Справа № 361/2000/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/93/2021 Доповідач у ІІ інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 листопада 2021 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду
кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів: ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
особи, щодо якої
подано клопотання ОСОБА_7 ,
законного представника ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 серпня 2020 року, якою до

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бровари, Київської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого у повній сім»ї за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,-

застосовано примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження,-

В С Т А Н О В И Л А :

20 серпня 2020 року до Броварського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання про застосування відносно ОСОБА_7 примусових заходів виховного характеру.
Згідно клопотання, 22 травня 2016 року на вул. Єсеніна в м. Бровари на території військового містечка №161, приблизно о 02 год. 00 хв., неповнолітній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , керуючи технічно-справним автомобілем марки «Skoda Octavia Tour 1.6», бежевого кольору, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить його батьку ОСОБА_8 , в порушення вимог п. 10.9. та 10.1. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року та введених в дію з 01 січня 2002 року (далі ПДР України), згідно з якими п. 10.9 «Під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасника руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.» та п. 10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху» не був уважний під час керування транспортним засобом, мав технічну можливість попередити та уникнути наїзду на пішохода - працівника поліції ОСОБА_10 , який знаходився біля відкритих передніх водійських дверей автомобіля, правою рукою увімкнув на коробці передач автомобіля задню передачу та розпочав рух, керуючи автомобілем заднім ходом, внаслідок чого, під час руху автомобіля, передньою дверкою водія, яка була відчинена, збив з ніг потерпілого ОСОБА_10 , який упав на правий бік, в подальшому ОСОБА_7 , не зупиняючи рух автомобіля, здійснив лівим переднім колесом автомобіля наїзд на ОСОБА_10 , переїхавши йому ліву ногу, спричинивши при цьому йому тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому кісток лівої гомілки в нижній частині третини, рваної рани в нижній третині лівої гомілки по внутрішній поверхні, багатоуламкового перелому кісток лівої гомілки в нижній третині зі зміщенням уламків, які згідно висновку судово-медичного експерта № 118 від 21.10.2016 відносяться до категорії тяжких тілесних пошкоджень за критерієм небезпеки для життя, який досліджувався судом в ході судового розгляду.
Попередньо дії неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , органом досудового розслідування за ознаками умисного заподіяння працівникові правоохоронного органу тяжкого тілесного ушкодження у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, кваліфіковані за ч.3 ст.345 КК України та 31.03.2017 обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001950 від 23.05.2016 скеровано на розгляд Броварського міськрайонного суду Київської області.
Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 серпня 2020 року задоволено клопотання прокурора прокуратури Київської області, погоджене заступником прокурора Київської області про застосування в кримінальному провадженні №0001950 від 23.05.2016 примусових заходів виховного характеру щодо ОСОБА_7 . Застосовано до ОСОБА_7 примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження. Вирішено питання стосовно речових доказів.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції захисник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 серпня 2020 року про застосування до неповнолітнього ОСОБА_7 примусових заходів виховного характеру у вигляді застереження. Постановити нову ухвалу, якою клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру залишити без задоволення, а кримінальне провадження стосовно ОСОБА_7 за ч.3 ст.345 КК України закрити.
В обґрунтування апеляційної скарги захисник зазначає, що суд першої інстанції, за клопотанням прокуратури Київської області про застосування до неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , примусових заходів виховного характеру за вчинення суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, застосував до останнього примусовий захід у вигляді застереження.
Разом з тим, Кримінальний процесуальний кодекс України не передбачає зміну обвинувачення у кримінальному провадженні клопотанням, а відтак обвинувачений ОСОБА_7 за ч.3 ст.345 КК України судом першої інстанції мав бути виправданий, а клопотання прокуратури залишено без задоволення.
Окрім того, в порушення норм ст.341 КПК України, обвинувальний акт відносно неповнолітнього ОСОБА_7 за ч.3 ст.345 КК України не був змінений на обвинувальний акт за ч.2 ст.286 КК України стосовно останнього.
Заслухавши доповідь судді,
пояснення захисника ОСОБА_11 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити,
пояснення неповнолітнього ОСОБА_7 та його законного представника ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити,
пояснення прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін,
перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_9 підлягає до часткового задоволення.
Положеннями ст. 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Частиною 1 ст. 484 КПК Українивстановлено, що кримінальне провадження щодо неповнолітніх здійснюється у загальному порядку з урахуванням особливостей, передбачених Главою 38 (Кримінальне провадження щодо неповнолітніх), та із дотриманням принципу забезпечення реалізації неповнолітніми особами права користуватися додатковими гарантіями, встановленими національним законодавством та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою.

Відповідно до ст.500 КПК України судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітніх, які не досягли віку кримінальної відповідальності, здійснюється згідно із загальними правилами цього Кодексу.

В силу ст. 501 КПК Українипід час постановлення ухвали у зазначеному провадженні суд з`ясовує чи мало місце суспільно небезпечне діяння, чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від одинадцяти років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння, чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

Зазначеним вимогам процесуального закону ухвала Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 серпня 2020 року не відповідає з огляду на таке.
Як вбачається з матеріалів провадження 31.01.2017 до Броварського міськрайонного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001950 від 23.05.2016 за обвинуваченням неповнолітнього ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 345 КК України.
Під час судового розгляду даного кримінального провадження 20.08.2020 року прокурор групи прокурорів ОСОБА_12 звернувся до суду з клопотанням про застосування до неповнолітнього ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , примусових заходів виховного характеру за вчинення суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.
Прокурор в клопотанні вказував, що в ході судового розгляду кримінального провадження встановлено, що пред`явлене ОСОБА_7 обвинувачення підлягає зміні в частині правової кваліфікації, оскільки під час судового розгляду кримінального провадження, за результатами дослідження матеріалів кримінального провадження та показань свідків, встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого висунуте обвинувачення та про які стороні обвинувачення відомо не було під час направлення до суду обвинувального акту, тому дії неповнолітнього ОСОБА_7 слід кваліфікувати як порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.
Також прокурор зазначив, що відповідно до ст.498 КПК України ОСОБА_7 не досяг віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність за ч.2 ст.286 КК України 1 років, тобто він не є суб`єктом указаного злочину, то стосовно останнього необхідно застосувати примусові заходи виховного характеру.
Відповідно до положень ч.1, 2 ст.338 КПК України з метою зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення прокурор має право змінити обвинувачення, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.
Дійшовши до переконання, що обвинувачення потрібно змінити, прокурор після виконання вимог статті 341 цього Кодексу складає обвинувальний акт, в якому формулює змінене обвинувачення та викладає обґрунтування прийнятого рішення. Копії обвинувального акта надаються обвинуваченому, його захиснику, потерпілому, його представнику та законним представникам. Обвинувальний акт долучається до матеріалів кримінального провадження. Потерпілому роз`яснюється право на підтримання обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі, якщо змінене обвинувачення є більш м`яким.

Між тим, матеріали кримінального провадження не містять даних про зміну прокурором обвинувачення шляхом звернення до суду із новим обвинувальним актом.
Поза увагою суду першої інстанції залишилось те, що зміна обвинувачення шляхом подання клопотання загалом не передбачена.
Враховуючи вищевикладені норми кримінального процесуального закону, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_11 про те, що діючими нормами кримінального процесуального закону не передбачено зміна правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення таким процесуальним документом, як клопотання про застосування до неповнолітнього заходів виховного характеру, а прийняття такої зміни та розгляд за таким чином зміненим обвинуваченням указує на істотне порушення вимог кримінального процесуального Закону.
Разом з тим, як слідує зі змісту ухвали, суд встановивши фактичні обставини вчиненого неповнолітнім ОСОБА_7 суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та задовольнив клопотання прокурора, застосувавши до неповнолітнього ОСОБА_7 примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що вищезазначені порушення вимог кримінального процесуального закону є істотними, такими, що перешкодили ухвалити суду законне і обґрунтоване рішення, та є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України.
Оскільки, колегія суддів позбавлена можливості усунути вказані недоліки в ході апеляційного перегляду даного провадження, тому ухвала суду відповідно до ст. 412, 415 КПК України, підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду провадження в суді першої інстанції.

При новому розгляді кримінального провадження, який суд першої інстанції повинен провести з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, повно і всебічно дослідити обставини справи, та постановити в справі законне й обґрунтоване рішення.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 задовольнити частково.
Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 серпня 2020 року щодо ОСОБА_7 скасувати.
Призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Судді ____________________ ___________________ _____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4