Справа № 199/8258/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2021 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: володільця майна ОСОБА_3 ,

представників володільця майна ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро погоджене з прокурором Лівобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_6 клопотання слідчого СВ ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 про арешт майна, заявлене в рамках кримінального провадження №0000787, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.5 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Амур-Нижньодніпровського районного суд м. Дніпропетровська звернувся слідчий із вищевказаним клопотанням, погодженим із прокурором, в обґрунтування якого послався на те, що СВ ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснює досудове розслідування кримінального провадження №0000787, кваліфікованого за ст.185 ч.5 КК України, порушеного за фактом звернення 18.10.2021 року ОСОБА_8 про те, що невстановлені особи у період часу з 20:00 годині 17.10.2021 до 05:00 годині 18.10.2021 таємно, шляхом пошкодження вхідних дверей, проникли до приміщення офісу ТОВ «Оселя Буд», розташованого за адресою м. Дніпро, вул. Берегова, 164-а, звідки викрали грошові кошти в розмірі 600 000 доларів США. Наразі орган досудового розслідування відпрацьовує версію причетності до вчинення злочину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . За наслідками проведених органом досудового розслідування обшуків за місцем роботи вищевказаної особи виявлено та вилучено речі, як ті, що передбачені ухвалою слідчого судді про надання дозволу на обшук, так і такі, що прямо не передбачені зазначеною ухвалою, однак, за твердження слідчого, мають значення доказів для кримінального правопорушення. Вказані речі визнано речовими доказами постановою слідчого. З викладених підстав, посилаючись на те, що зазначені документи мають значення речових доказів, з метою запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, слідчий просив задовольнити його клопотання в повному обсязі та накласти арешт на тимчасово вилучене в ході обшуку майно.

Розгляд клопотання здійснено за відсутності слідчого та прокурора, у зв`язку із їх неявкою та наявністю в матеріалах справи заяви про розгляд поданого клопотання за відсутності слідчого.

Власник (володілець) майна, питання про арешт якого вирішується, його представники в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували в повному обсязі з тих підстав, що обшук проведено не у вказаному в ухвалі слідчого судді володінні, оскільки клопотання слідчого належним чином не мотивовано, значення виявлених та вилучених речей для розслідуваного кримінального провадження не доведено. Також представники володільця майна надали суду копію договору позики на підтвердження того, що грошові кошти, вилучені органом досудового розслідування не є предметом злочинного посягання.

Вислухавши учасників розгляду клопотання та дослідивши матеріали поданого слідчим клопотання, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Як встановлено в судовому засіданні, СВ ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000787, розпочатого за ознаками складу злочину, передбаченого ст.185 ч.5 КК України.

07 грудня 2021 року слідчими СВ ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області на підставі ухвали слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2021 року проведено обшук за місцем роботи ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Первинній професійній спілці працівників «МЦ «Спорт для всіх», розташованій за адресою 16600, Чернігівська область, м. Ніжин, вул. Революції, буд.5 (), керівником якої значиться ОСОБА_3 . В ході даного обшуку виявлено та вилучено низку речей та документів, арешт на які просить накласти слідчий.

07 грудня 2021 року речі та документи, виявлені і вилучені під час зазначеного вище обшуку, постановою слідчого СВ ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області визнані та залучені в якості речових доказів по кримінальному провадженні №0000787.

За змістом ст.ст.131, 132, 167, 170 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, різновидом яких є тимчасове вилучення майна та арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених КПК України.

Частиною 3 ст.132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

За змістом ст.ст.168, 208, 234, 236 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, в тому числі затриманої особи.

Відповідно до ст.170 ч.1 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частинами 2, 3 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Згідно ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частинами 10, 11 ст.170 КПК України визначено, що арешт може бути накладений у встановленому КПК України порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ст.173 ч.1 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч.1 ст.170 КПК України, тобто наявність ризиків приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна.

Аналізуючи наведені слідчим в його клопотанні фактичні обставини, як підстави для задоволення клопотання, в контексті долучених до клопотання матеріалів, як доказів таких фактичних обставин, з урахуванням на вказані вище положення чинного кримінального процесуального законодавства, суд приходить до висновку, що в ході розгляду такого клопотання знайшли своє підтвердження всі заявлені слідчим і необхідні для розгляду обставини, як то факт вчинення діяння, яке містить ознаки кримінального правопорушення, та початок кримінального провадження за ознаками цього кримінально караного діяння, правова кваліфікація якого та встановлений кримінальним процесуальним законом обов`язок доказування зумовлюють необхідність доведення слідчим події кримінального правопорушення, винуватості особи у його вчиненні тощо. Доказування здійснюється за допомогою відповідних доказів, різновидом яких є речові докази, значення яких, в свою чергу, має низка речей, виявлених та вилучених слідчим в ході обшуку в рамках кримінального провадження №0000787. Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також приймаючи до уваги, що слідчий просить накласти арешт на вказане майно, вилучене в ході обшуку, яке має суттєве значення для встановлення та виключне значення для доведення важливих обставин у розслідуваному кримінальному провадженні, а також досягнення його дієвості, оскільки це майно можливо зберегло на собі сліди та/або містить інші відомості, що можуть бути використані як докази, отримати які іншим способом неможливо, при цьому існує реальна загроза приховування, пошкодження, псування, знищення чи відчуження цього майна, враховуючи викладені в ст.173 ч.2 КПК України обставини, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого, однак частково за виключенням тих речей і документів, відносно слідчим не доведено їх значення як речових доказів для розслідуваного кримінального провадження.

До таких речей і документів, які не підлягають арешту належать договір купівлі-продажу транспортного засобу, довідка, довіреність, свідоцтво про право на спадщину за заповітом, а також довідка платника податків, пенсійне посвідчення, паспорт, трудова книжка, військовий квиток, видані на ім`я ОСОБА_3 . З тих же підстав не підлягають арешту і грошові кошти в розмірі 10000 доларів США. Більш того, відповідно до наданої представниками ОСОБА_3 копії договору позики, такі грошові кошти не були предметом злочинного посягання в рамках розслідуваного кримінального правопорушення, а протилежне органом досудового розслідування не доведено.

Разом з тим, не погоджується суд із твердженнями сторони володільця майна про проведення обшуку не за вказаною в ухвалі слідчого судді адресою, оскільки такі твердження прямо спростовуються змістом протоколу обшуку. Крім того не може бути доказом зазначених тверджень сторони володільця майна довідка від 09 грудня 2021 року про місце роботи ОСОБА_3 , оскільки слідчим суддею санкціоновано проведення обшуку не в Міському центрі фізичного здоров`я «Спорт для всіх» за адресою Чернігівська область, м. Ніжин, вул. Полковника Розумовського, 5 (), де володілець майна займає посаду завідуючого господарством, а в Первинній професійній спілці працівників «МЦ «Спорт для всіх», розташованій за адресою 16600, Чернігівська область, м. Ніжин, вул. Революції, буд.5 (), керівником якої значиться ОСОБА_3 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.98, 131, 132, 167, 168, 170, 173, 208, 234, 236, 309, 369-372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Лівобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_6 , про арешт майна, заявлене в рамках кримінального провадження №0000787, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.5 КК України, задовольнити частково.

Накласти в рамках кримінального провадження №0000787 арешт на майно, виявлене та вилучене в ході обшуку, проведеного 07 грудня 2021 року за місцем роботи ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

-слот від sim-карти «Київстар» з номером НОМЕР_1 ;

-металевий виріб циліндричної форми, в середині якого мається отвір, за зовнішніми ознаками схожий на глушник;

-мобільний телефон марки «Samsung» без sim-карти модель SM-G850F, іmеі: НОМЕР_2 ;

-мобільний телефон «Nokia» без sim-карти модель 603;

-три рації Baofeng Model:BF-9700 серійні номери s/n , s/n , s/n НОМЕР_3 та три зарядні пристрої до рації,

з позбавленням власника (володільця) вказаного вище майна права відчужувати, будь-яким чином розпоряджатись та користуватись зазначеним майном.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного провадження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1