17.12.2021
справа № 642/8599/21
провадження № 1кс/642/4851/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 грудня 2021 року Ленінський районний суд м. Харкова (діє на підставі п.3 розділу ХІІ прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 30.09.2016) у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження №00001470, винесеної 22.11.2021р. Другим СВ (з дислокацією у м. Харків) ТУ ДБР в м. Полтаві, -
в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою, в якій зазначив, що 22.11.2021 слідчим Другого СВ (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР, розташованого в м. Полтаві, ОСОБА_4 було винесено постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №00001470 від 16.11.2018 за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 364, ч. 1 ст. 396 КК України, згідно п. 2 ч.1 ст. 284 КПК України. Вважає зазначену постанову необґрунтованою, ухваленою не на підставі повного та всебічного здійснення досудового розслідування, прохав її скасувати.
Заявник до судового засідання не з`явився, надав заяві, в якій прохав задовольнити скаргу, розглянути її в його відсутності.
Прокурор та слідчий до судового засідання не з`явились.
Згідно до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Суд, дослідивши матеріали скарги, вважає що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
В провадженні слідчого Другого СВ (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР, розташованого в м. Полтаві, ОСОБА_4 знаходилось кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №00001470 від 16.11.2018 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.
22.11.2021 постановою слідчого Другого СВ (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР, розташованого в м. Полтаві, ОСОБА_4 кримінальне провадження № 0001470 від 16.11.2018 було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з встановленням відсутності в діяннях слідчого прокуратури області ОСОБА_5 складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 364, ч. 1 ст. 396 КК України.
В обґрунтування постанови зазначено, що дослідивши матеріали справи та показання свідків, виявлена відсутність об`єктивних даних, що можуть свідчити про кримінальне правопорушення та реальність події. Враховуючи викладене, беручи до уваги той факт, що відомості, викладені у справі, не знайшли свого об`єктивного підтвердження в ході досудового розслідування, керуючись загальними засадами Кримінального провадження та нормами Конституції України, відповідно до яких обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, будь-які сумніви тлумачаться на користь обвинуваченого, зроблений висновок про відсутність в діяннях слідчого в ОВС першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_5 складу правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 364, ч. 1 ст. 396 КК України. Також зазначено, що дане кримінальне провадження вже неодноразово закривалося, останній раз постановою слідчого від 09.12.2020, яка була скасована ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави без вказівки слідчому виконання конкретних слідчих дій.

Частиною 4 статті 38 КПК України передбачений обов`язок органу досудового розслідування застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Статтею 284 КПК України чітко визначені підстави для закриття кримінального провадження.
Так, відповідно до п. 2 ч.1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. ст. 2, 284 КПК України закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.
Відповідно до п. 7 та п. 11 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено: рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.
Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
За змістом ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:
1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);
2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;
3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;
4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;
5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання;
6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення;
7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.
Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Відповідно до ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Відповідно до ч.1 ст. 93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно ч.2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Відповідно до вимог діючого законодавства, а саме ст.. ст.. 36, 39 КПК України виключне право надання вказівок слідчому, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні, відноситься до повноважень прокурора та керівника органу досудового розслідування.
Слід також зазначити, що чинний КПК України не встановлює вичерпного переліку дій, які є обов`язковими до вчинення слідчим при здійсненні досудового розслідування за повідомленням про кримінальне правопорушення. При проведенні досудового розслідування слідчий чи прокурор, з урахуванням конкретних обставин справи, на власний розсуд визначають об`єм перевірочних дій, достатніх за їх переконанням для прийняття вмотивованого рішення.
Отже, прокурор та слідчий при здійсненні досудового розслідування за повідомленням про кримінальне правопорушення визначають об`єм перевірочних дій, достатніх за їх переконанням для прийняття вмотивованого рішення.
Відповідно до ч. ст. 110 КПК України, постанова слідчого, прокурора складається з:
1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову;
2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу;
3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
Відтак, враховуючи наведене та те, що постанова винесена слідчим з урахуванням усіх обставин справи, під час досудового розслідування проведений необхідний об`єм перевірочних дій, який є достатнім для прийняття відповідного процесуального рішення, мотиви прийняття слідчим вказаної вище постанови знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд вважає оскаржувану постанову вмотивованою та достатньо обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачає.
Керуючись ст.ст. 303 -307 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження №00001470 винесеної 22.11.2021р. Другим СВ (з дислокацією у м. Харків) ТУ ДБР в м. Полтаві, - залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом 5 днів з дня її повного проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1