УХВАЛА Іменем України
м. Балаклія 22 вересня 2021 року Справа № 610/3026/21 № 1-кс/610/725/2021 Кримінальне провадження № 0000219

Слідчий суддя Балаклійського районного суду Харківської області ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання дізнавача про арешт майна,

установив:

До суду надійшло вказане клопотання дізнавача, яке було погоджене з прокурором.

Предметом клопотання є майно: посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 31.07.2021, на ім`я ОСОБА_3 , яке вилучене під час проведення огляду місця події 20.09.2021.

Дізнавач у судове засідання не прибув, надав суду заяву, в якій підтримав клопотання та просив розглянути за його відсутності.

Особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт у судовому засіданні присутня не була, у відповідності до ч. 1 ст. 172 КПК України її неприбуття не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання та дослідивши надані матеріали, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Як убачається з клопотання і доданих на його обґрунтування матеріалів, слідчим відділенням Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000219. Відомості про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ЄРДР) було внесено 21.09.2021 з кваліфікацією за ч. 4 ст. 358 КК України.

Частиною 4 ст. 358 КК України передбачено кримінальну відповідальність за використання завідомо підробленого документа.

Із витягу з ЄРДР про внесення відомостей про вчинений злочин за ч. 4 ст. 358 КК України від 21.09.2021 вбачається, що 20.09.2021 до відділу поліції № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області надійшов рапорт поліцейського ГРПП ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 про те, що під час патрулювання в с.Залиман Ізюмського району Харківської області на автодорозі напрям руху Савинці-Залиман, 200.9. близько 22.30 години був виявлений легковий автомобіль Opel Kadett д.н.з. НОМЕР_2 , який їхав без вимкнених задніх габаритних вогнів та був зупинений для проведення перевірки, у ході якої біло виявлене водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_3 з явними ознаками підробки.

У ході огляду місця події 20.09.2021 дізнавачем СД ВП № 1 ІРУП ГУНП у Харківській області на автодорозі Савинці-Залиман Ізюмського району Харківської області було вилучене посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 , серії НОМЕР_1 від 31.07.2020, з явними ознаками підробки, а саме розмите зображення фотокартки та відсутність голограмної стрічки з відповідною абревіатурою органу.

Постановою старшого дізнавача СД ВП № 1 ІРУП ГУНП у Харківській області ОСОБА_5 від 21.09.2021 вилучене посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 31.07.2020, видане на ім`я ОСОБА_3 визнане речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000219 від 21.09.2021.

Пункт 7 частини 2 статті 131 КПК України регламентує арешт майна як один з заходів забезпечення кримінального провадження.

У відповідності до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи при наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зазначене у клопотанні майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а саме, посвідчення водія зберігає на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також є об`єктом протиправних дій, отримане внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тому є речовим доказом у даному кримінальному провадженні та на нього необхідно накласти арешт з метою збереження.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження шляхом позбавлення права на розпорядження та користування цим майном є доцільним, оскільки в даному випадку забезпечує запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі.

Матеріали клопотання та встановлені судом обставини свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення збереження зазначеної речі, як речового доказу, а відтак на нього можливо накласти арешт.

На підставі викладеного, керуючись стст. 170-174 КПК України,-

ухвалив:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт (з позбавленням права розпорядження та користування) на майно, а саме на:

- посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 31.07.2021, на ім`я ОСОБА_3 .

Копію ухвали направити ініціатору клопотання для виконання та заінтересованим особам для інформування.
Ухвала підлягає негайному виконанню. Може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Крім того слідчому судді можна також заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя