Справа №705/4283/18
1-кп/705/283/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2021 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області, в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000427 від 25.07.2018 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ош Ошської області, Киргизстан, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, на утриманні перебуває син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 11.09.2002 року Уманським районним судом Черкаської області за ст. 185 ч. 3, ст. 189 ч. 3 КК України до 3 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України (2001 року) від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців; 2) 26.06.2012 року Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ст. 15 ч. 3, ст. 185 ч. 3, ст. 70, п.п.2,3,4 ч. 1 ст. 76 КК України до 3 років 6 місяців. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки 6 місяців; 3) 22.01.2013 року Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ст. 186 ч. 3 КК України до 4 років позбавлення волі. В силу ст. 71 КК України частково приєднано не відбутий строк 6 місяців позбавлення волі по вироку Уманського міськрайонного суду від 26.06.2012 року і остаточно визначено до відбуття 4 роки 6 місяців позбавлення волі у виправній колонії середнього рівня безпеки для засуджених вперше. Відповідно до ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.01.2015 року на підставі ст. 82 КК України призначене покарання замінене більш м`яким покаранням у виді обмеження волі на строк на 2 місяці 8 днів. Судимість в установленому порядку не знята та не погашена,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 24.07.2018 року, близько 23 год. 00 хв., знаходячись на території домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , через не замкнені двері проник до приміщення будинку, а саме до кімнати веранди з метою здійснити нічліг. В подальшому, 25.07.2018 року близько 07 год. 30 хв. прокинувшись та побачивши телефон, який знаходився на підвіконнику в кімнаті веранди, вказаного вище будинку, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, повторно, викрав мобільний телефон марки Samsung J510H Galaxy J5 imei: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_6 , вартість якого, згідно висновку судової товарознавчої експертизи №10/508 від 13.09.2018 року становить 2130 грн. , чим спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину відповідно до пред`явленого йому обвинувачення, визнав повністю, погодився надати покази.

Обвинувачений ОСОБА_4 під час допиту в суді показав, що викладене в обвинувальному акті відповідає дійсності. Він дійсно влітку 2018 року, точної дати не пам`ятає, проник до будинку ОСОБА_6 щоб переночувати. Коли прокинувся побачив телефон на підвіконнику, який вирішив забрати. Телефон в подальшому повернув. У вчиненому щиро кається та просить суд суворо не карати.

З урахуванням повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні злочину, а також враховуючи думку прокурора, обвинуваченого, за відсутності заперечень з їх сторони та за відсутності сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів обвинувачення щодо тих обставин, які ніким не оспорюються: часу, місця, способу, предмету, наслідків вчинення кримінального правопорушення, зазначених у обвинувальному акті, та обмежив обсяг доказів, що підлягають дослідженню під час судового розгляду, допитом обвинуваченого, документами, що характеризують особу обвинуваченого та досудовою доповіддю. При цьому суд з`ясував, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, та роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. У суду не виникло сумнівів у добровільності позиції учасників судового провадження.

Допитавши обвинуваченого, дослідивши документи, що характеризують особу обвинуваченого, досудову доповідь, оцінивши фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються, суд дійшов висновку, що у судовому засіданні доведена винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, який віднесений до нетяжких злочинів; особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку в лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває.

Обставинами, що згідно зі ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданого збитку.

Обставин, що згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, суд не вбачає.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів є покарання у виді позбавлення волі.

При цьому суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування призначеного йому покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на підставі статті 75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Під час досудового розслідування запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався. Під час судового розгляду учасники судового провадження клопотань про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не заявляли, тому суд не вбачає підстав для самостійного застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні: за проведення судово-товарознавчої експертизи №10/508 від 13.09.2018 року в сумі 572 грн., підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів потрібно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по кримінальному провадженню відсутній.

На підставі наведеного вище, керуючись статтями 369-371, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_4 винним у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 рік, який відраховувати з моменту проголошення вироку.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язок: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи №10/508 від 13.09.2018 року сумі 572 грн..

Речові докази: мобільний телефон марки Samsung J510H Galaxy J5, який передано під розписку потерпілому ОСОБА_6 , залишити за належністю потерпілому.

Вирок набирає законної сили після закінчення встановленого строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

В іншій частині вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_7