Справа № 207/2428/2012
Провадження № 1/131/1/2022
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.02.2022м. Іллінці

Іллінецький районний суд Вінницької області у складі
головуючого судді Балтака Д.О.,
за участю секретаря судового засідання Чех Л.В.,
прокурора Бурдейного В.В.
обвинувачених ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3
захисників Болманенко О.О., Красномовець Н.П.
розглянувши при попередньому розгляді кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1 у скоєнні злочинів передбачених частиною 5 статті 27, частиною 2 статті 185, частиною 2 статті 364, статтею 246 КК України, ОСОБА_2 у скоєнні злочинів передбачених частиною 2 статті 185, статтею 246 КК України та ОСОБА_3 у скоєнні злочинів передбачених частиною 2 статті 185, статтею 246 КК України,

встановив:

Досудовим слідством ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що він, будучи начальником Шепетівського військового лісгоспу, грубо порушуючи вимоги ст.ст. 19, 63, 64, 86 Лісового кодексу України; ст. 131 Кодексу Законів про працю України, ст. 3 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», пункт 2 Правил рубок головного користування в лісах України загальні положення, затверджених постановою КМУ від 27 липня 1995 р. № 559; пункт 2 постанови КМУ № 761 від 23 травня 2007 р. «Про врегулювання питань щодо спеціального використання лісових ресурсів», пунктів 5, 10 Санітарних правил в лісах України, затверджених постановою КМУ від 27 липня 1995 р. № 555 та своїх посадових обов`язків, будучи службовою особою наділеною організаційно-розпорядчими функціями щодо керівництва діяльністю лісгоспу та адміністративно-господарськими функціями щодо розпорядження його майном - лісовими насадженнями, 15 серпня 2012 року на території кварталу № 42 виділ № 15 Вінницької лісогосподарської дільниці Шепетівського військового лісгоспу, що знаходиться за адресою: Вінницька область, Іллінецький район, військове містечко № 99, діючи з прямим умислом на проведення незаконної порубки дерев лісу, за попередньою змовою групою осіб разом із ОСОБА_3 та ОСОБА_2 здійснив незаконну порубку дерев лісу, що виразилася в відділенні 25 сироростущих (живих) дерев породи «Дуб» від кореня, які не були відведенні під санітарну рубку та рубці не підлягали, чим спричинив істотну шкоду лісовому господарству (включаючи таксовано вартість самовільно зрубаних дерев) на загальну суму 199 827,75 гривень, що у 250 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян,
чим вчинив незаконну порубку дерев у лісах вчинену за попередньою змовою групою осіб, що заподіяло істотну шкоду, тобто злочин, передбачений ст. 246 КК України;
він же, 15 серпня 2012 року на території кварталу № 42 виділ № 15 Вінницької лісогосподарської дільниці Шепетівського військового лісгоспу, що знаходиться за адресою: Вінницька обл., Іллінецький район, військове містечко № 99, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, шляхом усунення перешкод та порадами сприяв вчиненню таємного викрадення чужого майна - колод деревини породи дуб загальним об`ємом 32,53 м3 вартістю 47 827,75 гривні громадянами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за попередньою змовою групою осіб,
чим вчинив пособництво в таємному викраденні чужого майна вчиненого за попередньою змовою групою осіб, тобто злочин, передбачений ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 185 КК України
він же 15 серпня 2012 року на території кварталу № 42 виділ № 15 Вінницької лісогосподарської дільниці Шепетівського військового лісгоспу, що знаходиться за адресою: Вінницька обл., Іллінецький район, військове містечко № 99, будучи начальником Шепетівського військового лісгоспу, грубо порушуючи вимоги ст. ст. 19, 63, 64, 86 Лісового кодексу України; ст. 131 Кодексу Законів про працю України, ст. 3 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», пункт 2 Правил рубок головного користування в лісах України загальні положення, затверджених постановою КМУ від 27 липня 1995 р. № 559; пункт 2 постанови КМУ від 23 травня 2007 р. № 761 «Про врегулювання питань щодо спеціального використання лісових ресурсів», пунктів 5, 10 Санітарних правил в лісах України, затверджених постановою КМУ від 27 липня 1995 р. № 555 та своїх посадових обов`язків, будучи службовою особою наділеною організаційно-розпорядчими функціями щодо керівництва діяльністю лісгоспу та адміністративно-господарськими функціями щодо розпорядження його майном - лісовими насадженнями, вчинив зловживання службовим становищем, вчинене з корисливих мотивів і таке діяння спричинило тяжкі наслідки, які виразились в підриві зусиль, спрямованих на досягнення сталого лісокористування, підриві авторитету працівника лісового господарства як уповноваженого державою посадовця для охорони основного багатства країни - її лісових насаджень, в тому числі від незаконних рубок, відтворення лісів, підвищення їх продуктивності, у сприянні негативному впливу на економіку країни шляхом завдання значних матеріальних збитків, а також у вчиненні злочину у вигляді незаконної порубки дерев лісу за попередньою змовою групою осіб з громадянами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , також вчинення останніми злочину у вигляді таємного викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб, і як наслідок, які виразилися у спричиненні збитків лісовому господарству держави на суму 199 827,75 гривень та Шепетівському військовому лісгоспу на суму 47 827,75 гривні,
чим вчинив зловживання службовим становищем, тобто умисне, з корисливих мотивів в особистих інтересах та інтересах третіх осіб використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки, тобто злочин, передбачений ч. 2 ст. 364 КК України.
Досудовим слідством ОСОБА_2 обвинувачується в тому, що він, грубо порушуючи вимоги ст. 69 Лісового кодексу України, ст. 12 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», пунктів 5.10-24 Санітарних правил в лісах України, затверджених постановою КМУ від 27 липня 1995 р. № 555, 15 серпня 2012 року в період часу з 14 години до 20 години на території кварталу № 42 виділ № 15 Вінницької лісогосподарської дільниці Шепетівського військового лісгоспу, що знаходиться за адресою: Вінницька обл., Іллінецький район, військове містечко № 99, діючи з прямим умислом на проведення незаконної порубки дерев лісу, за попередньою змовою групою осіб разом із ОСОБА_3 та ОСОБА_1 здійснив незаконну порубку дерев лісу, що виразилася в відділенні 25 сироростущих (живих) дерев породи «Дуб» від кореня, які не були відведенні підсанітарну рубку та рубці не підлягали, чим спричинив істотну шкоду лісовому господарству (включаючи таксовано вартість самовільно зрубаних дерев) на загальну суму 199 827,75 гривень, що у 250 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян,
чим вчинив незаконну порубку дерев у лісах, що заподіяло істотну шкоду, тобто злочин, передбачений ст. 246 КК України;
він же, 15 серпня 2012 року на території кварталу № 42 виділ № 15 Вінницької лісогосподарської дільниці Шепетівського військового лісгоспу, що знаходиться за адресою: Вінницька область, Іллінецький район, військове містечко № 99, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з єдиним злочинним умислом на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів до незаконного збагачення за рахунок чужого майна, за попередньою змовою групою осіб разом із ОСОБА_3 та ОСОБА_1 таємно викрав чуже майно - колоди деревини породи дуб загальним об`ємом 32,53 м3 вартістю 47827,75 гривні,
чим вчинив таємне викрадення чужого майна вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.
Досудовим слідством ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що він, грубо порушуючи вимоги ст. 69 Лісового кодексу України, ст. 12 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», пунктів 5. 10-24 Санітарних правил в лісах України, затверджених постановою КМУ від 27 липня 1995 р. № 555, 15 серпня 2012 року в період часу з 14 години до 20 години на території кварталу № 42 виділ № 15 Вінницької лісогосподарської дільниці Шепетівського військового лісгоспу, що знаходиться за адресою: Вінницька обл., Іллінецький район, військове містечко № 99, діючи з прямим умислом на проведення незаконної порубки дерев лісу, за попередньою змовою групою осіб разом із ОСОБА_2 та ОСОБА_1 здійснив незаконну порубку дерев лісу, що виразилася в відділенні 25 сироростущих (живих) дерев породи «Дуб» від кореня, які не були відведенні підсанітарну рубку та рубці не підлягали, чим спричинив істотну шкоду лісовому господарству (включаючи таксовано вартість самовільно зрубаних дерев) на загальну суму 199 827,75 гривень, що у 250 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян,
чим вчинив незаконну порубку дерев у лісах, що заподіяло істотну шкоду, тобто злочин, передбачений ст. 246 КК України;
він же, 15 серпня 2012 року на території кварталу № 42 виділ № 15 Вінницької лісогосподарської дільниці Шепетівського військового лісгоспу, що знаходиться за адресою: Вінницька область, Іллінецький район, військове містечко № 99, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з єдиним злочинним умислом на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів до незаконного збагачення за рахунок чужого майна, за попередньою змовою групою осіб разом із ОСОБА_2 та ОСОБА_1 таємно викрав чуже майно - колоди деревини породи дуб загальним об`ємом 32,53 м3 вартістю 47 827,75 гривні,
чим вчинив таємне викрадення чужого майна вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.
В судовому засіданні під час попереднього розгляду кримінальної справи захисник обвинувачених ОСОБА_2 , ОСОБА_3 адвокат Болманенко О.О., заявив клопотання про направлення кримінальної справи прокурору для проведення додаткового розслідування, з підстав викладених у його змісті. Зазначене клопотання підтримане обвинуваченими ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , захисником Красномовець Н.П. та обвинуваченим ОСОБА_1 .
Прокурор Вінницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону Бурдейний В.В., який приймав участь у попередньому розгляді кримінальної справи з приводу задоволення судом клопотання захисту про направлення кримінальної справи для проведення додаткового розслідування заперечив та додатково зазначив, що під час розслідування кримінальної справи не було допущено порушень кримінально-процесуального законодавства, обвинувальний висновок складений згідно вимог статті 223 КПК України (в редакції 1960 року), у зв`язку із чим станом на поточний момент наявні підстави для призначення справи до судового розгляду.
Заслухавши думку учасників процесу, суд вважає що кримінальну справу необхідно направити прокурору для проведення додаткового розслідування з наступних підстав.
Відповідно до вимог статті 2 КПК України (в редакції 1960 року) завданнями кримінального судочинства є охорона прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб, які беруть в ньому участь, а також швидке і повне розкриття злочинів, викриття винних та забезпечення правильного застосування Закону з тим, щоб кожний, хто вчинив злочин, був притягнутий до відповідальності і жоден невинний не був покараний.
У відповідності до пунктів 3, 5 частини 1 статті 237 КПК України (1960 року) у справі, що надійшла від прокурора, суддя з`ясовує щодо кожного із обвинувачених такі питання: чи складено обвинувальний висновок відповідно до вимог цього Кодексу; чи не було допущено під час порушення справи, провадження дізнання або досудового слідства таких порушень вимог цього Кодексу, без усунення яких справа не може бути призначена до судового розгляду.
Згідно частини 1 статті 246 КПК України (в редакції 1960 року) при попередньому розгляді справи суддя своєю постановою суд повертає кримінальну справу на додаткове розслідування у випадках коли під час провадження досудового слідства були допущені такі порушення вимог КПК України без усунення яких справа не може бути призначена до судового розгляду. Змістом пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.02.2005 р. № 2 «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування» визначено, що питання про те, чи перешкоджає порушення закону, допущене під час порушення справи, провадження дізнання або досудового слідства, її призначенню до судового розгляду, вирішується залежно від того, наскільки істотним воно було, до ущемлення яких прав та інтересів учасників процесу воно призвело і чи є можливість поновити ці права й інтереси.
У відповідності до частин 2, 3 статті 223 КПК України (в редакції 1960 року) обвинувальний висновок складається з описової і резолютивної частин. В описовій частині зазначаються: обставини справи як їх встановлено на досудовому слідстві; місце, час, способи, мотиви і наслідки злочину, вчиненого кожним з обвинувачених, а також докази, які зібрано в справі, і відомості про потерпілого; показання кожного з обвинувачених по суті пред`явленого йому обвинувачення, доводи, наведені ним на свій захист, і результати їх перевірки; наявність обставин, які обтяжують та пом`якшують його покарання. При посиланні на докази обов`язково зазначаються аркуші справи.
Пунктом 3 частиною 1 статті 224 КПК України (в редакції 1960 року) передбачено, що до обвинувального висновку додаються довідки про речові докази, про цивільний позов, про заходи, вжиті до забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна.
Так, при попередньому розгляді даної кримінальної справи судом встановлено, що до обвинувального висновку, складеного старшим прокурором Вінницької прокуратури з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері юристом 1 класу Оскомою О.М. та затвердженого 31 жовтня 2012 р. Вінницьким прокурором з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері старшим радником юстиції М. Козачуком додана довідка про речові докази, зі змісту якої вбачається, що колоди об`ємом 32,53 м3 зрізаних 15.08.2012 року в кварталі № 42 виділ № 15 дерев передано на відповідальне зберігання начальникові Вінницької ЛГД ОСОБА_4 (том 7 а.с. 219-220).
В свою чергу, надаючи правовий аналіз змісту статті 224 КПК України (в редакції 1960 року) суд приходить до висновку про те, що у довідці про речові докази має бути зазначено перелік речових доказів, місце їхнього зберігання, аркуші справи, де перебувають протоколи їх огляду, постанови про приєднання до справи і документи про здачу на зберігання.
Згідно пункту 13 Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої спільним наказом Генеральної прокуратури України, МВС України, ДПА України, СБ України, Верховного Суду України, ДСА України від 27.08.2010 р. № 51/401/649/471/23/125 речові докази зберігаються при справі, за винятком громіздких предметів, які зберігаються в органах дізнання, досудового слідства і в суді або передаються для зберігання відповідному підприємству, установі чи організації, про що складається протокол.
Разом з тим, як вбачається з вищенаведеної довідки про речові докази, яка є додатком до обвинувального висновку по даній кримінальній справі зміст даного процесуального документу не містить жодної інформації про місце зберігання колод дерев об`ємом 32,53 м3 зрізаних 15.08.2012 року в кварталі № 42 виділ № 15. Більш того, матеріали справи не містять відповідного протоколу на підтвердження того, що зазначені речові докази фактично передані на зберігання начальникові Вінницької ЛГД ОСОБА_4 .
Прокурор Бурдейний В.В., який приймав участь у попередньому розгляді кримінальної справи не зміг повідомити суду інформацію про місце зберігання зазначеного речового доказу. При цьому клопотання сторони обвинувачення про залучення до матеріалів справи належного та допустимого доказу, який підтверджує факт здійснення передачі на зберігання зазначеному суб`єкту господарювання колод дерев об`ємом 32,53 м3 при попередньому розгляді кримінальної справи до суду не надходило.
В свою чергу, суд відхиляє посилання прокурора на те, що письмові докази передачі на зберігання начальникові Вінницької ЛГД ОСОБА_4 колод дерев об`ємом 32,53 м3 зрізаних 15.08.2012 року в кварталі № 42 виділ № 15 знаходяться у кімнаті зберігання речових доказів Вінницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону, з огляду на те, що зі змісту наявних у матеріалах кримінальної справи постанов про приєднання до справи речових доказів від 16 жовтня 2012 р. (том 4 а.с. 218-220), від 16 жовтня 2012 р. (том 4 а.с. 248-249), від 16 жовтня 2012 р. (том 5 а.с. 3-4), від 16 жовтня 2012 р. (том 5 а.с. 40-42), від 16 жовтня 2012 р. (том 5 а.с. 46-48), від 16 жовтня 2012 р. (том 5 а.с. 62-63), від 11 вересня 2012 р. (том 5 а.с. 78), від 16 жовтня 2012 р. (том 5 а.с. 93-94), від 17 жовтня 2012 р. (том 6 а.с. 6-7) та від 17 жовтня 2012 р. (том 6 а.с. 13-14) зазначений протокол передачі на зберігання вищенаведеного майна речовим доказом не визнавався і як наслідок до кімнати зберігання речових доказів не передавався.
Згідно статті 78 КПК України (в редакції 1960 року) речовими доказами є предмети, які були знаряддям вчинення злочину, зберегли на собі сліди злочину або були об`єктом злочинних дій, а також гроші, цінності та інші речі, нажиті злочинним шляхом, і всі інші предмети, які можуть бути засобами для розкриття злочину і виявлення винних або для спростування обвинувачення чи пом`якшення відповідальності.
Змістом частини 1 статті 79 КПК України (в редакції 1960 року) визначено, що речові докази повинні бути уважно оглянуті, по можливості сфотографовані, докладно описані в протоколі огляду і приєднанні до справи постановою особи, яка проводить дізнання, слідчого, прокурора або ухвалою суду. Речові докази зберігаються при справі, за винятком громіздких предметів, які зберігаються в органах дізнання, досудового слідства і в суді або передаються для зберігання відповідному підприємству, установі чи організації.
Положеннями частини 3 статті 79 КПК України (в редакції 1960 року) передбачено, що в окремих випадках речові докази можуть бути до вирішення справи в суді повернуті їх володільцям, якщо це можливо без шкоди для успішного провадження в справі.
Частиною 1 статті 80 КПК України (в редакції 1960 року) визначено, що речові докази зберігаються до набрання вироком законної сили або до закінчення строку оскарження постанови чи ухвали про закриття справи. Згідно пункту 5 частини 1 статті 81 КПК України (в редакції 1960 року) питання про речові докази вирішується вироком, ухвалою чи постановою суду або постановою органу дізнання, слідчого, прокурора про закриття справи при цьому гроші, цінності та інші речі, які були об`єктом злочинних дій, повертаються законним володільцям
Таким чином, речові докази з урахуванням їх особливостей слід не тільки своєчасно виявляти, закріплювати, долучати до матеріалів кримінальної справи відповідно до закону, а й належним чином зберігати до вирішення справи та захищати від знищення.
У відповідності до статті 313 КПК України (в редакції 1960 року) речові докази повинні бути оглянуті судом і пред`явлені учасникам судового розгляду, а коли це необхідно свідкам і експертам. Особи, яким пред`явлені речові докази, можуть звертати увагу суду та ті або інші особливості, які мають значення для вирішення справи, про що відмічається в протоколі судового засідання. Огляд речових доказів, які не можна доставити в судове засідання, проводиться в разі необхідності на місці їх знаходження.
Отже, не зазначення у довідці про речові докази їх місцезнаходження, відсутність у матеріалах кримінальної справи протоколу передання даного речового доказу - колод дерев об`ємом 32,53 м3 зрізаних 15.08.2012 року в кварталі № 42 виділ № 15 на зберігання уможливлює призначення судом справи до судового розгляду, оскільки відсутність інформації про місце зберігання зазначеного речового доказу, а також відсутність таких відомостей у сторони обвинувачення безумовно призводить до порушення прав обвинувачених на захист від пред`явленого обвинувачення, в частині реалізації права останніх на ініціювання призначення та проведення на стадії судового розгляду додаткових та/або повторних судово- товарознавчої та інженерно-екологічної експертиз.
Зазначене додатково підтверджується наявними у матеріалах справи постановою Оратівського районного суду Вінницької області від 24.05.2018 р., повідомленнями судових експертів Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз про неможливість надання висновку судово-товарознавчої експертизи від 29.08.2018 р. № 3125/18-21 та про неможливість надання висновку інженерно-екологічної експертизи від 10.08.2018 р. № 3124/18-21 (том 10 а.с. 200, 218, 225-226).
При цьому пунктом 81 Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої спільним наказом Генеральної прокуратури України, МВС України, ДПА України, СБ України, Верховного Суду України, ДСА України від 27.08.2010 р. № 51/401/649/471/23/125 визначено, що при затвердженні обвинувального висновку, прокурор зобов`язаний перевірити наявність у справі документів, у яких відображено місцезнаходження речових доказів, предметів і цінностей, вилучених у справі, звірити їх із записами в книзі обліку речових доказів.
Згідно частини 3 статті 62 Конституції України, згідно змісту якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Положеннями статті 21 КПК України (в редакції 1960 року) визначено, що підозрюваному, обвинуваченому і підсудному забезпечується право на захист, особа, яка провадить дізнання, слідчий, прокурор, суддя і суд зобов`язані до першого допиту підозрюваного, обвинуваченого і підсудного роз`ясняти їм право мати захисника і скласти про це протокол, а також надати підозрюваному, обвинуваченому і підсудному можливість захищатися встановленими законом засобами від пред`явленого обвинувачення та забезпечити охорону їх особистих і майнових прав.
У відповідності до пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 р. № 8 «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист» при попередньому розгляді справи суддя зобов`язаний перевірити, чи забезпечили органи дізнання, досудового слідства реалізацію права обвинуваченого на захист. Встановивши, що право на захист було порушено і що це унеможливлює подальше провадження у справі, суддя має повернути її на додаткове розслідування.
Крім того, частинами 2, 4 статті 25 КПК України (в редакції 1960 року) передбачено, що прокурор зобов`язаний в усіх стадіях кримінального судочинства своєчасно вживати передбачених законом заходів до усунення всяких порушень закону, від кого б ці порушення не виходили. Постанови прокурора, винесені відповідно до закону, є обов`язковими для виконання всіма підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.
З даного приводу суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що матеріали кримінальної справи містять постанову прокурора Вінницької прокуратури з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері молодшого радника юстиції Козореза І.О. про приєднання до справи речових доказів від 19 вересня 2011 р., згідно резолютивної частини якої постановлено: 1. визнати колоди дерев об`ємом 32,53 м3 речовим доказом по справі; 2. речовий доказ колоди дерев об`ємом 32,53 м3 передати на відповідальне начальникові Вінницької лісогосподарської дільниці Шепетівського військового лісгоспу, якому необхідно створити належні умови для їх зберігання; 3. копію даної постанови направити Вінницькому прокурору з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері (том 5 а.с. 43-44).
Як вбачається зі змісту даного процесуального документу зазначена постанова не містить жодних відмінних індивідуалізаційних ознак вищенаведеного майна (відсутнє точне найменування, посилання на породу деревини, якісні характеристики даної деревини та кількість зазначених колод, їх довжину, інші ознаки, які дозволяють відрізнити дане майно від побідного йому, а також ті, які зумовлюють його доказове значення), не зазначено місце зберігання даного речового доказу, відсутні відомості про її направлення виконання начальникові Вінницької лісогосподарської дільниці Шепетівського військового лісгоспу.
У відповідності до частини 1 статті 3 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 р. № 1789-ХІІ повноваження прокурорів, організація, засади та порядок діяльності прокуратури визначаються Конституцією України, цим Законом, іншими законодавчими актами. Згідно статті 4 даного Закону діяльність органів прокуратури спрямована на всемірне утвердження верховенства закону, зміцнення правопорядку і має своїм завданням захист від неправомірних посягань.
Положеннями частин 2, 4 статті 7 Закону України від 05.11.1991 р. № 1789-ХІІ вплив у будь-якій формі на працівника прокуратури з метою перешкодити виконанню ним службових обов`язків або добитися прийняття неправомірного рішення тягне за собою відповідальність, передбачену законом. Ніхто не має права без дозволу прокурора або слідчого розголошувати дані перевірок і попереднього слідства до їх закінчення.
Водночас положення кримінального процесуального законодавства (ст.ст. 78, 79, 80 КПК (в редакції 1960 року) повинні застосовуватися в системному взаємозв`язку з нормами, які передбачають повноваження з прокурора на досудовому слідстві.
Так, з матеріалів справи вбачається, що постанова прокурора Вінницької прокуратури з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері молодшого радника юстиції Козореза І.О. про приєднання до справи речових доказів датована 19 вересня 2011 р.
В свою чергу, у кримінальній справі про обвинувачення ОСОБА_1 у скоєнні злочинів передбачених частиною 5 статті 27, частиною 2 статті 185, частиною 2 статті 364, статтею 246 КК України, ОСОБА_2 у скоєнні злочинів передбачених частиною 2 статті 185, статтею 246 КК України та ОСОБА_3 у скоєнні злочинів передбачених частиною 2 статті 185, статтею 246 КК України наявні в тому рахунку наступні процесуальні документи:
- постанова заступника Вінницького прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Присича О.В. про порушення кримінальної справи від 28 серпня 2012 р. стосовно начальника Шепетівського військового лісгоспу ДП МО України «Івано-Франківський лісопромисловий комбінат» ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 191, ст. 246, ч. 2 ст. 364 КК України (том 1 а.с. 1-3).
- постанова Вінницького прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Козачука М.В. про створення по справі слідчо-оперативної групи від 28 серпня 2012 р. у кримінальній справі № 12201011 у складі прокурора Вінницької прокуратури з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Козореза І.О., старшого прокурора Вінницької прокуратури з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Оскоми О.М., старшого слідчого Вінницької прокуратури з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Непийводи В.А. (том 1 а.с. 16-17).
- постанова прокурора Вінницької прокуратури з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Козореза І.О. про прийняття кримінальної справи до свого провадження від 28 серпня 2012 р., якою постановлено прийняти кримінальну справу № 12201011 до свого провадження та негайно приступити до провадження слідства в даній справі (том 1 а.с. 18).
- постанова прокурора Вінницької прокуратури з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Козореза І.О. про порушення кримінальної справи, прийняття до свого провадження та об`єднання кримінальних справ від 09 жовтня 2012 р., якою постановлено кримінальну справу стосовно ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 за ознаками злочинів, передбачених ст. 246, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, прийняти її до свого провадження та об`єднати в одне провадження з матеріали кримінальної справи № 12201011 з матеріалами порушеної кримінальної справи стосовно ОСОБА_2 , за ознаками злочинів, передбачених ст. 246, ч. 2 ст. 15,ч. 2 ст. 185 КК України, яку прийняти до свого провадження (том 1 а.с. 10-12).
- постанова прокурора Вінницької прокуратури з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Козореза І.О. про порушення кримінальної справи, прийняття до свого провадження та об`єднання кримінальних справ від 09 жовтня 2012 р., якою постановлено кримінальну справу стосовно ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 за ознаками злочинів, передбачених ст. 246, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, прийняти її до свого провадження та об`єднати в одне провадження з матеріали кримінальної справи № 12201011 з матеріалами порушеної кримінальної справи стосовно ОСОБА_3 , за ознаками злочинів, передбачених ст. 246, ч. 2 ст. 15,ч. 2 ст. 185 КК України, яку прийняти до свого провадження (том 1 а.с. 13-16).
- постанова прокурора Вінницької прокуратури з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Козореза І.О. про передачу кримінальної справи від 11 жовтня 2012 р., якою постановлено передати кримінальну справу № 12201011 іншому слідчому для провадження досудового слідства (том 1 а.с. 20).
- постанова старшого прокурора Вінницької прокуратури з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Оскоми О.М. про прийняття кримінальної справи до свого провадження від 11 жовтня 2012 р., якою постановлено прийняти вказану кримінальну справу до свого провадження та негайно приступити до провадження слідства в даній справі (том 1 а.с. 21).
- постанова старшого прокурора Вінницької прокуратури з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Оскоми О.М. про порушення кримінальної справи, прийняття до свого провадження та об`єднання кримінальних справ від 18 жовтня 2012 р., якою постановлено порушити кримінальну справу стосовно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 за ознаками злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 185 КК України, прийняти її до свого провадження та об`єднати в одне провадження матеріали кримінальної справи № 12201011 з матеріалами порушеної кримінальної справи стосовно ОСОБА_1 , за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 185 КК України, яку прийняти до свого провадження (том 1 а.с. 7-9).
- постанова старшого прокурора Вінницької прокуратури з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Оскоми О.М. про часткове закриття окремих матеріалів кримінальної справи від 18 жовтня 2012 р., якою матеріали кримінальної справи № 12201011 стосовно ОСОБА_1 ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 191, ст. 246, ч. 2 ст. 364 КК України в частині привласнення чужого майна службовою особою шляхом зловживання службовим становищем, тобто за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ч. 191 КК України, закрити на підставі ст. 6 п. 2 КПК України, тобто за відсутністю в діянні складу злочину (том 1 а.с. 4-6).
Отже, станом на 19 вересня 2011 р., тобто на дату постановлення прокурором Вінницької прокуратури з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері молодшого радника юстиції Козорез І.О. постанови про приєднання до справи речових доказів колод дерев об`ємом 32,53 м3 даний прокурор був не уповноважений здійснювати жодні процесуальні дії у даній кримінальній справі, оскільки останній був включений до складу слідчо-оперативної групи по кримінальній справі № 12201011, як вбачається із вищенаведеного лише 28 серпня 2012 р.
За таких обставин суд приходить до висновку, що наведені вище положення КПК України ( в редакції 1960 року) щодо меж повноважень прокурора в конкретній кримінальній справі у даному випадку дотримані не були.
У змісті рішення Конституційного Суду України від 20.10.2011 р. у справі № 1-31/2011 суд прийшов до висновку, що аналіз положення частини 3 статті 62 Конституції України «обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом» дає підстави для висновку, що обвинувачення у вчиненні злочину не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою.
У відповідності до пункту 6 частини 1 статті 244 КПК України (в редакції 1960 року) за результатами попереднього розгляду справи суддя своєю постановою приймає одне з таких рішень про повернення справи на додаткове розслідування.
Згідно пункту 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 6 «Про практику застосування кримінально-процесуального законодавства при попередньому розгляді кримінальних справ у судах першої інстанції» статтею 246 КПК України передбачено вичерпний перелік підстав для повернення справи на додаткове розслідування зі стадії попереднього розгляду.
Враховуючи викладене суд приходить до висновку про те, що під час досудового розслідування допущено такі порушення вимог КПК України (в редакції 1960 року), без усунення яких справа не може бути призначена до судового розгляду, оскільки суд не може вирішити питання, що підлягають вирішенню під час проведення попереднього розгляду справи. При цьому, суд позбавлений можливості усунути вказані недоліки в судовому засіданні самостійно або шляхом дачі судових доручень, в силу своєї диспозитивності, процесуальних можливостей та покладення зазначеного обов`язку на органи досудового слідства і прокурора, у зв`язку із чим у даному випадку наявні законодавчо визначені підстави для повернення справи на додаткове розслідування зі стадії попереднього розгляду.
У відповідності до абзацу 5 пункту 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 6 «Про практику застосування кримінально-процесуального законодавства при попередньому розгляді кримінальних справ у судах першої інстанції» повертаючи справу на додаткове розслідування, суддя у постанові відповідно до вимог частини 3 статті 246 КПК повинен вирішити питання про запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Оскільки учасниками попереднього розгляду справи не ставилось питання про зміну запобіжного заходу відносно обвинувачених, суд також не вбачається таких підстав.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 21, 223, 224, 237, 244, 246 КПК України (в редакції 1960 року), постановою Пленуму Верховного Суду України від 11.02.2005 р. № 2 «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування», суд -

постановив:

Клопотання захисника Болманенко О.О., в інтересах обвинувачених ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про направлення кримінальної справи прокурору для проведення додаткового розслідування задовольнити.
Кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1 у скоєнні злочинів передбачених частиною 5 статті 27, частиною 2 статті 185, частиною 2 статті 364, статтею 246 КК України, ОСОБА_2 у скоєнні злочинів передбачених частиною 2 статті 185,статтею 246 КК України та ОСОБА_3 у скоєнні злочинів передбачених частиною 2 статті 185, статтею 246 КК України направити прокурору Вінницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону для організації проведення додаткового розслідування.
Запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 залишити попередній підписку про невиїзд.
На постанову суду протягом семи діб з дня її винесення учасники процесу можуть подати апеляції до Вінницького апеляційного суду через Іллінецький районний суду Вінницької області.

Суддя: