Справа № 464/7123/20
пр.№ 1-кп/464/275/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.10.2021 року

Сихівський районний суд м.Львова

в складі :головуючої-судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Львові кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 Кримінального кодексу України, -

в с т а н о в и в :

до Сихівського районного суду м. Львова надійшов обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 Кримінального кодексу України.

Згідно обвинувального акту, обвинувачений ОСОБА_5 , обвинувачується в тому, що він приблизно на початку грудня 2020 року, більш точний час та місце досудовим розслідуванням не встановлено маючи намір на незаконне зберігання, придбання вибухової речовини, без передбаченого законом дозволу, придбав предмет, який є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини тротилу, поміщеним в оболонку з ізоляційної стрічки до якої приєднано 14 патронів та дроти, який в подальшому зберігав у гаражному приміщенні № НОМЕР_1 , що знаходиться в ГБОК «Галич», що по вул. Пирогівка, 42, у м. Львові, без передбаченого законом дозволу, до моменту їх виявлення та вилучення працівниками поліції під час проведення обшуку де було виявлено та вилучено предмет, який являється конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини тротилу масою 273,2 г., поміщеним в оболонку з ізоляційної стрічки до якої приєднано 14 (чотирнадцять) патронів калібру 5,45 мм. та електричні дроти, та відноситься до категорії «вибухові речовини», тротил відноситься до бризантних вибухових речовин.

23.02.2021 року між прокурором Франківської окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на стадії досудового слідства, укладено по кримінальному провадженню №0001536 від 10.12.2020 року угоду про визнання винуватості, яку направлено на розгляд до суду.
Відповідно до укладеної угоди ОСОБА_5 беззастережно визнав свою вину у вчиненні злочину. Також сторонами угоди узгоджено покараннядля ОСОБА_5 за вчинений злочин, а саме позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком, який буде призначений судом та покласти на нього обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, а саме періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Заслухавши думку учасників процесу, які просили затвердити угоду, суд приходить до висновку, що в затвердженні угоди про визнання винуватості слід відмовити та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування з наступних підстав.

Статтею 468 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні можуть бути укладені такі види угод: 1) угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим; 2) угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. ст. 468-475 цього Кодексу.
Згідно ст.472 КПК України в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди. В угоді зазначається дата її укладення та вона скріплюється
Відповідно до ч.7 ст.474 КПК України суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладання угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства.
Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу, і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст.2 КПК України).
Згідно положень ч.ч.1,2 ст. 65, ч. 2 ст. 50 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів, та при призначенні покарання суду слід врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також слід виходити з того, що покарання має бути призначене відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу й у межах санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, яке передбачає відповідальність за вчинений злочин та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
Однією із умов укладеної угоди є погоджене сторонами покарання за злочин передбачений ч.1 ст.263 КК України 3 роки позбавлення волі та звільнення від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з випробовуванням та іспитовим строком , який буде призначено судом.
Проте, суд вважає, що сторони передчасно дійшли до висновку щодо можливості застосування до обвинуваченого ст. 75 КК України та звільнення від відбування покарання з іспитовим строком з огляду на наступне.
Як встановлено судом, ОСОБА_5 08.10.2018 року був засуджений Рогатинським районним судом Івано-Франківської області за вчинення злочину передбаченого ч.2 ст.309 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 2 роки.
Із обвинувального акту вбачається, що злочин у вчинені якого обвинувачений зобов`язався визнати винуватість вчинений ним через нетривалий проміжок часу (2 місяці) після завершення іспитового строку за попереднім вироком.
Крім того, як вбачається з долученої прокурором копії обвинувального акту від 28.06.2019 року, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні іншого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, під час відбуття іспитового строку за попереднім вироком, який на даний час перебуває на розгляді Сихівського районного суду м.Львові.
Зазначені обствини свідчать, що застосування ст.75 КК України судом не призвело до виправлення обсвинуваченого, оскільки такий обвинувачується у вчиненні одного злочину під час іспитого строку, а іншого після нетривалого проміжку часу з дня закінченя іспитого строку, а відтак, дані угоди про можливість застосування до обвинуваченого ст.75 КК України та звільнення від відбування покарання з іспитовим строком за даний злочин є необгрунтованим та передчасним.
Враховуючи те, що ОСОБА_5 , непрацюючий, неповнолітніх та непрацездатних осіб на утриманні немає, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину після застосування до нього раніше ст.75 КК України, суд вважає, що за даних обставин неможливо зробити висновок про те, що узгоджене стронами покарання призведе до досягнення мети визначеної ст.50 КК України.
Таким чином, суд приходить до висновку, що угода про визнання винуватості від 23.02.2021 року, укладена між прокурором та підозрюваним, за участю захисника з призначенням узгодженого сторонами покарання, не може бути затверджена, оскільки одна з її умов не відповідає вимогам ст.ст.50,65 КК України та не відповідає інтересам суспільства.
Відповідно до ст. 314 КПК України, наслідком відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної під час досудового розслідування, є повернення кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування.

Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що у затвердженні угоди про визнання винуватості слід відмовити та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування.

Керуючись ст. ст. 314, 468, 469, 471, 474 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :
у затвердженні угоди про визнання винуватості від 23 лютого 2021 року, укладеної у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 Кримінального кодексу України- відмовити та матеріали кримінального провадження повернути Франківській окружній прокуратурі м.Львова, для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуюча: