ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа №201/768/22
Провадження №1-кс/201/219/2022
УХВАЛА

Іменем України

10 лютого 2022 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська у складі головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах Губиниської селищної ради про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000047, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах Губиниської селищної ради звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із вищезазначеним клопотанням, обґрунтовуючи його тим, що в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000047 ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31.05.2021 р. у справі №183/3409/19 був накладений арешт на речовий доказ у кримінальному провадженні №0000047 від 21.05.2019 р., -земельну ділянку за кадастровим номером :01:005:1000 площею 77,3142 га, яка знаходиться на території Попасненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, шляхом заборони будь-кому її використовувати, крім Перещепинського професійного ліцею ().

Просить скасувати накладений арешт майна, посилаючись на те, що 27.05.2021 року набрав чинності Закон України від 28.04.2021 № 1423-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин», яким розд. «Перехідні положення» Земельного кодексу України доповнено п. 24 такого змісту:

"З дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель:

а) що використовуються органами державної влади, державними підприємствами, установами, організаціями на праві постійного користування (у тому числі земельних ділянок, що перебувають у постійному користуванні державних лісогосподарських підприємств, та земель водного фонду, що перебувають у постійному користуванні державних водогосподарських підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, національних галузевих академій наук);

б)оборони;

в) природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення в межах об`єктів і територій природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, лісогосподарського призначення;

г) зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи;

ґ) під будівлями, спорудами, іншими об`єктами нерухомого майна державної власності;

д) під об`єктами інженерної інфраструктури загальнодержавних та міжгосподарських меліоративних систем державної власності;

е) визначених у наданих до набрання чинності цим пунктом дозволах на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, наданих органами виконавчої влади з метою передачі земельних ділянок у постійне користування державним установам природно-заповідного фонду, державним лісогосподарським та водогосподарським підприємствам, установам та організаціям, якщо рішення зазначених органів не прийняті.

Земельні ділянки, що вважаються комунальною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст відповідно до цього пункту і право державної власності на які зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, переходять у комунальну власність з моменту державної реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки.

Інші земельні ділянки та землі, не сформовані у земельні ділянки, переходять у комунальну власність з дня набрання чинності цим пунктом.

З дня набрання чинності цим пунктом до державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки державної власності, що передаються у комунальну власність територіальних громад, органи виконавчої влади, що здійснювали розпорядження такими земельними ділянками, не мають права здійснювати розпорядження ними.

Отже, з 27.05.2021 - дня набрання чинності Законом України від 28.04.2022 №1423-ІХ (відповідно і п. 24 розд. «Перехідні положення» Земельного кодексу України) всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель, перелік яких наведено п. 24 розд.«Перехідні положення» Земельного кодексу України (до вказаного Переліку спірна земельна ділянка не належить) вважаються землями комунальної власності територіальних громад, і з цього часу Заявник має право набути у власність спірну земельну ділянку.

Проте у зв`язку з наявністю арешту накладеного Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31.05.2021 р. у справі №183/3409/19 Заявник не може реалізувати надані законом права щодо реалізації права комунальної власності на земельну ділянку за кадастровим номером :01:005:1000 площею 77,3142 га, яка знаходиться па території Попасненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області.

Крім того, заявник зазначає, що обставини, які стали підставою для накладення арешту відпали на підставі у зв`язку з прийняттям Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.2019 у справі № 904/4066/19, яке не оскаржувалось у встановленому законом порядку та вступило в законну силу.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.2019 у справі №904/4066/19 вирішено таке:

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки № 15/08-04/19ДО від 15.04.2019, укладений між Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області (49004, м. Дніпро, пр. Поля, 2, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Натурбестагро" (49055, м. Дніпро, пр. Богдана Хмельницького, 45, кв. 122, ) про оренду земельної ділянки площею 77,3142 га кадастровий номер :01:005:1000 на 10 років (номер запису про інше речове право: 31209027).

Визнати недійсним договір суборенди земельної ділянки № 15/08-04/19ДО від 16.04.2019, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Натурбестагро" (49055, м. Дніпро, пр. Богдана Хмельницького, 45, кв. 122, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ранок 2017" (04119, м. Київ, вул. Білоруська, 11, оф. 101, ) про суборенду земельної ділянки площею 77,3142 га, з кадастровим номером :01:005:1000 строком на 1 рік (номер запису про інше речове право: 31239558).

Скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно запис № 31209027 про державну реєстрацію права оренди Товариства з обмеженою відповідальністю "Натурбестагро" (49055, м. Дніпро, пр. Богдана Хмельницького, 45, кв. 122, ) земельної ділянки площею 77,3142 га, на території Попасненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, кадастровий номер :01:005:1000, внесений 16.04.2019 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_4 на підставі договору оренди земельної ділянки № 15Ю8-04/19ДО від 15.04.2019, укладеного між Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області (49004, м. Дніпро, пр. Поля, 2, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Натурбестагро" (49055, м. Дніпро, пр. Богдана Хмельницького, 45, кв. 122, код ЄДРГІОУ 42927581).

Скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно запис № 31239558 про державну реєстрацію права суборенди Товариства з обмеженою відповідальністю "Ранок 2017" (04119, м. Київ, вул. Білоруська, 11, оф. 101, ) земельної ділянки площею 77,3142 га, на території Попасненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, кадастровий номер :01:005:1000, внесений 18.04.2019 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_4 на підставі договору суборенди земельної ділянки № 15/08-04/19ДО від 16.04.2019, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Натурбестагро" (49055, м. Дніпро, пр. Богдана Хмельницького, 45, кв. 122, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ранок 2017" (04119, м. Київ, вул. Білоруська, 11, оф. 101, ).

Витребувати із незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю "Ранок 2017" (04119, м. Київ, вул. Білоруська, 11, оф. 101, ) земельну ділянку площею 77,3142 га сільськогосподарського призначення, кадастровий номер :01:005:1000, яка розташована на території Попасненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області (49004, м. Дніпро, пр. Поля, 2, )»

Таким чином, на думку заявника, наразі відсутні підстави для збереження арешту вжитого Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31.05.2021 р. у справі №183/3409/19.

Заявник надав суду заяву з проханням клопотання задовольнити, у зв`язку із чим, враховуючи положення ч. 6 ст. 9 КПК України, суд вважає за необхідне застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України та розглянути клопотання без участі заявника, з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки.

Від прокурора Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_5 та старшого дізнавача СД ВП №5 Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 до суду надійшли заява та заперечення на клопотання про скасування арешту зазначеної земельної ділянки. При цьому прокурор та дізнавач просили відмовити у задоволенні клопотання із посиланням на те, що заявник Губиниська селищна рада не є суб`єктом звернення щодо скасування арешту на майно у кримінальному провадженні №0000047, оскільки її представником не надано жодних документів, якими б підтверджувався статус власника або володільця земельної ділянки площею 77,3142 га сільськогосподарського призначення, кадастровий номер :01:005:1000.

Суд, розглянувши клопотання, вивчивши матеріали справи, встановив:

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31.05.2021 р. у справі №183/3409/19 був накладений арешт на речовий доказ у кримінальному провадженні №0000047 від 21.05.2019 р., - земельну ділянку за кадастровим номером :01:005:1000 площею 77,3142 га, яка знаходиться на території Попасненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, шляхом заборони будь-кому її використовувати, крім Перещепинського професійного ліцею ().

В обґрунтування вказаної ухвали Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області зазначає про таке:

«Встановлено, що на території Попасненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області у постійному користуванні Перещепинського професійного ліцею на підставі державного акту на постійне користування земельною ділянкою № 103 від 03.10.1995 p., перебуває земельна ділянка за кадастровим номером :01:005:1000 площею 77,3142 га.

Однак встановлено, що 15.04.2019 р. приватним нотаріусом Дніпровського нотаріального округу ОСОБА_4 , за відсутності відповідного рішення Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, за відсутності дійсного підпису уповноваженої особи у договорі оренди, провела державну реєстрацію договору оренди №15Ю8-04/19ДО від 15.04.2019 за ТОВ «Натурбесагро» () щодо земельної ділянки, розташованої на території Попасненської сільської ради за кадастровим номером :01:005:1000 площею 77,3142 га, строком на 10 років.

Крім того, відповідно до листа відділу у Новомосковському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 20.05.2019 р. вказаний договір оренди фактично не укладався, а кадастровий номер земельні ділянці було присвоєно ще у 2013 році при проведенні інвентаризації земель.

Відповідно до інформаційної довідки із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань ТОВ «Натурбесагро» () створено як юридичну особу лише 03.04.2019 p., що виключає можливість проходженні всієї процедури оформлення права користування земельними ділянками визначеної Земельним кодексом України.

Отже, ТОВ «Натурбесагро» (), не зверталось до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області для виділення у законному порядку вказаної земельної ділянки.

Крім того, у подальшому, 16.04.2019 р. ТОВ «Натурбесагро» () та ТОВ «Ранок 2017» () протиправно укладено договір суборенди вказаної земельної ділянки терміном на 1 рік.

27.05.2019 р. проведено огляд земельної ділянки за кадастровим номером :01:005:1000 площею 77,3142 га, яка знаходиться на території Попасненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, але за межами населеного пункту. В ході якого встановлено, що вказана земельна ділянка піддавалась сільськогосподарській обробці у поточному році.

27.05.2019 р. земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 77,3142 га, яка знаходиться на території Попасненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, та якій присвоєно кадастровий номер :01.005:1000, визнано речовим доказом по даному кримінальному провадженню. Таким чином, земельна ділянка з кадастровим номером :01:005:1000 є фактично речовим доказом використання земельної ділянки, за відсутності документів, що підтверджують законне право користування.

Враховуючи викладене, виникла необхідність забезпечити збереження речових доказів у кримінальному провадженні - земельної ділянки з кадастровим номером :01.005:1000 шляхом заборони будь-кому її використовувати, крім Перещепинського професійного ліцею (), який є законним володільцем вказаної земельної ділянки».

Надаючи оцінку доводам заявника щодо наявності підстав для скасування арешту зазначеної земельної ділянки, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

При цьому слід наголосити, що процесуальна заборона у вигляді арешту майна застосовується до вичерпного кола суб`єктів указаного у ст. 170 КПК України.

Відповідно до цієї норми, як згадано вище, така заборона стосується майна підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру. Крім того, арешт може бути накладено за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.

Пунктом 13 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.04.2013р. № 223-559/0/4-13 «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження» встановлено, що розгляд питання щодо скасування заходів забезпечення кримінального провадження здійснюється у порядку, передбаченому статтями 147, 158, 174 КПК. Слідчий суддя скасовує ці заходи забезпечення лише у випадках: визнання доводів особи, яка не була присутня при прийнятті рішення про накладення грошового стягнення, щодо безпідставності застосування такого заходу обґрунтованими. Рішення за результатами розгляду клопотання про скасування ухвали про накладення грошового стягнення оскарженню не підлягає; надходження від підозрюваного/обвинуваченого, його захисника, законного представника, іншого власника чи володільця майна клопотання про скасування повністю або частково арешту майна, якщо зазначені особи: 1) не були присутні при розгляді питання про арешт майна; 2) доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу минула потреба; 3) доведуть, що арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до п. 2.6 «Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року при накладенні арешту на майно слід перевіряти наявність - належних підстав для арешту майна; - доказів, що вказують на вчинення особою чи особами, на майно яких слідчий просить накласти арешт, кримінального правопорушення; - встановлення розміру шкоди та питання щодо наявності цивільного позову, та співрозмірність обмеження права власності; - відповідність клопотання слідчого вимогам ст. 171 КПК; - чи накладається арешт на майно особи, яка не є підозрюваним у кримінальному провадженні.

Досліджуючи питання доцільності подальшого застосування арешту до вказаної земельної ділянки, суд, насамперед, застосовує принцип верховенства права, та поряд із національним законодавством, враховує й судову практику Європейського Суду з прав людини з цього питання, адже відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Водночас, як неодноразово зазначав Європейський Суд з прав людини у своїй прецедентній практиці щодо застосування судами положень ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права (див., зокрема, рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року).

Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

В даному випадку, Губиниська селищна рада в силу Закону України від 28.04.2021 №1423-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин», який набрав чинності 27.05.2021 року, з цієї дати набула право власності на земельну ділянку площею 77,3142 га сільськогосподарського призначення, кадастровий номер :01:005:1000, яка знаходиться на території Попасненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, адже відповідно до Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад», село Попасне Новомосковського району Дніпропетровської області увійшло до складу Губиниської об`єднаної територіальної громади із адміністративним центром у селищі міського типу Губиниха.

Проте, наявність у Державному реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про арешт зазначеної земельної ділянки, перешкоджає реєстрації цього права власності за заявником, що має ознаки порушення права на мирне володіння майном Губиниською об`єднаною територіальною громадою.

Що стосується посилань прокурора та дізнавача на відсутність у заявника статусу, який би дозволяв йому ставити питання про скасування арешту майна у даному кримінальному провадженні, оскільки заявником не надано документів, які підтверджують його право власності на зазначену земельну ділянку, то слід звернути увагу на наступне.

Дійсно, згідно із ч. 1 ст. 174 КПК України, лише підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

В даному випадку заявник Губиниська селищна рада, дійсно, згідно відомостей із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на теперішній час не є титульним власником зазначеної земельної ділянки, та з 16.04.2019 року власником цієї ділянки зазначено Державу Україна в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровські області ().

Надаючи оцінку цим обставинам з огляду на вимоги Закону України від 28.04.2021 №1423-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» щодо набуття права власності заявником на вказану земельну ділянку та неможливості формалізувати це право шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно через наявність її арешту, при відсутності прямого законодавчого регулювання такої колізії, слід звернутися до практики Європейський суд з прав людини.

Так, у своїй прецедентній практиці ЄСПЛ неодноразово наголошував на тому, що під поняттям "майно" розуміється не лише майно, яке належить особі на праві власності згідно із законодавством країни, в якій виник спір, а також під даним поняттям можуть бути "активи", які можуть виникнути, "правомірні очікування"/"законні сподівання" особи (див. рішення у справах "Малахер та інші проти Австрії" від 19 грудня 1998 року, "Бурдов проти Росії" від 07 травня 2002 року, "Прессос Компанія Нав`єра С.А." та інші проти Бельгії" від 28 жовтня 1995 року, "Пайн Велі Девелопмент ЛТД" та інші проти Ірландії" від 23 жовтня 1991 року).

Більш того, у своєму рішенні у справі Pine Valley Developments Ltd. and others v. Ireland ЄСПЛ визнав компанію-заявника, яка купила земельну ділянку, отримавши дозвіл на будівництво, такою, що має законні очікування розвивати спірну територію, а відповідний дозвіл на здійснення господарської діяльності на земельній ділянці був визнаний "складовою частиною власності заявника" в розумінні ст. 1 Протоколу № 1.

Таким чином умовою наявності законного очікування (legitimate expectations) в розумінні практики ЄСПЛ є достатні законні підстави (sufficient legal basis) в національному праві або усталена практика публічної адміністрації. Тобто, законне очікування - це очікування можливості здійснення певного права, як прямо гарантованого, так і опосередкованого (того, яке випливає з інших прав), у разі якщо особа прямо не виключена з кола тих, хто є носіями відповідного права.

У даному ж випадку, законні очікування заявника мають ще більш очевидний характер, аніж в наведеній справі ЄСПЛ, оскільки згаданим Законом України від 28.04.2021 №1423-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» прямо встановлено факт набуття заявником права власності на вказану земельну ділянку, тобто це право визнано Державою в особі її законодавчого органу Верховної Ради.

Відтак, формалізація права власності заявника на зазначену земельну ділянку шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, є законним очікуванням (legitimate expectations), і в якості такого воно підлягає захисту як майно в розумінні ст. 1 Протоколу № 1 Конвенції.

Відповідно до ч.3 ст.22 КПК України слідчий суддя під час кримінального провадження не може одночасно виконувати функції державного обвинувачення, захисту і судового розгляду. Так, функції з доведення обґрунтованості поданого клопотання, наявності підстав для його задоволення процесуальним законом покладено виключно на ініціатора такого клопотання, в даному випадку - власника майна, разом з тим сторона обвинувачення у випадку не згоди з даним клопотанням зобов`язана належним чином її теж обґрунтувати. Відтак слідчий суддя розглядає клопотання на підставі тих доказів, які слідчому судді і представлені. При цьому, жоден учасник не був позбавлений можливості надати їх безпосередньо в судовому засіданні.

Викладені обставини свідчать, про те, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом. Слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння заявником належним йому майном, у зв`язку з чим вважає доцільним скасувати арешт майна, не вбачаючи підстав для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-175, 309, 392, 532 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах Губиниської селищної ради про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000047 задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31.05.2021 р. у справі №183/3409/19 був накладений арешт на речовий доказ у кримінальному провадженні №0000047 від 21.05.2019 р., -земельну ділянку за кадастровим номером :01:005:1000 площею 77,3142 га, яка знаходиться на території Попасненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, шляхом заборони будь-кому її використовувати, крім Перещепинського професійного ліцею ().

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1