УХВАЛА

12 січня 2022 року
м. Київ

справа № 674/982/21
провадження № 51-156 ск 22
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 12 серпня 2021 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 07 грудня 2021 року щодо нього,
встановив:
Вироком Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 12 серпня 2021 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 115 Кримінального кодексу України (далі КК), та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років.
Ухвалою Хмельницького апеляційного судувід 07 грудня 2021 року вирок місцевого суду залишено без змін.
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 , не погоджується із судовими рішеннями,порушує питання про їх перегляд.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), колегія суддів приходить до наступного.
Як убачається із касаційної скарги засудженого, її адресовано Вищому спеціалізованому суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, однак, відповідно до пункту 21 частини 1 статті 3 КПК судом касаційної інстанції є Верховний Суд.

Згідно з пунктом 4 частини 2 статті 427 КПК в касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка її подає, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Тобто, таке обґрунтування має узгоджуватися з положеннями частини 1 статті 438 КПК, згідно з якими підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (стаття 412 КПК); 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (стаття 413 КПК); 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (стаття 414 КПК).
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції та навести зрозумілі аргументи в обґрунтування своєї позиції.
При цьому слід враховувати, що відповідно до статті 433 КПКсуд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Оскарження судових рішень з підстав неповноти судового розгляду та невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, згідно зі статтею 410 та статтею 411 КПК, є предметом розгляду суду апеляційної інстанції.

Однак усупереч наведеним положенням процесуального закону засуджений у своїй скарзі не наводить обґрунтування своїх вимог, із зазначенням того, у чому саме, на його думку, полягає незаконність судових рішень, з огляду на положення статей 412-414 КПК. Не містить скарга і посилань на те, які саме порушення закону, були допущені судами першої та/або апеляційної інстанцій під час розгляду кримінально провадження в судах.
Натомість як убачається зі змісту касаційної скарги, засуджений посилається на неповноту судового розгляду, що не може слугувати підставою для здійснення провадження судом касаційної інстанції, який є судом права, а не факту.
Окрім того, як слідує зі вступної та прохальної частин касаційної скарги, її подано на вирок Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 12 вересня 2021 року, при цьому засуджений долучає копію вироку місцевого суду від 12 серпня 2021 року.

Згідно з пунктом 5 частиною 2 статті 427 КПК касаційна скарга повинна містити вимоги особи, яка її подала із зазначенням того, яке рішення має прийняти суд касаційної інстанції.
Такі вимоги мають відповідати приписам статті 436 КПК, згідно з якими суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.
Викладені у касаційній скарзі вимоги до касаційного суду не узгоджуються з вищенаведеними положеннями в частині повноважень суду касаційної інстанції за наслідками касаційного розгляду, оскільки засуджений ОСОБА_4 просить лише скасувати оскаржувані судові рішення.
Зазначені недоліки касаційної скарги перешкоджають Суду вирішити питання про відкриття провадження.
Відповідно до частини 1 статті 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали собою, яка подала касаційну скаргу.

Верховний Суд звертає увагу, що особа, яка подає касаційну скаргу та якій надано строк на усунення її недоліків, може виправити їх шляхом складання нового тексту касаційної скарги, якщо зауваження колегії суддів стосувалися змістовної частини скарги, та/або шляхом подання додаткових документів, якщо всупереч вимогам КПК, вона не надала усіх документів, які мають подаватися разом з касаційною скаргою.

На підставі викладеного та керуючись частиною 1 статті 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 12 серпня 2021 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 07 грудня 2021 року щодо нього залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ним копії даної ухвали для усунення вказаних недоліків.
У разі неусунення в установлений строк недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, така скарга повертається особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3