Справа № 346/2103/21
Провадження № 1-кп/346/460/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2021 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1
з участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
представника потерпілого ОСОБА_6
розглянувши в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, на утриманні двоє малолітніх дітей, раніше не судимого, депутатом не обирався,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ст. 125 ч. 2, ст. 129 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисних дій, які виразились в умисному нанесенні легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я та у вчиненні умисних дій, які виразились у погрозі вбивством.
Кримінальні правопорушення вчинено при наступних обставинах.

Близько 16 год. 30 хв. 21.03.2021 року ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на роздоріжжі вулиць Шевченка та Леонтовича в с. Княждвір, Коломийського району, Івано -Франківської області, зустрів свого знайомого ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 жителя АДРЕСА_1 , з яким перебуває в тривалих неприязних відносинах та вчинив з ним словесний конфлікт.

У подальшому, ОСОБА_4 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання щодо здоров`я потерпілого наніс йому два удари ручним господарським інструментом - секатером (садовими ножицями), який мав при собі, один в ділянку голови та один в ділянку правого стегна, а також один удар кулаком в обличчя, внаслідок чого ОСОБА_7 спричинено тілесні ушкодження у вигляді забійної рани в межах лобної ділянки ліворуч, синців в межах нижньої губи зліва (з крововиливом під слизовою оболонкою нижньої губи) в ділянках лівого ліктьового суглобу, лівої сідничної ділянки, правого стегна та ділянки лівого колінного суглобу.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 08.04.2021 року кожен з синців на тілі ОСОБА_8 відноситься до легкого тілесного ушкодження, а рана голови відноситься до легкого тілесного ушкодження що спричинило, які спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що 21 березня 2021 року близько 17 години 00 хвилин, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на території господарства, яке належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: на городі біля житлового будинку, що в АДРЕСА_1 , на ґрунті тривалих неприязних відносин, вчинив словесний конфлікт із сусідом ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителем АДРЕСА_1 , в ході якого висловлювався нецензурними словами в його сторону та погрожував фізичною розправою.

В ході словесного конфлікту ОСОБА_4 тримаючи в руках ручний господарський інструмент сокиру, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, став погрожувати вбивством ОСОБА_7 .

Продовжуючи свої дії, ОСОБА_4 замахнувся сокирою на потерпілого ОСОБА_7 , став бігти за ним, при цьому скоював рухи характерні для наміру завдати сокирою удар останньому, голосно кричав та погрожував вбивством.

Вказані дії з боку ОСОБА_4 , потерпілий ОСОБА_7 сприйняв як конкретну і реальну погрозу вбивством і мав реальні підстави побоюватись здійснення цієї погрози, а тому почав втікати від нього.

Неправомірні дії ОСОБА_4 припинив тільки після того, як був помічений ОСОБА_9 , яка почала голосно кричати і вимагати припинити конфлікт та покинути територію, належного їй господарства.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.2 ст.125, ч.1 ст. 129 КК України визнав та пояснив, що 21 березня 2021 року йшов з донькою в с. Княждвір зустрів свого знайомого ОСОБА_7 , з яким в нього давні неприязні відносини. Між ними відбувся конфлікт, в ході якого він завдав потерпілому удари секатором, який тримав в руці, а також кулаком. Згодом побіг додому, де взяв сокиру і побіг за ОСОБА_7 , погрожуючи йому, що вб`є. У вчиненому щиро розкаюється та просить його суворо не карати.

Представник потерпілого в судовому засіданні щодо міри покарання поклався на розсуд суду.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що своїми умисними діями, які виразились в умисному нанесенні легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, а своїми умисними діями, які виразились у погрозі вбивством, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 129 КК України.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить визнання вини, щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого суд не вбачає.

В якості ознак, що характеризують особу обвинуваченого суд враховує, що він характеризується виключно позитивно, раніше не судимий, має на утриманні двох малолітніх дітей, його молодий вік.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що одна лише тяжкість вчинених в даному випадку кримінальних правопорушень не може бути єдиною та безумовною підставою для висновку про неможливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, а тому йому слід призначити покарання:

- за ч.2 ст. 125 КК України у вигляді громадських робіт в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України;

- за ч. 1 ст. 129 КК України у вигляді обмеження волі в межах санкції ч. 1 ст. 129 КК України, зі звільненням від відбуття покарання з іспитовим строком згідно положень ст. 75 КК України та покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки зазначене покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Питання про речові докази слід вирішити в порядку ст.. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч.1 ст. 129 КК України, та призначити покарання:

- за ч. 2 ст. 125 КК України у виді громадських робіт на строк сто годин;
- за ч. 1 ст. 129 КК України у виді одного року обмеження волі
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді одного року обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.
На підставі ст.76 КК України зобов"язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази :

- секатор (садові ножиці) та сокиру із жовтою дерев`яною рукояткою знищити.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
На вирок може бути подана апеляція до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1