УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 подане у кримінальному провадженні, відомості про яке внесеного до ЄРДР за №0000701 від 07.12.2012 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, з вищою освітою, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

Підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 подане у кримінальному провадженні, відомості про яке внесеного до ЄРДР за №0000701 від 07.12.2012 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання мотивовано тим, що в провадженні СВ ВП № 4 Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000701 від 07.12.2012, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, 19.03.2009 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 був укладений попередній договір купівлі- продажу квартири АДРЕСА_2 , відповідно до якого ОСОБА_6 внесла грошові кошти в якості гарантійної оплати на загальну суму 2562500 грн., а ОСОБА_5 гарантував, що квартира не перебуває під арештом та іншими обтяженнями і в строк до 15 липня 2009 року повинен укласти основний договір купівлі-продажу квартири з ОСОБА_6 , але ОСОБА_7 умови договору не виконав, грошові кошти не повернув та зник зі свого місця проживання.

Крім того було встановлено, що між ОСОБА_5 та ПАТ КБ «Правекс-банк» укладено договір іпотеки від 30.03.2008 та з метою забезпечення виконання вказаного договору було укладено заборону на відчуження квартири АДРЕСА_2 .

Тобто, в момент укладення договору між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 і сплати грошових коштів в якості гарантійної оплати в сумі 2562500 грн. за квартиру АДРЕСА_2 , на неї було накладено заборону відчуження.

Таким чином, ОСОБА_5 заволодів чужим майном шляхом обману (шахрайство), в особливо великих розмірах, тобто вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.4 ст. 190 КК України.

27.12.2012, слідчим складено та погоджено прокурором прокуратури Шевченківського району м. Києва обґрунтоване повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 190 КК України.

З метою встановлення місця знаходження підозрюваного ОСОБА_5 слідчими СВ ТВМ 4 Шевченківського РУ ГУ МВС України у м. Києві в порядку ст. 40 КПК України до ВКР шевченківського РУ ГУ МВС України у м. Києві надавались доручення.

В ході виконання вказаних доручень встановити місце знаходження підозрюваного ОСОБА_5 не представилось можливим.

Беручи до уваги те, що місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 , встановити не представляється можливим у зв`язку із чим 27.12.2012, винесено постанову про розшук останнього.

Відповідно до наявної інформації 30.07.2011 ОСОБА_5 , виїхав за межі території України з метою уникнення відповідальності.

Орган досудового розслідування, вважає що підозрюваний ОСОБА_5 , будучи належним чином сповіщений про повідомлення йому про підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину, а також 30.07.2011 покинув територію України, тим самим чинить дії направленні на переховування від органу досудового розслідування, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Відповідно до листа від Інтерполу та Європолу Головного управління Національної поліції у м. Києві відомості щодо розшуку ОСОБА_5 , внесено до бази даних Генерального секретаріату Інтерполу.

Перебуваючи на волі, ОСОБА_5 має реальні можливості переховуватись від органів досудового розслідування та суду, що підтверджується поведінкою останнього під час досудового розслідування, а саме після вчинення вищевказаного кримінального правопорушення ОСОБА_5 за місцем реєстрації не проживає, після вчинення кримінального правопорушення покинув територію України, а тому буде продовжувати переховуватись та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

На даний час існують обґрунтовані дані, що підозрюваний ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування, ним вчинено особливо тяжке кримінальне правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна, може незаконно впливати на потерпілого, свідків та має можливості перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Наявність ризиків, передбачених у пунктах 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується характером вчиненого ним кримінального правопорушення, що підтверджується зібраними доказами в ході розслідування кримінального провадження та відповідною поведінкою підозрюваного ОСОБА_5 після вчинення ним зазначеного кримінального правопорушення.

Менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, оскільки лише перебування ОСОБА_5 під вартою зможе забезпечити запобігання можливості переховування від органів розслідування та суду, що яскраво характеризується поведінкою після вчинення ним вказаного вище кримінального правопорушення, а також можливістю перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала з підстав, наведених у ньому просила задовольнити.

В судовому засіданні захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 щодо задоволення клопотання прокурора заперечував та просив в його задоволенні відмовити, посилаючись на підставі, аналогічні викладеним у письмових запереченнях. Також просив врахувати, що відсутні будь які дані, що ОСОБА_5 є повідомлений про підозру, оскільки останній раніше виїхав у США.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити, з таких підстав.

Відповідно до ст.29 Конституції України, ніхто не може триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно вимог ч.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений волі інакше, як згідно з процедурою, встановленою законом, а також якщо є розумні підстави вважати необхідним запобігти вчинення особою правопорушення або втечу після його вчинення.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні слідчого СВ ВП №4 Шевченківського УП ГУНП в м. Києві перебуває кримінальне провадження №0000701 від 07.12.2012 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Необхідність обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою пов`язують з не встановленням місця знаходження ОСОБА_5 , та оголошення його у розшук.

Відповідно до ч.1 ст.193 КПК України, розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Згідно з вимогами ч.6 цієї ж статті, слідчий суддя, може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, за участю підозрюваного, розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Отже, вказана норма передбачає можливість обрання запобіжного заходу щодо особи, однак пов`язує цю можливість лише щодо особи яка є підозрюваною або обвинуваченою у кримінальному провадженні і лише у випадку, коли прокурором буде доведено, що ця особа підозрювана чи обвинувачена оголошена у міжнародний розшук.

Як вбачається із долучених до клопотання матеріалів, 27 грудня 2012 року, слідчим складено та погоджене прокурором прокуратури Шевченківського району міста Києва обґрунтоване повідомлення про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

При цьому повідомлення про підозру ОСОБА_5 за адресою проживання, а саме: АДРЕСА_1 , згідно наданих матеріалів клопотання не направлялась. Відомості про отримання підозри ОСОБА_5 в матеріалах клопотання відсутні.

Також, в ході досудового розслідування встановлено, що 30.07.2011 ОСОБА_5 покинув територію України, тим самим чинить дії направленні на переховування від органу досудового розслідування, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Таким чином, матеріалами справи не підтверджено обставини неможливості вручити таку підозру в день її складення безпосередньо підозрюваному, в матеріалах відсутні фактичні дані на підтвердження обставин, якими обґрунтовується необхідність вручення підозри у спосіб, передбачений для вручення повідомлень згідно ч.1 ст. 287 КПК України.

Таким чином, при посиланні в клопотанні на відсутність особи за адресою місця проживання, письмове повідомлення про підозру в такому випадку не вручено у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

Виходячи з матеріалів клопотання, не убачається, що ОСОБА_5 належним чином викликався слідчим, прокурором в порядку, встановленому Главою 11 КПК України, примусовий привід підозрюваному не оголошувався, причини його неявки до слідчого належним чином не перевірялися, а рапорти долучені до клопотання не є тому підтвердженням.

Крім того, слідчий суддя вважає, що органом досудового розслідування не надано доказів того, що ОСОБА_5 виїхав за межі України і перебуває там саме з метою переховування від органу досудового розслідування і суду. На переконання слідчого судді, сам лише факт, що ОСОБА_5 30.07.2011 покинув територію України і по даний час не повернувся, не є беззаперечним доказом мети переховування від слідства і суду. Будь-яких інших обставин, які би вказували саме на таку мету перебування ОСОБА_5 за межами України у клопотанні прокурора не наведено і відповідних доказів не надано.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя доходить висновку, що стороною обвинувачення не доведено наявність правових підстав, передбачених ч.6 ст.193 КПК України, які повинні враховуватись слідчим суддею при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому клопотання слідчого про обрання щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 132, 178, 183, 193, 194, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні клопотанняпрокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 подане у кримінальному провадженні, відомості про яке внесеного до ЄРДР за №0000701 від 07.12.2012 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1