Миколаївський районний суд Миколаївської області

Справа № 945/1868/20
Провадження № 1-кп/945/343/20
Ухвала
Іменем України

30 вересня 2021 року м.Миколаїв

Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Миколаєві клопотання прокурора Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_6 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Iрмашли, район Шемкир, Азербайджан, азербайджанця, громадянина Азербайджана, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 зв`язку із примиренням винного з потерпілим у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.08.2020 року за №0000505 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, за фактом порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження,
встановив:

До Миколаївського районного суду Миколаївської області надійшло клопотання прокурора Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_6 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням винного з потерпілим у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.08.2020 року за №0000505 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, за фактом порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження, у вчиненні якого 19.10.2020 року повідомлено підозру ОСОБА_4 .
Відповідно до клопотання, 10.08.2020 року о 03 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , керуючи технічно несправним автомобілем марки VOLVO FL 615, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , несправність якого полягала у встановленні шин з різними малюнками протекторів на автомобілі, що не відповідало вимогам п.31.1 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), рухався в темний час доби по сухому асфальтобетонному дорожньому покриттю автодороги «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ» у Миколаївському районі Миколаївської області, з боку м.Миколаєва у напрямку м.Одеса. В салоні вищевказаного автомобіля окрім водія перебував пасажир ОСОБА_5 . Рухаючись у вищевказаних умовах, водій ОСОБА_4 , в порушення вимог п. 2.3 «а, б», 12.1 правил дорожнього руху України, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміни, не обрав безпечної швидкості руху свого транспортного засобу з урахуванням дорожньої обстановки, яка склалася, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, крім того перед виїздом і не забезпечив технічно справний стан транспортного засобу, втратив контроль над керуванням свого транспортного засобу, що призвело до його виїзду з проїзної частини з подальшим з`їздом у правий по ходу руху кювет. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля VOLVO FL 615, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 отримав тілесні пошкодження у вигляді забійної рани лівого гомілковостопного суглобу, рваної рани правої стопи, закритого перелому правого стегна у верхній третині, відкритого переломовивиху лівої таранної кістки, які могли утворитися від дії тупих твердих предметів, в умовах ДТП, в результаті з`їзду автотранспортного засобу в кювет), при знаходженні в салоні автомобіля та згідно висновку судово-медичного експерта №965 від 14.08.2020 року відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я. Причиною дорожньо-транспортної пригоди стало порушення водієм ОСОБА_4 , вимог п.2.3а, б, 12.1 ПДР України, які згідно висновку автотехнічної експертизи по дослідженню механізму і обставин ДТП №20-1001 від 10.09.2020 року знаходяться в причинному зв`язку з настанням ДТП.
Вказане діяння підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.
19.10.2020 року прокурором ОСОБА_6 від підозрюваного ОСОБА_4 було отримано письмову заяву про те, що він згоден на закриття кримінального провадження та звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 Кримінального кодексу України у зв`язку з примиренням з потерпілим.
Крім того, 20.10.2019 року прокурором ОСОБА_6 від потерпілого ОСОБА_5 була отримана заява про те, що він згоден на звільнення підозрюваного ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України у зв`язку з примиренням.
У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 у зв`язку із примиренням винного з потерпілим у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.08.2020 року за №0000532 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, за фактом порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження. Також, у підготовчому судовому засіданні, прокурор ОСОБА_3 просив суд вирішити питання щодо скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва ОСОБА_7 від 17.08.2020 року на вилучений в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 10.08.2020 року автомобіль марки VOLVO FL 615, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_8 .
Обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав у повному обсязі та просив суд задовольнити клопотання прокурора. Щодо скасування арешту, накладеного на вищевказаний автомобіль, не заперечував.
Потерпілий ОСОБА_5 не заперечував щодо задоволення клопотання прокурора. Також не заперечував щодо скасування арешту на автомобіль.
Суд, заслухавши клопотання прокурора, враховуючи думку потерпілого та обвинуваченого, дійшов наступного.
Відповідно до вимог ст.46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Стаття 46 КК України не містить жодних обмежень в її застосуванні щодо кола осіб чи конкретних складів злочинів за умови наявності зазначених в самій нормі цього закону підстав та умов її застосування, а у відповідності з роз`ясненнями, що містяться у п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23.12.2005 року, за наявності передбачених у ст.46 КК України підстав, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.
Згідно з положеннями ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 вперше вчинив необережний нетяжкий злочин (в редакції Закону, чинного на день вчинення злочину), примирився з потерпілим, суд вважає за можливе звільнити його від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.286 КК України, а кримінальне провадження закрити у зв`язку із примиренням обвинуваченого з потерпілим.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_6 та звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, а кримінальне провадження відносно нього закрити на підставі ст.46 КК України.

Питання щодо накладеного арешту на вилучений транспортний засіб.
Питання щодо скасування арешту майна, суд приймає на підставі ч.4 ст.174 КПК України, відповідно до положень якої, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Так, судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва ОСОБА_7 від 17.08.2020 року накладено арешт на вилучений в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 10.08.2020 року автомобіль марки VOLVO FL 615, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва НОМЕР_3 належить ОСОБА_8 .
Положеннями статті 174 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) визначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Судова практика Європейського суду з прав людини орієнтує на те, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льон рот проти Швеції", має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства».)
При вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів, належить забезпечувати справедливу рівновагу між суспільним інтересом та правомірною метою, а також з вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
За таких обставин, суд вважає за необхідне скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді на вищевказаний транспортний засіб.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні складаються з витрат на проведення судової автотехнічної експертизи №20-948 від 08.09.2020 року у розмірі 2615 грн 04 коп, витрат на проведення транспортно-трасологічної експертизи №20-949 від 08.09.2020 року у розмірі 1144 грн 08 коп та витрат на проведення судової автотехнічної експертизи №20-1001 від 10.09.2020 року у розмірі 1470 грн 96 коп. Зазначені процесуальні витрати підлягають стягненню з ОСОБА_4 .
Речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
У даному кримінальному провадженні запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувався.
Керуючись, ст.46 КК України, ст.ст.174, 284, 285, 286, 369-372 КПК України, суд -
ухвалив:
Клопотання прокурора Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.
Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим ОСОБА_5 .
Кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.08.2020 року за №0000505 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, за фактом порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження, у вчиненні якого 19.10.2020 року повідомлено підозру ОСОБА_4 закрити.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва ОСОБА_7 від 17.08.2020 року на вилучений в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 10.08.2020 року автомобіль марки VOLVO FL 615, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва НОМЕР_3 належить ОСОБА_8 скасувати.
Автомобіль марки VOLVO FL 615, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 повернути власнику ОСОБА_8 ( АДРЕСА_2 ).
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення судової автотехнічної експертизи №20-948 від 08.09.2020 року у розмірі 2615 грн 04 коп, витрат на проведення транспортно-трасологічної експертизи №20-949 від 08.09.2020 року у розмірі 1144 грн 08 коп та витрати на проведення судової автотехнічної експертизи №20-1001 від 10.09.2020 року у розмірі 1470 грн 96 коп, а всього 5230 (п`ять тисяч тридцять) грн 08 коп.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом семи діб з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1