, які використовувались ОСОБА_7 на власний розсуд, як єдиним керівником і директором ТОВ «БФ «УКРІНБУД», заподіявши таким чином державі, в особі Міністерства оборони України, шкоди (збитки) та заволодівши бюджетними коштами на загальну суму 5967825,93 гривень, що більш ніж у 6213 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян».

Дана підозра є обґрунтованою, адже на її підтвердження представлено: рапорт про виявлення кримінального правопорушення від 29.07.2019; повідомлення про вчинення кримінального правопорушення від 10.07.2019; договір підряду № 123 на виконання робіт із будівництва будівлі казарми поліпшеного планування, в/м 25, м. Хмельницький Хмельницької області від 24.05.2018; договір підряду № 124 на виконання робіт із будівництва будівлі казарми поліпшеного планування, №2, в/м 25, м. Хмельницький Хмельницької області від 24.05.2018; договір підряду № 125 на виконання робіт із будівництва будівлі казарми поліпшеного планування, № 3 в/м 25, м. Хмельницький Хмельницької області від 24.05.2018; договір підряду № 126 на виконання робіт із будівництва будівлі казарми поліпшеного планування, № 4 в/м 25, м. Хмельницький Хмельницької області від 24.05.2018; протокол тимчасового доступу до речей і документів від 24.09.2019; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 24.09.2019; протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 24.09.2019; протокол обшуку у приміщенні ТОВ «Альп-Пром 1» у м. Хмельницькому, вул. Толстого, 5/1 від 11.06.2020; протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 16.06.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 07.06.2021; висновок комплексної будівельно-технічної та судово-економічної експертизи № 507-514/20-26/2484-2617/21-26 від 01.09.2021; протоколи огляду від 17.09.2021, від 16.12.2019 та від 22.09.2021; .

Оцінюючи пояснення захисника підозрюваної ОСОБА_5 щодо необґрунтованості її підозри у вчиненні кримінального правопорушення слідчий суддя звертає увагу, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу і слідчий суддя вважає її достатньою для застосування запобіжного заходу.

Матеріали клопотання про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 достатні для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27 ч.5 ст. 191 КК України, виходячи з поняття «обґрунтована підозри», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04. 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» і достатньо доводять, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, і наявні докази, які об`єктивно підтверджують зв`язок підозрюваного із злочином, який йому інкримінується.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч. 2 ст. 181 КПК України).

Відповідно до вимог ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий або прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, але не доведе недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Санкція ч.5 ст.191 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна, тобто даний злочин є особливо тяжким.

З наданих матеріалів убачається, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення.

Разом з тим, вказаний у клопотанні слідчого ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні, оскільки ні слідчим, ні прокурором не наведено обставин, які б дали беззаперечні підстави суду вважати, що ОСОБА_5 має намір ухилятися від слідства, а лише тяжкість можливого покарання при можливому визнанні підозрюваного винним не може свідчити про існування вказаного ризику відповідно до вимог закону.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови»).

Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицький проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Слідчим суддею встановлено, що підозрювана перебуває у фактичних шлюбних відносинах, утримує малолітню доньку ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка хворіє пороком серця, має постійне місце проживання та місце роботи.

Жодних спроб переховування від органів досудового розслідування ОСОБА_5 не вчиняла.

При цьому слідчий суддя критично оцінює посилання слідчого на те, що підозрювана не з`являлася на виклики до органу досудового розслідування, оскільки як ОСОБА_5 , так і її захисник заперечили факт їх виклику слідчим.

Водночас слідчий у судовому засіданні повідомив, що жодних документів, підтверджуючих виклик ОСОБА_5 до слідчого, матеріали кримінального провадження не містять.

Кримінальне провадження розслідується з 10.07.2019 за фактами, які мали місце у період з травня 2019 року по жовтень 2019 року. І ніщо із наданих до матеріалів клопотання не свідчить про можливість переховування від органів досудового розслідування.

У своїй практиці ЄСПЛ наголошує, що посилання на тяжкість обвинувачення як на головний чинник при оцінці імовірності того, що особа переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребу позбавлення волі не можна оцінювати, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

У справі «Мамедова проти Росії» (Mamedova v Russia) 7064/05 від 01 червня 2006 року щодо недостатності посилання на тяжкість злочину та ймовірне покарання Європейський Суд зазначив, що суди, перевіряючи законність та обґрунтованість продовження тримання заявниці під вартою, незмінно посилались на тяжкість обвинувачень як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини. Однак Суд неодноразово відзначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Ризик перешкоджання кримінальному провадження не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні, оскільки у клопотанні не міститься жодного обґрунтування яким саме чином, підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню «іншим чином», з посиланням на відповідні докази та реальність таких обставин. Фактично, обґрунтовуючи наявність вказаного ризику слідчий посилається на ризики впливу на свідків та ризик знищення, схову або спотворення будь-якої з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що є самостійними ризиками, про існування яких слідчий зазначає у клопотанні.

Разом з тим, слідчим та прокурором у судовому засіданні доведено існування ризиків знищення, схову або спотворення будь-якої з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні.

Однак, слідчим суддею враховано, що свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , відносно яких слідчий просить встановити обов`язок, який полягає в утриманні від спілкування з ними, проживають в інших населених пунктах, територіально значно віддалених від місця проживання ОСОБА_5 (із протоколів допитів слідує, що свідок ОСОБА_12 проживає у м. Львові, свідок ОСОБА_13 у м. Хмельницькому), а тому застосування запобіжного заходу саме у вигляді цілодобового домашнього арешту не є співмірним завданням кримінального провадження заходом у даному випадку.

У судовому засіданні підозрюваний та її захисник пояснили, що готові надати усі документи, про витребування яких буде направлено запит, в тому числі і висновки КРУ, які проводилися у ході перевірки діяльності ТОВ «БВ «Укрінбуд», оскільки мають намір доводити невинуватість підозрюваної у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення.

Аналізуючи особу підозрюваного слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 перебуває у фактичних шлюбних відносинах, має постійне місце проживання, раніше не судима, має малолітню дитину.
Хворіє цукровим діабетом ІІ типу, перенесла у 2019 року інсульт, а тому потребує поступової реабілітації у зв`язку із чим постійно обстежується і лікується. Вказане підтверджується медичними довідками, які були надані для огляду у судовому засіданні.
ОСОБА_5 з 2011 року є засновником та керівником товариства з обмеженою відповідальністю «ЮА «Апріорі».

Однак вищезгадані обставини, які встановлені в ході судового розгляду, не є такими, які б давали можливість відмовити у застосуванні запобіжного заходу.

За таких обставин, приходжу до висновку про наявність ризиків: знищення, схову або спотворення будь-якої з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні.

Враховуючи наведені ризики, усі визначені ст.178 КПК України обставини, приходжу до висновку, що забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків зможе запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на неї відповідних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Саме такий запобіжний захід буде достатнім для виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків та зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Строк особистого зобов`язання слід визначити в межах строків досудового розслідування, а саме по 25 березня 2022 року.

Керуючись ст.ст.177, 178, 181, 194, 196 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком по 25 березня 2022 року включно запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Зобов`язати підозрювану ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду та покласти на неї, строком по 25 березня 2022 року, наступні обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора або суду залежно від стадії кримінального провадження за першою вимогою;

-не відлучатися із населеного пункту в якому вона проживає, без дозволу слідчого, прокурору або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

-утриматися від спілкування з свідками ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну у разі наявності.

Ухвала, в частині покладення на підозрювану обов`язків діє по 25 березня 2022 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 01.02.2022.

Слідчий суддя Хмельницького

міськрайонного суду ОСОБА_1