490/3908/20 14.02.2022
н/п 1-кп/490/75/2021
Центральний районний суд м. Миколаєва
____________________________________________________________________________
Справа № 490/3908/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 лютого 2022 року місто Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001831, відомості про яке внесено 28.05.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, українця, громадянина України, який має середню освіту, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого :
- 26.11.2008 року Центральним районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;
- 21.12.2017 року Заводським районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, та згідно ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки;
- 24.11.2020 року Центральним районним судом м. Миколаєва за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 5 років 3 місяців позбавлення волі,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В середині квітня 2020 року, ОСОБА_8 , перебував біля приміщення будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , де у нього виник злочинний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з метою власного незаконного збагачення, зайшовши до подвір`я, направився до вхідних дверей, що розташовані позаду будинку та, спробував відчинити двері, які зачинені на врізаний замок, однак не зміг.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, ОСОБА_8 , проник до будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , шляхом витягнення скла з вікна, що розташоване біля вхідних дверей та побачив на кухні індукційну плитку марки «Rotex», модель- RIO 180-С, вартістю 430 грн., що належить ОСОБА_10 , та виніс її до вікна.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_8 почав ходити по іншим кімнатам в пошуках цінних предметів, щоб їх викрасти, але вхідні двері до другої половини будинку були зачинені на замок, ОСОБА_8 почав силою їх відчиняти, коли двері відчинилися, останній зайшов в середину, де в одній із кімнат відкривши шафу, знайшов грошові кошти в сумі 150 доларів США, що в гривнях дорівнює 4 002, 75 грн, які забрав собі.
В подальшому, ОСОБА_8 , утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_10 матеріальнийзбиток на загальнику суму 4432, 75 грн.
Умисні дії ОСОБА_8 , які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у житло, вчиненого повторно, кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч.3 ст. 185 КК України.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 провину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті. Обвинувачений пояснив суду, що в середині квітня він перебував біля приміщення будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 та намагався відчинити вхідні двері, що розташовані позаду цього будинку, однак не зміг.Після чого, за словами обвинуваченого, він витягнув скло з вікна вказаного будинку, що було розташоване біля вхідних дверей та забрав з кухні індукційну плитку марки «Rotex», яку в подальшому виніс до вікна.Крім того, ОСОБА_8 зазначив, що він силою відчинив двері, які ведуть до другої половини будинку та знайшов в одній із кімнат грошові кошти в доларах США. З викраденим майном обвинувачений зник та розпорядився їм на власний розсуд. У вчиненому ОСОБА_8 щиро покаявся, просив суд його суворо не карати.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_10 суду пояснила, що в середині квітня 2020 р., коли вона перебувала у м. Києві, було пограбавно її будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_3 .
Потерпіла показала суду, що 24.04.2020 р. вона повернулась додому та виявила, що вікно у будинку, яке розташоване біля вхідних дверей, а також замок від кімнатних дверей в середині будинку були пошкоджені. Також, потерпіла повідомила, що в одній з кімнат будинку, знаходилась шафа, в якій зберігалися о грошові кошти в сумі 150 доларів США, які зникли. Крім того, потерпіла вказала, що у неї з будинку також викрали індукційну плиту та білі кросівки. Приблизно через 2-3 місяці до потерпілої приїхали співробітники поліції, запитували про те, чи не було вчинено крадіжок її майна, та про те, чому вона не звернулась із заявою про вчинення злочину. В той же день потерпіла поїхала зі співробітниками поліції та написала заяву про вчинення крадіжки з її помешкання. ОСОБА_10 зазначила, що в ході досудового розслідування їй було повернуто індукційну плиту.
Вина обвинуваченого, крім його визнавальних показів, підтверджується, зокрема, дослідженими у судовому засіданні наступними письмовими доказами.

Так, з витягу ЄРДР від 25.05.2020 р. вбачається, що в період часу з 13.04.2020 р. по 23.04.2020 р., невстановлена особа, шляхом пошкодження рами вікна проникла до приміщення будинку АДРЕСА_3 , звідки таємно викрала майно та паспорт ОСОБА_10 .

З протоколу від 27.05.2020 р. слідує, що прийнято заяву про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_10 про те, що в період часу з 13.04.2020 р. по 23.04.2020 р., невстановлена особа, шляхом пошкодження рами вікна, проникла до приміщення буд. АДРЕСА_3 , звідки таємно викрала майно.

Відповідно до постанови т.в.о. начальника СВ Центрального ВП ГУНП в Миколаївській облсаті ОСОБА_11 про проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні групою слідчих від 28.05.2020 р., визначено групу слідчих у кримінальному провадженні №0001831 - ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . Контроль з організації розслідування даного кримінального провадження покладено на заступника начальника СВ Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області капітана поліції ОСОБА_15 .

Відповідно до постанови першого заступника керівника Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_16 у кримінальному провадженні №0001831 призначено групу прокурорів.

28.05.2020 р. перший заступник керіаника Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_17 повідомив т.в.о. начальника СВ Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_11 про призначення груи прокурорів у кримінальному провадженні №0001831.

Із змісту заяви від 26.06.2020 р. ОСОБА_10 вбачається, що нею було надано добровільну згоду та дозволено працівникам поліції провести огляд належного їй приміщення за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до протоколу огляду місця події від 25.06.2020 р., складеного слідчим СВ Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_12 , було проведено огляд житлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 в присутності потерпілої ОСОБА_10 , двох понятих: ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та спеціаліста ОСОБА_20 . Об`єктом огляду було приміщення будинку за вказаною адресою. Вхід до подвір`я будинку здійснювався через металеву клітку зеленого кольору, яка на момент огляду була відчинена. Калитка висотою близько 2 м, шириною 50 см. Поблизу калитки з двох боків розміщені кам`яні стовпчики, висотою близько 2,2 м. Праворуч по периметру наявні двостворчаті металеві ворота зеленого кольору, які на момент огляду зачинені. За участю потерпілої ОСОБА_10 , яка надала добровільну згоду на проведення огляду будинку, було здійснено вхід до подвір`я будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_3 , та пройшовши прямо від початкового входу, близько 30 м., наявний одноповерховий кам`яний будинок. По території подвір`я розміщені зелені насадження, частково подвір`я покрито асфальтовим покриттям. Ліворуч, на відстані 50 м. від входу до подвір`я наявний вхід до будинку здійснюється через одностворчаті пластикові двері, які на момент огляду відчинені та без будь-яких пошкоджень. Праворуч від входу наявне пластикове вікно висотою близько 70 см, шириною близько 1 м, на момент огляду не пошкоджене, та вікно з правої частини з боку має ділянку вікна яке відчинене зворотною стороною з передини будинку, на частині вікна наявна захисна решітка. Прямо від входу до будинку наявна кімната АДРЕСА_4 , яка на момент огляду відчинена, та потерпіла пояснила, що двері до приміщення кухні не зачиняються. З права від входу наявні шафи кухонні, газова плита, та прямо від входу на відстані від вхідних дверей до кухні у лівому куті знаходиться тумба висотою 1 м., на тумбі наявна мікрохвильова піч, на якій зі слів потерпілої, знаходилась електрично-індукційна плитка марки «rotex rio180-c», яка на момент огляду відсутня. Далі по коридору, від входу до будинку ліворуч наявна кімната АДРЕСА_5 , у якій наявні шафи, та у шафі прямо від входу, яка знаходиться у куті у верхній тумбі на першій полиці, зі слів потерпілої, знаходились під одягом грошові кошти у сумі 150 доларів США, які на момент огляду відсутні. З права наявна кімната №4, розміром 5х6 кв.м., з ліва від кімнати №4, наявна кімната №5, яка на момент огляду відчинена, з права від входу наявна тумба дерев`яна. Зі слів потерпілої, на тумбі був її паспорт.

Під час огляду місця події нічого не виявлено та нічого не вилучено. До протоколу огляду надано фототаблицю.

Із змісту заяви потерпілої ОСОБА_10 вбачається, що нею надано до матеріалів кримінального провадження №0001831 документи на індукційну плиту моделі Rotex Rio180-C, документи, підтверджуючі право власності на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.03.2001 р., Ѕ (одна друга) частка спадкового майна, а саме житловий будинок з всіма господарськими і побутовими спорудами та будівлями, що знаходиться на АДРЕСА_3 належить ОСОБА_10 .

Відповідно до заяви ОСОБА_21 , він добровільно видав працівникам поліції електричну плитку Rotex Rio180-C, яку він викрав у квітні 2020 р. за адресою: АДРЕСА_3 .

З протоколу огляду предмета від 01.06.2020 р., складеного ст. слідчим СВ Центрального ВП в Миколаївській області, в ході огляду встановлено наступне: корпус індукційної плитки виготовлений із полімерного матеріалу чорного кольору, до корпусу приєднаний дріт живлення чорного кольору. На верхній частині плитки розміщена склокерамічна поверхня на якій наявні написи: «Rotex» та «поверхня залишається гарячою після використання. Не доторкайтеся». Нижче склокерамічної поверхні розташована контрольна панель на якій наявні клавіши із доступними функціями індукційної плитки. Із іншої сторони, по середині корпусу плитки, розташована наклейка на якій наявні написи із зазначенням марки, моделі, та характеристик індукційної плитки, а саме: марка «Rotex», модель Rio180-C, потужність 2000Wномер партії та дата виробництва 26.08.2019, вироблено в Китаї. Оглянута індукційна плита марки «Rotex» моделі Rio180-C перебуває у справному стані. На момент огляду має незначні потертості та ознаки експлуатації.

Відповідно до висновку експерта №666 від 04.06.2020 р., ринкова вартість (без урахування суми податку на додану вартість) наданої на дослідження електричної індукційної плити марки «Rotex» моделі «Rio180-C» чорного кольору, яка знаходилась у використанні, станом на 23.04.2020 р., могла становити 430,00 грн.

Відповідно до постанови слідчого СВ Центрального ВП ГУНП в Миколаївскій області ОСОБА_12 від 01.06.2020 р., індукційну плитку марки «Rotex», модель Rio180-C визнано речовим доказом у кримінальному провадженню №0001831 від 28.05.2020 р.

Індукційна плитка марки «Rotex», моделі Rio180-C відповідно до розписки ОСОБА_10 від 30.06.2020 року, переданна останній на зберігання.

Відповідно до заяви від 30.06.2020 р., потерпіла ОСОБА_10 надала свою добровільну згоду працівникам поліції та всім учасникам слідчої дії, на проведення слідчого експерименту згідно ст. 240 КПК України, за адресою: м. Миколаїв, вул. Одеська, 103.

З протоколу слідчого експерименту від 30.06.2020 р. встановлено, що було проведено слідчий експеримент за участю ОСОБА_8 , спеціаліста ОСОБА_22 , понятих ОСОБА_23 та ОСОБА_24 з метою перевірки і уточнення свідчень ОСОБА_8 щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України. Слідчим експериментом встановлено наступне. ОСОБА_8 пояснив, що за адресою АДРЕСА_2 він проживає з бабусею ОСОБА_25 тривалий час. Він офіційно не працевлаштований, тому проживає за рахунок тимчасових заробітків. В середині квітня 2020 р. у вечірній час, точної дати не пам`ятає, ОСОБА_8 прийшов до свого знайомого ОСОБА_26 , який запросив випити. ОСОБА_27 проживає за адресою: АДРЕСА_3 . Він посидів з ОСОБА_28 в будинку, та пішов додому. В подальшому, в середині квітня 2020 р., точної дати він не пам`ятає, він знову вирішив піти в гості до ОСОБА_29 за адресою: АДРЕСА_3 . Прийшовши за вказаною адресою, він почав його кликати, та зрозумів що останнього вдома немає, після чого ОСОБА_8 вирішив здійснити крадіжку з будинку. Він зайшов на подвір`я, калитку, що веде на подвір`я будинку відкрив протягнувши руки зверху. Зайшовши на подвір`я, він направився до входу до будинку, розташованого поза будинку, він спробував відчинити двері і в нього не вийшло, він зрозумів, що вони зачинені на врізний замок. Він підійшов до вікна, котре знаходиться біля дверей, вийняв з вікна скло без застосування будь-яких інструментів та проник до будинку. Зайшов жо кухні та побачив індукційну плитку, двері на кухню були відчинені, він взяв плитку та виніс її до вікна. Потім він вирішив ще пройтися по кімнатах в пошуках цінних предметів, щоб їх викрасти, але вхідні двері до половини кімнат будинку були зачинені на замок врізний, він зняв накладку навколо дверей, та потім придавив двері і вони відчинилися. Він пройшов до інших кімнат будинку, де в одній з кімнат відкривши шафу знайшов гроші під одягом в сумі 150 доларів США (купюрами 100 та 50 доларів США), які поклав собі в карман. Потім він направився на вихід та побачив в коридорі на підлозі кросівки білого кольору, які він також вирішив забрати собі. Взявши з будинку грошові кошти, плиту та кросівки він виліз через вікно та направився за місцем свого мешкання: АДРЕСА_2 . Вдома він залишив викрадену індукційну плитку собі для особистого використання, сховав плитку на балконі, щоб не бачила його бабуся. Потім він направився в м. Миколаїв на таксі, яке було припарковано біля ринку «Північний», як він зрозумів, дане таксі не відноситься до жодної бази таксі в м. Миколаєві. Марку машини не пам`ятає. Коли він їхав в таксі, він запропонував таксисту купити в нього 150 доларів США по 25 гривень за долар, на що він погодився, та придбав у нього 150 доларів США за 3750 гривень. Приїхавши на таксі до зупинки громадського транспорту «Адміральська», він пішов на вул. Соборна, що в м. Миколаєві та почав витрачати гроші на власні потреби. Після крадіжки з будинку, яку він здійснив йому ніхто не телефонував. Після крадіжки з будинку, яку він здійснив йому ніхто не телефонував. На початку травня 2020 р. він поїхав у м. Київ на роботу, де він підробляє у сфері будівельних робіт, де працює неофіційно. Потім він приїхав до м. Миколаєва по справам і йому зателефонували співробітники поліції, які запросили його до Центрального ВП ГУНП в Миколаївській обл. для дачі пояснень.

До протоколу проведення слідчого експерименту надано фототаблицю, з якої вбачається яким чином ОСОБА_8 здійснив крадіжку майна.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показами обвинуваченого, наданими ним безпосередньо в судовому засіданні, які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованого ОСОБА_8 діяння і ніким не оспорюються, суд приходить до переконання поза розумним сумнівом, що діяння, яке вчинено обвинуваченим дійсно мало місце, воно містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України і ОСОБА_8 винуватий у його вчиненні, так як він таємно викрав чуже майно, тобто вчинив крадіжку, поєднану із проникненням у житло, вчинену повторно.
Так, статтею 9 Конституції України визначено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до позиції, викладеної у рішенні ЄСПЛ «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року, складовими елементами принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Як слідує із рішення Конституційного Суду України від 2 листопада 2004 року №15-рп/2004, справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.
Відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд повинен враховувати ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, що скоїла кримінальне правопорушення, повинно бути призначено покарання необхідне та достатнє для його виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень.
Згідно роз`яснень, викладених у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання за № 7 від 24 жовтня 2003 року, відповідно до правил ч. 1 ст. 65 КК України, суди повинні призначати покарання у межах, встановлених санкцією статті (частини статті), що передбачає відповідальність за вчинений злочин, з урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу, обговорювати питання про призначення менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочини, щиро покаялись, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки, неповнолітнім, інвалідам, особам похилого віку, та призначати більш суворе покарання за злочини, вчиненні на ґрунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованої групи, тощо.
Загальні засади призначення покарання (ст.65 КК України) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.
Відповідно до положень ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 суд визнає його щире каяття.
Відповідно до положень ст. 67 КК України обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , судом не встановлено.
При призначенні покарання ОСОБА_8 , суд, відповідно до положень ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, данні про особу обвинуваченого, який офіційно не працює, неодружений, має постійне місце мешкання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий і на теперішній час відбуває покарання в місцях позбавлення волі, тобто належних висновків для себе не зробив і знов вчинив корисливе кримінальне правопорушення, у зв`язку із чим суд приходить до переконання про необхідність призначити ОСОБА_8 покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для його виправлення та запобігатиме вчиненню ним нових злочинів.
Разом із тим, відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, в строк покарання остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком.
Таким чином, при призначені остаточного покарання ОСОБА_8 , суд вважає за необхідне, враховуючи вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 24.11.2020 року, призначити йому покарання, шляхом часткового складання призначених покарань за вказанми вироками.
Відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України, після набрання вироком законної сили слід наступним чином вирішити долю речових доказів, а саме:
- відеозаписи слідчого експерименту від 30.06.2020 року, за участю ОСОБА_8 , що перебувають на флеш носії марки MicroCD SanDisk 16 GB залишити в матеріалах кримінального провадження;
- індукційну плиту марки «Rotex», модель RIO 180-c, яку відповідно до постанови слідчого Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_12 від 01.06.2020 року, визнано речовим доказом і передано потерпілій ОСОБА_10 згідно зберігальної розписки від 30.06.2020 року - вважати повернутим належному власнику.
Як слідує зі змісту ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів.
Тому з огляду на це, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь держави витрат на проведення товарознавчої експертизи № 666 від 04.06.2020 р. у кримінальному провадженні №0001831 вартістю 1307,60 грн (одна тисяча триста сім гривень шістдесят копійок).
Таким чином, відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_8 підлягають стягненню на користь держави процесуальні витрати на загальну суму 1307,60 грн (одна тисяча триста сім гривень шістдесят копійок).
Цивільний позов у даному кримінальному провадженню не заявлений.
Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню відносно обвинуваченого ОСОБА_8 не обирався.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, у строк відбування покарання ОСОБА_8 слід зарахувати строк його попереднього ув`язнення у період з 02.04.2021 року року по день набрання вироком законної сили включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.
З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 8, 9, 100, 124, 349, 368, 370 - 374, 394 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 5-ти (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень призначити ОСОБА_8 остаточне покарання, шляхом часткового складання призначеного покарання за цим вироком та вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 24.11.2020 року, у вигляді 5 (п`яти) років 4 (чотирьх) місяців позбавлення волі.
Строк покарання ОСОБА_8 рахувати з 02.04.2021 року.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, у строк відбування покарання ОСОБА_8 слід зарахувати строк його попереднього ув`язнення у період з 02.04.2021 року по день набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати на суму 1307,60 грн (одна тисяча триста сім гривень шістдесят копійок).
Речові докази:
- відеозаписи слідчого експерименту від 30.06.2020 року, за участю ОСОБА_8 , що перебувають на флеш носії марки MicroCD SanDisk 16 GB залишити в матеріалах кримінального провадження;
- індукційну плитку марки «Rotex», модель RIO 180-c - вважати повернутою належному власнику потерпілій ОСОБА_10 .
Вирок суду набирає законної сили після спливу тридцяти денного строку, встановленого ст. 395 КПК України для його оскарження. Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання.
Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з часу отримання вироку суду.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку в порядку ст. 376 КПК України негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Роз`яснити обвинуваченому право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, а також право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1