ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/818/1748/21 Доповідач ОСОБА_2
Категорія: домашній арешт
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5

прокурора - ОСОБА_6
захисника - ОСОБА_7

підозрюваної - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Київського районного суду м.Харкова від 05 серпня 2021 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ ХРУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 , погодженого з прокурором Київської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000140 від 26.07.2021 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

05.08.2021 року слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням на неї обов`язків передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

В обґрунтування клопотання слідчий посилався на обґрунтованість підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, яку підтверджував наданими до клопотання доказами і наявністю ризиків, передбачених п.п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України. Враховуючи особу підозрюваної, а також передбачене за інкримінований їй злочин покарання, яке само по собі є ризиком, який може свідчити про неналежну процесуальну поведінку підозрюваної у майбутньому та у зв`язку з чим вона може переховуватись від органів досудового слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 05 серпня 2021 року клопотання слідчого задоволено.
Застосовано відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту (цілодобово) за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 в межах строку досудового розслідування до 03.10.2021 року включно.

Покладено на ОСОБА_8 обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора чи суду за кожною вимогою; 2) цілодобово не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) не виїжджати за межі м. Харкова та Харківської області; 4) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; 5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Не погодившись із вказаним рішенням слідчого судді, захисник підозрюваної ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить зазначену ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволені клопотання слідчого.
В обґрунтування апеляційної скарги захисник зазначає, що жодний ризик передбачений статтею 177 КПК України слідчим та прокурором не доведений.

Стверджує, що з 09.08.2021 по 10.09.2021 підозрювана ОСОБА_8 перебуває у щорічній відпустці, а також на лікарняному з приводу перелому 5 плюсневої кістки лівої стопи (травма 26.06.2021) та буде продовжувати лікарняний для належної реабілітації. Тобто, роботу вона не відвідує чим не може впливати на потерпілу та свідків, а також знищити докази, які вилучені вже слідчим та долучені до матеріалів справи. Щодо ухилення від слідства, то потерпіла внаслідок травми ледве рухається за допомогою спеціальних пристроїв (костилів), має міцні соціальні зв`язки в місті Харкові (де мешкає її чоловік, діти, онуки) і не буде ухилятись від слідства та суду.

Заслухавши доповідь судді, доводи підозрюваної та її захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В апеляційній скарзі захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження у зв`язку з тим, що в судовому засіданні було проголошено резолютивну частину ухвали, а повний текст ухвали, що оскаржується отримано 26.08.2021 року.
Колегія суддів доводи представника власника майна про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді визнає поважними та вважає за необхідне поновити цей строк.
З матеріалів провадження вбачається, що в провадженні ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000140, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.07.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

04.08.2021 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми обрання запобіжного заходу.

Згідно зі ст.2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Статтею 181 КПК України передбачено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби і може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до вимог пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування підозрюваного, обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Крім того, колегія суддів враховує рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти долученого Королівства», де зазначено, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_8 слідчий суддя дійшов висновку про те, що слідчий та прокурор довели що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту зможе запобігти ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України, та навели достатньо обставин та доказів, на підставі яких обґрунтували клопотання про застосування саме цього запобіжного заходу.

Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді, оскільки він ґрунтується на нормах чинного законодавства та належному врахуванні фактичних відомостей.

Так, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих їй дій, передбачених ч.43 ст.368 КК України, підтверджується відомостями, які містяться у: протоколі допиту потерпілої; протоколі огляду, копіювання та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів-грошових коштів; протоколі огляду місця події, який проведено 03.08.2021 у приміщенні службового кабінету КНП «Міська дитяча поліклініка № 23» Харківської міської ради за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, 133, під час якого у ОСОБА_8 вилучені грошові кошти в розмірі 5 000 грн., отримані нею в якості неправомірної винагороди від ОСОБА_10 ; протоколах допитів свідків; виписці з наказу КЗОЗ «Обласний центр медико-соціальної експертизи» про призначення ОСОБА_8 на посаду голови Київської МСЕК Київського району «Обласний центр медико-соціальної експертизи»; посадовій інструкції; положенні про Київську міжрайонну медико-соціальну експертну комісію КЗОЗ «Обласний центр медико-соціальної експертизи»; іншими матеріалами кримінального провадження (а.с. 1-50)

Враховуючи обсяг відомостей судового провадження, колегія суддів вбачає, що вони об`єктивно свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваної, як вжиття запобіжних заходів у зв`язку з наявністю саме обґрунтованої підозри, а також наявності у матеріалах провадження доказів, які формують внутрішнє переконання причетності ОСОБА_8 , до вчинення певних дій, згідно підозри.

Перевіряючи доцільність обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту та наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме, можливість ОСОБА_8 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілу, свідків у кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що суд дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження та відомості про особу підозрюваної.

Згідно відомостей, що є наявними в матеріалах судового провадження ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, тобтоодержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.
Враховуючи, що дії ОСОБА_8 , за вчинення яких їй повідомлено підозру, класифікуються як тяжкий злочин та з урахуванням вимог ст. 45 КК України, є корупційним злочином, внаслідок чого колегія суддів вбачає, що існує суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства.

Так, відповідно до абзацу 2 Угоди про створення групи держав по боротьбі з корупцією (GRECO) від 05.05.1998 корупція являє собою величезну загрозу правовим нормам, демократії, правам людини, об`єктивності та соціальній справедливості, перешкоджає економічному розвиткові та ставить під загрозу стабільність демократичних інститутів та етичних норм суспільства.

Корупція спотворює моральний стан будь-якого суспільства; порушує соціально-економічні права бідних та незахищених прошарків суспільства; підриває демократію; руйнує верховенство права, яке є основою кожного цивілізованого суспільства; затримує розвиток; та позбавляє суспільство, і зокрема, бідних, переваг вільного та відкритого змагання ( Лімська декларація від 11.09.1997, прийнята на VIII Міжнародній конференції по боротьбі з корупцією, Ліма, Перу, 7-11 вересня 1997 року).

Корупція загрожує правопорядку, демократії та правам людини, руйнує належне управління, чесність та соціальну справедливість, перешкоджає конкуренції та економічному розвиткові і загрожує стабільності демократичних інститутів і моральним засадам суспільства (абз.5 преамбули Кримінальної конвенції про боротьбу з корупцією (ETS 173) від 27.01.1999, ратифікованої Законом України № 252-V від 18.10.2006, що набрала чинності 01.03.2010).

Абзацом 2, 4 преамбули до Конвенції Організації Об`єднаних Націй проти корупції від 31.10.2003, ратифікованої Законом України № 251-V від 18.10.2006, що набрала чинності 01.03.2010 встановлено, що корупція породжує серйозні проблеми і загрози для стабільності й безпеки суспільств, що підриває демократичні інститути й цінності, етичні цінності й справедливість та завдає шкоди сталому розвитку й принципу верховенства права. Випадки корупції, пов`язані з великими обсягами активів, які можуть складати значну частку ресурсів держави, ставлять під загрозу політичну стабільність і сталий розвиток цих держав.

За таких обставин колегія суддів зазначає, що саме внаслідок суспільної небезпечності таких дій є підстави вважати існування наявності ризику, що підозрювана може переховуватись від правоохоронних органів та суду, що в свою чергу призведе до порушення розумних строків досудового слідства, а також належне дотримання сторонами їх процесуальних прав та обов`язків.

Доводи захисника проте, що ризик переховування від органів досудового розслідування не підтверджений, внаслідок того, що ОСОБА_8 перебуває на лікарняному з приводу перелому 5 плюсневої кістки лівої стопи (травма 26.06.2021) та буде продовжувати лікарняний для належної реабілітації, є необґрунтованими, оскільки такі обставини не здатні перешкодити можливості вчинити підозрюваною дії, передбачених п.1 ч.1 ст.177 КК України та фактичної можливості переховуватись, як на території України так і на території тимчасово окупованої частини території Донецької та Луганської областей.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, статті 95, 224 КПК).

Крім того, колегія суддів приймає до уваги те, що ОСОБА_8 неодноразово контактувала із особами, які були обізнані в її протиправній діяльності та зможуть в подальшому надати показання щодо фактичних обставин кримінального провадження. Враховуючи викладене, існує ймовірність того, що ОСОБА_8 зможе незаконно впливати на свідків з метою примушування їх до дачі завідомо неправдивих показів або відмови від їх надання, що негативно вплине на хід досудового розслідування в цілому.

Також, колегія суддів вбачає існування ризику знищення, сховання або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_8 вчинила дії відповідно до підозри з використанням наданого їй службового становища, тому може здійснити спроби щодо використання свого службового становища з метою перешкоджання кримінальному провадженню,а також має можливість вплинути на хід досудового розслідування, продовжуючи вчиняти корупційні злочини.
Зазначене вказує на неможливість в цьому конкретному випадку застосування до підозрюваної іншого більш м`якого запобіжного заходу.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрювана може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваною зазначених дій.

При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрювана обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що вона має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Колегія суддів бере до уваги особу підозрюваної а саме те, що вона має зареєстроване місце проживання, одружена, проте зазначені обставини не зменшують існування ризиків, оскільки вказані обставини існували і на час вчинення протиправних дій, згідно підозри, а тому вони не утворюють жодних моральних запобіжників, які унеможливлюють дії підозрюваної, що пов`язані з вище наведеними ризиками при обранні нею певної моделі поведінки, а відтак не здатні перешкодити вчинити йому дії, передбачені п.п. 1,2,3,5 ч.1 ст.177 КК України.

За таких обставин доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на наявних матеріалах провадження.

Отже, доводи апеляційної скарги захисника щодо необґрунтованості ухвали слідчого судді є безпідставними, оскільки слідчим суддею було належним чином перевірено та досліджено докази, надані слідчим та стороною захисту, враховані докази, які вказують на обґрунтованість підозри, а також відомості, які характеризують особу підозрюваної, її вік, сімейний стан та стан здоров`я. При цьому, висновки слідчого судді належним чином мотивовані та наведені обґрунтовані підстави для застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі захисника, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 179, 376, 404, 407 ч.3 п.1, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Поновити захиснику підозрюваної ОСОБА_8 адвокату ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 05 серпня 2021 року.
Апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 05 серпня 2021 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, але в частині поновлення строку на апеляційне оскарження може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: