Справа № 307/547/21
Провадження №1-в/307/68/21
УХВАЛА

Іменем України

29 жовтня 2021 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області

у складі судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника засудженого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 , про тимчасове залишення засудженого ОСОБА_4 за місцем його поточного утримання в ДУ «Закарпатська УВП № 9» до спливу строку на подання касаційної скарги на вирок Тячівського районного суду Закарпатської області від 11 червня 2021 року, яким його засуджено за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 286 та ч. 3 ст. 135 КК України та залишений без змін на підставі ухвали Львівського апеляційного суду від 30 вересня 2021 року, а саме до 30 грудня 2021 року,

встановив:

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 21 жовтня 2021 року судді ОСОБА_1 передано клопотання захисника засудженого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про тимчасове залишення засудженого ОСОБА_4 за місцем його поточного утримання в ДУ «Закарпатська УВП № 9» до спливу строку на подання касаційної скарги на вирок Тячівського районного суду Закарпатської області від 11 червня 2021 року.

В обґрунтування клопотання захисник ОСОБА_5 посилався на те, що вирок Тячівського районного суду Закарпатської області від 11 червня 2021 року яким ОСОБА_4 засуджено за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 286 та ч. 3 ст. 135 КК України залишений без змін на підставі ухвали Львівського апеляційного суду від 30 вересня 2021 року і тому, з урахуванням ч. 2 ст. 532 КПК України набрав законної сили, проте ОСОБА_4 має намір оскаржувати вказані судові рішення у касаційному порядку, у зв`язку із чим через адміністрацію ДУ «Закарпатська УВП № 9» та свого захисника подав до Тячівського районного суду Закарпатської області клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

Відповідно до положень ст. ст. 42, 43, 317 КПК України ОСОБА_4 як засуджений користується повним спектром прав обвинуваченого та має право, зокрема, ознайомлюватися із матеріалами кримінального провадження; ознайомлюватися із журналом судового засідання та технічним записом судового процесу, які йому зобов`язані надати уповноважені працівники суду і подавати щодо них свої зауваження; оскаржувати в установленому цим Кодексом порядку судові рішення та ініціювати їх перегляд, знати про подані на них апеляційні та касаційні скарги, заяви про їх перегляд, подавати на них заперечення.

У зв`язку із чим, з метою забезпечення вказаних прав ОСОБА_4 та надання реальної можливості їх реалізувати, є необхідним тимчасове його залишення за місцем його поточного утримання в ДУ «Закарпатська УВП № 9» до спливу строку на подання касаційної скарги.

Під час розгляду клопотання засуджений ОСОБА_4 та його захисник у підтримання клопотання посилалися на викладені у ньому обставини. Крім цього, адвокат ОСОБА_5 зазначив, що згідно положень чинного КПК засудженого може бути залишено у слідчому ізоляторі на час розгляду справи у суді. Ним, як захисником ОСОБА_4 , подано касаційну скаргу до Верховного Суду, однак жодних дій щодо касаційної скарги не вчинено. Зважаючи на те, що касаційна скарга на вирок надійшла, тому дане питання можна ототожнювати з тим, що таке утримання пов`язане із розглядом у суді, так як кінцеве рішення буде прийнято цим судом. Також, просив врахувати ухвалу, постановлену Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області, з приводу вирішення аналогічного питання.
Прокурор заперечив щодо задоволення вказаного клопотання, посилаючись на відсутність підстав передбачених КПК.
Вислухавши думку засудженого, його захисника та прокурора, дослідивши обставини заявленого клопотання суд дійшов до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно п. 4) ч. 2 ст. 539 КПК клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питання, передбаченого пунктом 12 (у разі якщо вирішення питання необхідне в зв`язку із здійсненням судового розгляду, воно вирішується судом, який його здійснює) частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно п. 12) ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати серед іншого питання про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді.

Так, вироком Тячівського районного суду Закарпатської області від 11 червня 2021 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 286 та ч. 3 ст. 135 КК України та на підставі ст. 70 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк два роки.

Згідно ухвали Львівського апеляційного суду від 30 вересня 2021 року вказаний вирок залишений без змін, що видно із Єдиного Державного реєстру судових рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 87 КВК України особи, засуджені до позбавлення волі, направляються для відбування покарання не раніше спливу триденного та не пізніше десятиденного строку з дня набрання вироком законної сили або з дня надходження із суду розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили.

Згідно ч. 1 ст. 90 КВК України у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України, засуджений у разі необхідності провадження слідчих дій у кримінальному провадженні про кримінальне правопорушення, вчинене іншою особою або цією ж особою, за яке вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді може бути тимчасово залишений у слідчому ізоляторі або переведений з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора.

Відносно ОСОБА_4 не здійснюється інших кримінальних проваджень, а тому відсутня необхідність у проведенні слідчих дій за його участі.

Із офіційного веб-порталу судової влади України видно, що у даному кримінальному провадженні захисником засудженого ОСОБА_4 подано касаційну скаргу Верховного Суду, однак, згідно ухвали колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 25 жовтня 2021 року, вказану скаргу залишено без руху.

Оскільки, касаційне провадження не відкрито, то суд відхиляє посилання захисника ОСОБА_5 на те, що необхідність утримання ОСОБА_4 у слідчому ізоляторі пов`язана із розглядом справи у суді.

За правилами ст. 537 КПК України не передбачено можливості залишення засудженого у слідчому ізоляторі на час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження до спливу строку на подання касаційної скарги на вирок.

У зв`язку із надходженням заяви засудженого ОСОБА_4 про ознайомлення із матеріалами справи, після повернення кримінального провадження із Львівського апеляційного суду, до винесення судом розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили, судом буде забезпечено його право на ознайомлення із матеріалами кримінального провадження.

Щодо врахування судом під час розгляду цього клопотання ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 10 березня 2021 року, долученої захисником ОСОБА_5 до клопотання як зразок, про вирішення аналогічного питання іншими судами, слід зазначити наступне.

Згідно ч. 1 та ч. 3 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження, зокрема, суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відтак, суд під час розгляду кримінального провадження дотримується вимог чинного законодавства, а врахування судових рішень, постановлених іншими судами такого ж рівня, кримінально-процесуальним законодавством не передбачено.

Ураховуючи наведене, відсутні підстави для тимчасового залишення ОСОБА_4 у слідчому ізоляторі, а тому у задоволенні клопотання захисника засудженого адвоката ОСОБА_5 слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 369, 372 КПК України, суд
постановив:
Відмовити у задоволенні клопотання захисника засудженого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про тимчасове залишення засудженого ОСОБА_4 за місцем його поточного утримання в ДУ «Закараптська УВП № 9» до спливу строку на подання касаційної скарги на вирок Тячівського районного суду Закарпатської області від 11 червня 2021 року, яким його засуджено за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 286 та ч. 3 ст. 135 КК України та залишений без змін на підставі ухвали Львівського апеляційного суду від 30 вересня 2021 року, а саме до 30 грудня 2021 року.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано, та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через суд, який постановив ухвалу, протягом семи днів з дня її оголошення, а для засудженого ОСОБА_4 строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Текст повної ухвали буде складено та оголошено 3 листопада 2021 року о 13 год. 30 хв.

Суддя ОСОБА_1