Справа № 145/1921/21
Провадження №1-кп/145/126/2022
ВИРОК
Іменем України

"03" лютого 2022 р. смт. Тиврів

Тиврівський районний суд Вінницької області

в складі : головуючого ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000214 від 02.10.2021 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, неодруженого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , маючи посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 29.05.1999 категорії «В», будучи обізнаним з вимогами Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001р., 02.10.2021 приблизно о 15:00 год., керуючи технічносправним автомобілем марки «RENAULT KANGOO» державний номерний знак НОМЕР_2 , рухався автодорогою Т0216 між населеними пунктами смт. Сутиски та смт. Тиврів Вінницької області, зі швидкістю руху не менше 75 км/год., в напрямку смт. Тиврів, перевозячи при цьому на передньому пасажирському сидінні пасажира ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Під час руху автомобіля, водій ОСОБА_4 , внаслідок злочинної недбалості, при якій не передбачив можливості настання суспільно-небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був і міг їх передбачити, завершуючи маневр обгону, а саме повністю повернувшись у свою смугу руху, не створивши при цьому небезпеки та перешкод для інших учасників дорожнього руху, не врахував дорожньої обстановки, не впорався з керуванням, за наслідком чого, при такій швидкості руху, допустив виїзд справа за дорожню розмітку пункту 1.1 Правил дорожнього руху України, яка позначає край проїзної частини, змістившись таким чином на відстань 97 см на ґрунтове покриття узбіччя правими колесами автомобіля, що призвело до втрати в подальшому водієм ОСОБА_4 контролю над керуванням автомобілем та заносу справа вліво через всю дорогу, з подальшим виїздом автомобіля за ліву дорожню розмітку пункту 1.1 Правил дорожнього руху України до узбіччя і падіння автомобіля до кювету.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 25.10.2021 №66, пасажир автомобіля «RENAULT KANGOO» державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми у вигляді багатоуламкових переломів кісток основи та склепіння черепа, зі значним пошкодженням м`якої та твердої мозкових оболонок та речовини головного мозку, з значним крововиливом в м`які тканини голови, синці, садна та забита рана голови. За своїм характером вищеописана відкрита черепно-мозкова травма належить до тяжких тілесних ушкоджень, внаслідок отримання якої ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у реанімаційному відділення КНП «Багатопрофільна лікарня смт. Тиврів» через 50 хв. з часу госпіталізації з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до висновку судової авто-технічної експертизи від 20.10.2021 №СЕ-19/102-21/14934-ІТ, в ситуації, яка склалася, в діях водія автомобіля «RENAULT KANGOO» державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_4 , вбачається невідповідність вимогам п.п. 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України.

Таким чином, водій ОСОБА_4 порушив вимоги п.10.1 та п.12.1 Правил дорожнього руху України, де вказано:

п.10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;

п. 12.1 «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог п.п. 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України знаходяться у причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди, а саме із заподіянням пасажиру ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень, що призвели до її смерті.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненому визнав повністю та пояснив, що в той день він приїхав в смт. Сутиски і на зупинці громадського транспорту зустрів ОСОБА_6 , яка попросила його підвезти в смт. Тиврів. За смт. Сутиски він, їдучи по автодорозі, почав обганяти автомобіль "Жигулі" і обігнавши його, повернувшись в свою смугу руху, не розуміючи як це сталось, почув від ОСОБА_6 як вона йому сказала - "Куди їдеш" і автомобіль занесло на узбіччя та він перекинувся на його сторону. Після цього він нічого не міг зробити, навіть відсібнути ремені безпеки ні на собі ні на потерпілій. Згодом люди допомогли перевернути автомобіль, ОСОБА_6 була у нього на руках до приїзду швидкої. Чи була вона у свідомості - не пам`ятає. Дорога була суха, а він був тверезий. Їхав зі швидкістю 70-75 км/год. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засідані пояснив, що обвинуваченого знає давно, так як він давній знайомий його покійної матері. В той день у нього був день народження і він привіз до себе додому свою матір ОСОБА_6 , а після того провів її до зупинки транспорту де її забрав до себе в автомобіль ОСОБА_4 , щоб підвезти в смт Тиврів і вони поїхали. Приблизно через годину йому зателефонували і повідомили, що його мати знаходиться в "реанімації" в Тиврівській лікарні і через деякий час вона померла від отриманих травм. Цивільний позов він не заявляв і претензій майнового характеру до обвинуваченого не має, так як вони, не дивлячись на все, перебувають з обвинуваченим у добрих відносинах. ОСОБА_4 допомагав їм матеріально з проведенням похорону. В зв`язку з чим наполегливо просив суд не позбавляти його волі та суворо не карати.

Крім визнання своєї винуватості, вина ОСОБА_4 також підтверджується доказами, які були досліджені в судовому засіданні, і учасники судового розгляду не висловили щодо них будь-яких зауважень, а саме:

- витягом з ЄРДР № кримінального провадження 0000214 від 02.10.2021 року;

- рапортами старшого інспектора - чергового ВП № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 від 02.10.2021;

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної події від 02.10.2021 з план-схемою та ілюстративною талицею до нього;

- висновком щодо медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного, чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №42 від 02.10.2021 КНП "Багатопрофільна лікарня тиврівської с/р";

- висновком медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного, чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції№2315 від 02.10.2021 року виданого КНП "Центр терапії залежності "Соціотерапія" ;

- постановою та протоколом про відібрання біологічних зразків для проведення експертизи від 02.10.2021;

- постановою про призначення судово-токсикологічної експертизи від 04.10.2021;

- висновком експерта № 2745 від 19.10.2021;

- лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_6 №69 від 03.10.2021;

- висновком експерта № 66 від 25.10.2021 щодо судово-медичної екпертизи трупа ОСОБА_6 ;

- висновком експерта №СЕ-19/102-21/14565-ІТ від 28.10.2021 щодо судової екпертизи технічного стану транспортного засобу;

- заявою ОСОБА_5 про визнання його потерпілим;

- довідкою виконавчого комітету Сутисківської селищної ради №96 від 06.10.2021та свідоцтвом про смерть ОСОБА_6 від 06.10.2021;

- постановою про визнання потерпілим ОСОБА_5 від 11.10.2021;

- протоколом проведення слідчого експеременту та план-схемою до нього від 12.10.2021;

- висновком експерта №СЕ-19/102-21/14934-ІТ про проведення судової автотехнічної екпертизи;

- а також характеризуючими даними про ОСОБА_4 , який згідно характеристики виконавчого комітету Сутисківської селищної ради №452 від 12.10.2021р., позитивно характеризується за місцем проживання;

- листом КНП "Багатопрофільної лікарні" Тиврівської селищної ради вих. №844 від 28.10.2021 року, згідно якого ОСОБА_4 не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра;

- вимогою УІАП ГУНП у Вінницькій області від 11.10.2021 року №5230/215-2021 та листом ВП №2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області №5256/215/02-21 від 13.10.2021, згідно яких ОСОБА_4 раніше не судимий та до адміністративної відповідальності не притягувася.

Дії ОСОБА_4 , які виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_6 , суд кваліфікує за ч.2 ст.286 КК України.

У відповідності до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, яке має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Стаття 50 КК України передбачає, що покарання є заходом примусу, який застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні виду та міри покарання, суд, виходячи з вимог ст.ст.50,65 КК України, з метою виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових правопорушень враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про його особу та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд приймає до уваги, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, суб`єктивна сторона якого характеризується необережною формою вини, враховуючи характер відношення обвинуваченого до наслідків вчиненого.

Досліджені дані про особу ОСОБА_4 , вказують на те, що він має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, є пенсіонером МВД за вислугою років, щиро розкаявся у вчиненому, на утриманні має повнолітню доньку, яка навчається на денній формі навчання у Білоцерківському національному аграрному університеті, матеріально допомагав потерпілій строні і потерпілий, не має будь-яких матеріальних претензій до нього та наполегливо просить суд не позбавляти його волі та суворо не карати. На обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, усвідомив наслідки скоєного та зробив з цього висновки.

В якості обставин, які пом`якшують покарання, у відповідності до положень ст.66 КК України суд враховує визнання вини, щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, передбачених ст.67 КК України, судом не встановлено.

Таким чином, встановлені судом обставини кримінального провадження, досліджені судом дані про особу обвинуваченого, з урахуванням його відношення до наслідків вчинення злочину та поведінки під час досудового розслідування та судового розгляду, враховуючи думку потерпілого, свідчить про наміри виправитися та не становлять суттєвої небезпеки для суспільства.

У п. 20 постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту» роз`яснено, що при призначенні покарання за відповідною частиною ст.286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

Санкцією ч.2 ст.286 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років, або без такого.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч.2 ст.286 КК України, суд у відповідності до вимог ст.65 КК України, крім наведених вище обставин, приймає до уваги наслідки вчинення злочину, хоча і з недбалості, але у виді смерті людини (потерпілої), повне визнання винуватості, щире каяття, відсутність даних про його притягнення до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України та кримінальної відповідальності, вважає необхідним призначити йому покарання в цій частині у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.286 КК України з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.п.20, 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» у кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст.286 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами.

При призначенні покарання за відповідною частиною ст.286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб.

При цьому, згідно з п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» додаткові покарання мають важливе значення для запобігання вчиненню нових злочинів як самими засудженими, так і іншими особами, рекомендувати судам при постановленні вироку обговорювати питання про застосування поряд з основним покаранням відповідного додаткового.

Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

З огляду на тяжкість наслідків, що настали у результаті порушення ОСОБА_4 ПДР України, а саме заподіяння смерті потерпілій ОСОБА_6 , у своїй сукупності виключають можливість незастосування до обвинуваченого додаткового покарання.

Кримінальне правопорушення, передбачене ст.286 КК України, законодавцем віднесено до злочинів проти безпеки руху, а тому покарання без позбавлення права керувати транспортними засобами з урахуванням обставин вчинення вказаного злочину очевидно не сприятиме запобіганню вчиненню нових правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху як обвинуваченим, так й іншими особами.

Враховуючи характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, наведені дані про особу обвинуваченого, його відношення до наслідків, обставини, що пом`якшують покарання, позицію потерпілого, суд доходить висновку про можливість його виправлення та перевиховання без ізоляції від суспільства із застосуванням положень ст.75 КК України щодо основного покарання, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати по даному кримінальному провадженню покласти на обвинуваченого.

Долю речових доказів по справі вирішити у порядкуст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 368-371, 373-374, 376, 395, 532 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нове кримінальне правопорушення і виконає покладені на нього відповідно до ст.76 КК України обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз в розмірі 2402 (дві тисячі чотириста дві) гривні 68 копійок.

Речові докази по справі: пошкоджений автомобіль "RENAULT KANGO" д.н.з. НОМЕР_2 , який передано на зберігання на майданчик для тимчасового утримання транспортних засобів Відділення поліції №2 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області, ключ з блок-замком на дві кнопки від автомобіля "RENAULT KANGO" д.н.з. НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 на автомобіль "RENAULT KANGO" д.н.з. НОМЕР_2 , які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів ВП №2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, після набрання вироком законної сили повернути власнику - ОСОБА_8 .

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Вінницького районного суду Вінницької області від 11.10.2021 року на тимчасово вилучене майно 02.10.2021 року після набранням вироку законної сили - скасувати.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Вирок може бути оскаржений сторонами до Вінницького апеляційного суду через Тиврівський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя : ОСОБА_9