Справа № 684/694/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 січня 2022 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6

ОСОБА_7

ОСОБА_8

представника потерпілих ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_10

та його захисника ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Старокостянтинові кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рівне Мурованокуриловецького району Вінницької області, українця, громадянина України, одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, з вищою освітою, працюючого головним зоотехніком ДПДГ «Пасічна», інваліда 2 групи, учасника бойових дій, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 3 ст. 135 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

24.06.2017 року приблизно о 01 год. 30 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки «Ауді 80», реєстраційний номер НОМЕР_1 (литовська реєстрація), рухаючись зі швидкістю близько 80 - 90 км/год. автодорогою між селами Харківці та Пасічна Старосинявського району Хмельницької області, в напрямку с. Пасічна, діючи легковажно і самовпевнено, всупереч вимогам пунктів 1.2, 1.5 ч.1, 2.3. (б), 2,9 (а), 2,10, 10.1, 11.1, 11.3, 12.1, 12.2, 13.1, 13.3 Правил дорожнього руху України, не врахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод чи небезпеки іншим учасникам руху, під час зустрічного роз`їзду не обрав безпечного інтервалу, виїхав на зустрічний напрямок руху, де допустив зіткнення із моторолером марки «Viper», без реєстраційних номерів, під керуванням ОСОБА_12 , який рухався в зустрічному напрямку.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди та порушення ОСОБА_10 вимог правил дорожнього руху:

- водій моторолера марки «Viper» ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження у вигляді травматичного шоку, який розвинувся на фоні травматичної ампутації лівої нижньої кінцівки на рівні нижньої третини лівого стегна, підшкірного крововиливу передньо - зовнішньої поверхні лівого стегна, рани шкіри зовнішньої поверхні середньої третини лівого стегна, зовнішньо-передньої поверхні лівого стегна, зовнішньо-передньої поверхні лівої гомілки; крововиливу в м`які покриви лобної ділянки голови з боку внутрішньої поверхні; переломів лівої стегнової кістки, лівої великої та малогомілкової кісток, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як таких, що небезпечні для життя в момент заподіяння та перебувають у прямому причинному зв`язку із настанням смерті ОСОБА_12 ;

- окрім того, ОСОБА_12 спричинено інші тілесні ушкодження, а саме: - у вигляді рани шкіри задньої поверхні верхньої третини лівого передпліччя, переломів середньої третини діафізу лівої променевої кістки, верхньої третини діафізу лівої ліктьової кістки та мають ознаки середнього ступеню тяжкості; - тілесні ушкодження у вигляді ділянки відриву нігтьової пластинки мізинного пальця лівої кисті, осадження шкіри лобно - тім`яної ділянки голови більш справа, правої підключичної ділянки, тильної поверхні мізинного, безіменного та середнього пальців лівої кисті, крововиливу в м`які покриви лобної ділянки голови з боку внутрішньої поверхні, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень;

- пасажир моторолера марки «Viper» ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритої травматичної ампутації 2-4 пальців лівої кисті на рівні проксимальних кінців основних фаланг і закритий вивих 5-го пальця лівої кисті на рівні проксимального міжфалангового суглобу, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що спричиняють розлад здоров`я, пов`язаний зі стійкою втратою працездатності не менш ніж на одну третину (33%);

- окрім того, ОСОБА_8 спричинено інші тілесні ушкодження, а саме: у вигляді відкритого внутрішнє-суглобового перелому внутрішнього виростку верхнього (проксимального) кінця великогомілкової кістки та уламкового перелому наколінника лівої нижньої кінцівки, вивиху лівої гомілки назовні та назад, закритого перелому лівої здухвинної кістки таза з переходом на дах западини вертлюга кульшового суглобу та ліву сідничну кістку таза з помірним зміщенням уламків, що за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Після вчинення дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_10 на транспортному засобі з місця події зник.

Своїми діями ОСОБА_10 порушив вимоги правил безпеки дорожнього руху, передбачені п.п. 1.2, 1.5 ч.1, 2.3. (б), 2.9 (а), 2.10, 10.1, 11.1, 11.3, 12.1, 12.2, 13.1, 13.3 Правил дорожнього руху України, зміст яких полягає в наступному:

п.1.2. В Україні установлено правосторонній рух транспортних засобів.

п.1.5 (ч.1) Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

п.2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

п.2.9. Водієві забороняється:

а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин;

п.2.10. У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний:

а)негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди;

б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил;

в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди;

г) вжити можливих заходів для надання першої медичної допомоги потерпілим, викликати карету швидкої медичної допомоги, а якщо це неможливо, звернутися за допомогою до присутніх і відправити потерпілих до лікувального закладу;

д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи підрозділ міліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття працівників міліції;

е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди;

п.10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь - якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

п.11.1. Кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або дорожніми знаками 5.16, 5.17.1, 5.17.2, а за їх відсутності - самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними.

п.11.3. На дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу.

п.12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

п.12.2. У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги.

п.13.1. Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

п.13.3. Під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Вище вказані порушення правил безпеки дорожнього руху ОСОБА_13 знаходяться в прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками - спричиненням смерті потерпілого ОСОБА_12 і заподіянню тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .

Окрім того, 24.06.2017 року приблизно о 01 год. 30 хв., водій ОСОБА_10 , керуючи автомобілем марки «Ауді 80», р.н. НОМЕР_1 (литовська реєстрація) рухаючись автодорогою між селами Харківці та Пасічна Старосинявського району, в напрямку с. Пасічна, внаслідок порушення вимог пунктів 1.2, 1.5 ч.1, 2.3. (б), 2,9 (а), 2,10, 10.1, 11.1, 11.3, 12.1, 12.2, 13.1, 13.3 Правил дорожнього руху України, виїхав на зустрічний напрямок руху, де допустив зіткнення із моторолером марки «Viper», без реєстраційних номерів, під керуванням ОСОБА_12 , який рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого останній отримав травматичний шок, який розвинувся на фоні травматичної ампутації лівої нижньої кінцівки на рівні нижньої третини лівого стегна, таким чином, поставив його в небезпечний для життя стан. У свою чергу, ОСОБА_12 , отримавши зазначені тілесні ушкодження, внаслідок безпорадного стану був позбавлений можливості, вжити заходів до самозбереження.

Після вчинення дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_10 , усвідомлюючи, що потерпілий ОСОБА_12 перебуває у небезпечному для життя стані, внаслідок отриманих у результаті дорожньо-транспортної пригоди травм, позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження, і сам же поставив його у такий стан, маючи змогу надати йому допомогу, знехтував моральними і правовими нормами, що зобов`язують надати допомогу людям, які перебувають у небезпечному для життя стані, не вживаючи будь-яких заходів, необхідних для відвернення небезпеки для життя ОСОБА_12 , внаслідок його безпорадності, не надав потерпілому допомоги і з місця події зник.

Вина обвинуваченого в скоєнні злочинів підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів.

Показаннями самого обвинуваченого ОСОБА_10 , який в судовому засіданні свою вину у порушенні правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, а також смерть потерпілого, визнав повністю, розкаявся та підтвердив, що він 24.06.2017 року приблизно о 01 год. 30 хв., після вживання алкогольних напоїв, керував автомобілем марки «Ауді 80» по автодорозі між селами Харківці та Пасічна Старосинявського району Хмельницької області, в напрямку с. Пасічна, не врахував дорожньої обстановки та обминаючи ями на дорозі, виїхав на зустрічний напрямок руху, де допустив зіткнення із моторолером марки «Viper», який рухався в зустрічному напрямку. Після ДТП не зупинився, оскільки та той час думав що розминувся із моторолером і ніякого ДТП не сталося. Про ДТП дізнався коли приїхав у село та оглянувши автомобіль виявив пошкодження та плями схожі на кров. В частині пред`явленого обвинувачення про залишення без допомоги особи, яку він сам поставив в небезпечний для життя стан, не визнав, оскільки та той час думав що розминувся із моторолером і ніякого ДТП не сталося. Завдану потерпілим в частині моральної шкоди відшкодував частково, а саме: потерпілій ОСОБА_6 відшкодував 10 000 грн. моральної шкоди; потерпілій ОСОБА_7 - 40 000 грн. моральної шкоди; потерпілому ОСОБА_8 - 40 000 грн. моральної шкоди. Цивільні позови, подані потерпілими в частині моральної та в частині матеріальної шкоди визнав повністю та при вирішенні розміру стягнень моральної та матеріальної шкоди на користь потерпілих покладається на думку суду. Цивільні позови, подані прокурором в інтересах держави про стягнення шкоди у зв`язку із лікуванням потерпілих у лікарні визнав повністю.

Показами потерпілого ОСОБА_8 , який в судовому засіданні підтвердив, що 24.06.2017 року приблизно о 01 год. 30 хв. він разом із ОСОБА_12 їхав на моторолері марки «Viper» по автодорозі між селами Харківці та Пасічна Старосинявського району Хмельницької області, в напрямку с. Харківці, а у зустрічному напрямку на їх стороні руху їхав автомобіль. ОСОБА_12 сигналив йому та взяв правіше до краю проїзної частини, однак зустрічний автомобіль не реагував та вдарив їх. Після ДТП він втратив свідомість і прийшов до свідомості у лікарні. Пізніше йому стало відомо, що автомобілем, який вдарив їх моторолер, керував обвинувачений. Внаслідок ДТП він втратив пальці рук. Моральна шкода йому під час досудового слідства відшкодована обвинуваченим частково, тобто на 40 000 грн., а тому в частині моральної шкоди цивільний позов просить задовольнити повністю, стягнувши із обвинуваченого 359 360 грн., оскільки він переніс та переносить до цього часу моральні страждання, порушено звичайний спосіб його життя, для відновлення якого він прикладає значних зусиль. Крім того, частину моральної шкоди в сумі 639,96 грн. просить стягнути із страхової компанії, якою був застрахований автомобіль обвинуваченого. Також просить стягнути із страхової компанії матеріальну шкоду - витрати на лікування в сумі 12 799,2 грн. При призначенні покарання просить покарати обвинуваченого суворо, тобто із позбавленням волі.

Показами потерпілої ОСОБА_7 , яка в судовому засіданні підтвердила, що 24.06.2017 року в нічний час ОСОБА_10 здійснив дорожньо-транспортну пригоду, в результаті чого загинув її син ОСОБА_12 , з яким вона проживала однією сім`єю. Очевидцем ДТП вона особисто не була, про смерть сина довідалася вранці. Моральна шкода їй під час розгляду справи в суді відшкодована обвинуваченим частково, тобто на 40 000 грн., а тому в частині моральної шкоди цивільний позов просить задовольнити частково, із врахуванням відшкодувань обвинуваченим, стягнувши із обвинуваченого 440 800 грн., оскільки вона перенесла та переносить до цього часу моральні страждання, порушено звичайний спосіб її життя, для відновлення якого вона прикладає значних зусиль. Крім того, частину моральної шкоди 19 200 грн. просить стягнути із страхової компанії, якою був застрахований автомобіль обвинуваченого. Також просить стягнути із страхової компанії матеріальну шкоду в сумі 15 136,73 грн., яка складається із 3 336,73 грн. витрат на лікування сина та 11 800 грн. витрат на його поховання. При призначенні покарання просить покарати обвинуваченого суворо, тобто із позбавленням волі.

Показами потерпілої ОСОБА_6 , яка в судовому засіданні підтвердила, що 24.06.2017 року в нічний час ОСОБА_10 здійснив дорожньо-транспортну пригоду, в результаті чого загинув її брат ОСОБА_12 , з яким вона проживала однією сім`єю. Очевидцем ДТП вона особисто не була, про смерть брата довідалася вранці. Моральна шкода їй під час розгляду справи в суді відшкодована обвинуваченим частково, тобто на 10 000 грн., а тому в частині моральної шкоди цивільний позов просить задовольнити частково, із врахуванням відшкодувань обвинуваченим, стягнувши із обвинуваченого 370 800 грн., оскільки вона перенесла та переносить до цього часу моральні страждання, порушено звичайний спосіб її життя, для відновлення якого вона прикладає значних зусиль. Крім того, частину моральної шкоди в сумі 19 200 грн. просить стягнути із страхової компанії, якою був застрахований автомобіль обвинуваченого. При призначенні покарання просить покарати обвинуваченого суворо, тобто із позбавленням волі.

Показами свідка ОСОБА_14 , яка в судовому засіданні підтвердила, що в ніч із 23 на 24.06.2017 року разом із ОСОБА_10 вживала алкогольні напої у неї вдома в с. Харківці Старосинявського району. Після опівночі ОСОБА_10 сів п`яний за кермо свого автомобіля та поїхав. Вранці вона дізналася про ДТП, яку скоїв ОСОБА_10 , та під час якої постраждало двоє її односельчан.

Показами свідка ОСОБА_15 , який в судовому засіданні підтвердив, що 24.06.2017 після 1 год. ночі він перебував у центрі с. Пасічна Старосинявського району і до нього на автомобілі «Ауді 80» під`їхав ОСОБА_10 , який попросив оцінити пошкодження його автомобіля та сказати вартість роботи по відновленню. Оглянувши автомобіль він виявив пошкодження на лівій передній частині бампера та лівій передній дверці, а також виявив плями схожі на кров та частини людської плоті. Однак ОСОБА_10 не захотів нічого розповідати про обставини пошкодження та поїхав. У зв`язку із цим він разом із ОСОБА_16 поїхали шукати місце ДТП. Неподалік с. Харківці Старосинявського району вони виявили моторолер та викликали поліцію та швидку, потім відшукали двох потерпілих, яких забрала швидка допомога у лікарню.

Показами свідка ОСОБА_17 , який в судовому засіданні підтвердив, що 24.06.2017 після 1 год. ночі він перебував у центрі с. Пасічна Старосинявського району і бачив як на автомобілі «Ауді 80» під`їхав ОСОБА_10 , який попросив його брата ОСОБА_15 оцінити пошкодження автомобіля та сказати вартість роботи по відновленню. ОСОБА_15 , оглянувши автомобіль виявив пошкодження на лівій передній частині бампера та лівій передній дверці, а також виявив плями схожі на кров та частини людської плоті. Однак ОСОБА_10 не захотів нічого розповідати про обставини пошкодження свого автомобіля та поїхав від них. У зв`язку із цим його брат ОСОБА_15 разом із ОСОБА_16 поїхали шукати місце ДТП. Пізніше він дізналася про ДТП, яку скоїв ОСОБА_10 , та під час якої постраждало двоє молодих хлопців .

Показами свідка ОСОБА_16 , який в судовому засіданні підтвердив, що 24.06.2017 після 1 год. ночі він перебував у центрі с. Пасічна Старосинявського району і бачив як на автомобілі «Ауді 80» під`їхав ОСОБА_10 , який попросив його знайомого ОСОБА_15 оцінити пошкодження автомобіля та сказати вартість роботи по відновленню. ОСОБА_15 , оглянувши автомобіль виявив пошкодження на лівій передній частині бампера та лівій передній дверці, а також виявив плями схожі на кров. Однак ОСОБА_10 не захотів нічого розповідати про обставини пошкодження свого автомобіля та поїхав від них. У зв`язку із цим він разом із ОСОБА_15 поїхали шукати місце ДТП. Неподалік с. Харківці Старосинявського району вони виявили моторолер та викликали поліцію та швидку, потім відшукали двох потерпілих, яких забрала швидка допомога у лікарню.

Показами свідка ОСОБА_18 , який в судовому засіданні підтвердив, що 24.06.2017 після 1 год. ночі він на прохання ОСОБА_10 возив запасне колесо, оскільки останній пробив своє колесо на автомобілі «Ауді 80» десь між с. Адампілем і с. Залісся Старосинявського району. Приїхавши на місце він виявив на автомобілі ОСОБА_10 пошкодження на лівій передній частині бампера та лівій передній дверці, а також виявив плями схожі на кров. Однак, ОСОБА_10 не захотів нічого розповідати про обставини пошкодження свого автомобіля, а тому він залишив йому колесо та поїхав додому. По дорозі назад додому на місці ДТП він зустрів ОСОБА_15 , який йому і розповів про вчинення ОСОБА_10 даного ДТП. Після цього він повідомив працівникам поліції про місце перебування ОСОБА_10 .

Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди з фототаблицями та схемою до нього від 24.06.2017 року, в якому зафіксовано місце дорожньо-транспортної пригоди на відстані 800 м. від початку с. Харківці, на дорозі між селами Харківці та Пасічна Старосинявського району, розташування моторолера марки «Viper», уламків корпуса моторолера, осип сірого кольору із невстановленого транспортного засобу, сіру пластикову декоративну накладку (ковпак) від колеса невстановленого автомобіля, пару резинового взуття синьо-чорного кольору, пару резинового взуття чорного кольору. Надалі вказані речі були вилучені та визнані речовими доказами, а також згідно ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 17.07.2017 року накладено арешт.

Протоколом огляду транспортного засобу з фототаблицями від 24.06.2017 року зафіксовано, що на автомобілі марки «Ауді 80», реєстраційний номер НОМЕР_1 (литовська реєстрація) сірого кольору, виявлені пошкодження з лівої передньої частини автомобіля, а саме: вітрового скла зліва, лівого дзеркала, лівого бампера, лівого крила, лівих передньої та задньої дверей, а також виявлено: на лобовому склі частини тканин білого та червоно кольорів, на лівих передніх дверях плями бурого кольору зовні схожі на кров, на завісах дверей жирові тканини жовтувато-червоного кольору, на задньому сидінні зліва верхню частину пальця. Крім того, в багажнику виявлено пошкоджене колесо. Надалі вказані речі, у тому числі і автомобіль, були вилучені та визнані речовими доказами, а також згідно ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 17.07.2017 року накладено арешт.

Крім того, вина обвинуваченого підтверджується висновком судово-медичної експертизи №80 від 28.08.2017 року та висновком додаткової судово-медичної експертизи №84 від 28.08.2017 року, згідно яких ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження у вигляді травматичного шоку, який розвинувся на фоні травматичної ампутації лівої нижньої кінцівки на рівні нижньої третини лівого стегна, підшкірного крововиливу передньо - зовнішньої поверхні лівого стегна, рани шкіри зовнішньої поверхні середньої третини лівого стегна, зовнішньо-передньої поверхні лівого стегна, зовнішньо-передньої поверхні лівої гомілки; крововиливу в м`які покриви лобної ділянки голови з боку внутрішньої поверхні; переломів лівої стегнової кістки, лівої великої та малогомілкової кісток, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як таких, що небезпечні для життя в момент заподіяння та перебувають у прямому причинному зв`язку із настанням смерті ОСОБА_12 . Окрім того, ОСОБА_12 спричинено інші тілесні ушкодження, а саме: - у вигляді рани шкіри задньої поверхні верхньої третини лівого передпліччя, переломів середньої третини діафізу лівої променевої кістки, верхньої третини діафізу лівої ліктьової кістки та мають ознаки середнього ступеню тяжкості; - тілесні ушкодження у вигляді ділянки відриву нігтьової пластинки мізинного пальця лівої кисті, осадження шкіри лобно - тім`яної ділянки голови більш справа, правої підключичної ділянки, тильної поверхні мізинного, безіменного та середнього пальців лівої кисті, крововиливу в м`які покриви лобної ділянки голови з боку внутрішньої поверхні, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень. Вказані тілесні ушкодження могли виникнути від травмуючої дії тупих твердих предметів. Можливість того, що при своєчасному наданні ОСОБА_12 кваліфікованої медичної допомоги останній міг залишитися живим не виключається.

Висновком судово-медичної експертизи №774 від 04.08.2017 року, згідно якого ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритої травматичної ампутації 2-4 пальців лівої кисті на рівні проксимальних кінців основних фаланг і закритий вивих 5-го пальця лівої кисті на рівні проксимального міжфалангового суглобу, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що спричиняють розлад здоров`я, пов`язаний зі стійкою втратою працездатності не менш ніж на одну третину (33%). Окрім того, ОСОБА_8 спричинено інші тілесні ушкодження, а саме: у вигляді відкритого внутрішнє-суглобового перелому внутрішнього виростку верхнього (проксимального) кінця великогомілкової кістки та уламкового перелому наколінника лівої нижньої кінцівки, вивиху лівої гомілки назовні та назад, закритого перелому лівої здухвинної кістки таза з переходом на дах западини вертлюга кульшового суглобу та ліву сідничну кістку таза з помірним зміщенням уламків, що за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Вказані тілесні ушкодження могли виникнути від дії тупих твердих предметів, за механізмом «удар-розтягнення-розрив» (рана), «удар-деформація» (переломи та вивихи), «удар-розтягнення-відрив» (ампутація пальців), при ДТП, а саме при зустрічному зіткненні автомобіля з моторолером, пасажиром якого був ОСОБА_8 .

Згідно висновку щодо результатів медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння від 24.06.2017 року ОСОБА_10 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно висновку судово-медичної токсикологічної експертизи №1250 від 03.07.2017 року при дослідженні зразків крові, які відібрані у ОСОБА_10 24.06.2017 року, виявлено наявність етилового (винного) алкоголю в кількості 1,21 %о (проміле).

Також, згідно висновку судово-медичної токсикологічної експертизи №1248 від 03.07.2017 року при дослідженні зразків крові, які відібрані у ОСОБА_12 24.06.2017 року, виявлено наявність етилового (винного) алкоголю в кількості 1,36 %о (проміле).

Висновком судово-цитологічної експертизи №282 від 21.07.2017 року, згідно якого на вилучених під час огляду 24.06.2017 року транспортного засобу марки «Ауді 80» зразках, а саме: лівих передніх дверях плями бурого кольору зовні схожі на кров, із завісів дверей жирові тканини жовтувато-червоного кольору, із заднього сидіння зліва верхню частину пальця, виявлено зразки крові, які можуть належати ОСОБА_8 та ОСОБА_10 .

З висновку судової інженерно-трасологічної та транспортно-трасологічної експертизи №282А від 29.09.2017 року вбачається, що між транспортними засобами відбулося зустрічне ковзне зіткнення, під час якого, перевинний контакт відбувся між лівою передньою боковою частиною автомобіля марки «Ауді 80», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та лівою передньою боковою частиною моторолера марки «Viper». При цьому кут між повздовжньою віссю автомобіля та повздовжньою віссю моторолера міг складати 175 градусів. Крім того, вирішити питання щодо розташування автомобіля та моторолера відносно елементів проїзної частини в момент первинного контакту не представилось за можливе.

З висновку судової автотехнічної експертизи №283А від 29.09.2017 року вбачається, що водій моторолера марки «Viper» ОСОБА_12 був позбавлений технічної можливості уникнути зіткнення із автомобілем марки «Ауді 80», шляхом своєчасного застосування гальм, з моменту виникнення йому небезпеки для руху. Крім того вказано, що причиною виникнення даної ДТП, є створення водієм автомобіля «Ауді 80», р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_10 небезпеки для руху водію моторолера марки «Viper» ОСОБА_12 , за таких обставин останні був позбавлений технічної можливості уникнути зіткнення.

Висновком експертизи технічного стану автомобіля №281 від 29.09.2017 року встановлено, що на час огляду робоча гальмова система та рульове керування автомобіля марки «Ауді 80», р.н. НОМЕР_1 , перебувало у працездатному стані. Ходова частина автомобіля перебувала у несправному та непрацездатному стані, в зв`язку із пошкодженням та розгерметизацією шини, а також пошкодженням диска переднього лівого колеса, яке на момент скоєння ДТП було встановлене на даному автомобілі.

Крім того, ОСОБА_10 обвинувачується у тому, що 24.06.2017 року о 1 год. 30 хв. він, керуючи вказаним вище автомобілем після ДТП із вказаним вище моторолером під керуванням ОСОБА_12 , залишив останнього в небезпеці, і він же сам поставив його у такий стан, що спричинило смерть ОСОБА_12 .

Однак, з таким обвинуваченням суд погодитися не може, оскільки смерть потерпілому ОСОБА_12 була заподіяна обвинуваченим ОСОБА_10 під час скоєння дорожньо-транспортної пригоди, а не внаслідок залишення його в небезпечному для життя стані, а тому обвинувачений не може двічі нести відповідальність за одні і ті ж самі дії, що спричинили смерть потерпілого ОСОБА_12 .

У зв`язку з цим, аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, дії обвинуваченого ОСОБА_10 із ч.3 ст.135 КК України, як завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, у разі, коли він сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан, якщо воно спричинило смерть потерпілого, слід перекваліфікувати на ч.1 ст.135 КК України, як завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, у разі, коли він сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.

Також, аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_10 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого і заподіяло тяжке тілесне ушкодження, доведена, а тому його дії за ч.2 ст.286 КК України кваліфіковані вірно.

Обираючи покарання ОСОБА_10 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого, зокрема, що він одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, є інвалідом 2 групи та учасником бойових дій, а також те, що за місцем проживання та за місцем роботи характеризується виключно позитивно.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_10 , є щире каяття та часткове відшкодування завданої моральної шкоди.

Обставинами, що обтяжують його покарання, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_10 слід призначити покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами. Саме таке покарання суд вважає необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_10 та попередження скоєння ним нових злочинів.

При вирішенні позовних вимог потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а також позовних вимог прокурора в інтересах держави, суд виходить із наступного.

Так, 24.06.2017 року з вини водія ОСОБА_10 , який керував автомобілем марки «Ауді 80», р.н. НОМЕР_1 (литовська реєстрація), сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої ОСОБА_8 отримав тяжкі тілесні ушкодження, що спричиняють розлад здоров`я, пов`язаний зі стійкою втратою працездатності не менш ніж на одну третину (33%), а ОСОБА_12 , який був братом ОСОБА_6 та сином ОСОБА_7 , загинув.
15.04.2017 року Товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» та ОСОБА_10 уклали договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АК/4399803, дублікат №АК/4399916 від 15.12.2017 року, які досліджені судом), за умовами якого страхувальник застрахував відповідальність власника автомобіля марки «Ауді 80», р.н. НОМЕР_1 (литовська реєстрація), на випадок заподіяння шкоди третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди за участю даного транспортного засобу на строк з 16.04.2017 року до 15.04.2018 року. Цими договорами визначено ліміти відповідальності страховика на одного потерпілого: за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю, - 200 000 грн.; за шкоду, заподіяну майну 100 000 грн., а також франшизою - 0 грн.
Судом встановлено, що до розгляду із кримінальним провадженням прийнято цивільні позови:

- ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_10 та Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» про стягнення моральної шкоди;

- ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_10 та Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» про стягнення матеріальної та моральної шкоди;

- ОСОБА_8 до обвинуваченого ОСОБА_10 та Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Також, судом встановлено, що 19.12.2019 року співвідповідач у справі - Товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» приєдналось до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група», а тому всі права та обов`язки (в тому числі судові справи) ТОВ «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» перейшли до правонаступника - ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група». У зв`язку із цим, ухвалою суду від 27.02.2020 року до участі у даній кримінальні справі замість цивільного співвідповідача Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» залучено його правонаступника - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група».

Під час розгляду справи встановлено, що потерпіла ОСОБА_7 у своєму позові просить стягнути зі обвинуваченого ОСОБА_10 440 800 грн. моральної шкоди, а із ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» 19 200 грн. моральної шкоди, а також 15 136,73 грн. матеріальну шкоду, яка складається із 3 336,73 грн. витрат на лікування сина та 11 800 грн. витрат на його поховання.

Потерпіла ОСОБА_6 у своєму позові просить стягнути зі обвинуваченого ОСОБА_10 380 800 грн. моральної шкоди, а із ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» 19 200 грн. моральної шкоди.

Потерпілий ОСОБА_8 у своєму позові просить стягнути зі обвинуваченого ОСОБА_10 359 360 грн. 04 коп. моральної шкоди, а із ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» 639 гри. 96 коп. моральної шкоди, та 12 799 гри. 20 коп. страхового відшкодування за шкоду, пов`язану із його лікуванням, а всього 13 439 грн. 16 коп.
Представник відповідача Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група», в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, однак 02.04.2018 року надіслав до суду заперечення на позовні заяви ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , та просить залишити їх без розгляду, оскільки вони є передчасними, так як вина водія ОСОБА_10 ще не встановлена та позивачі у передбаченому законодавством порядку не зверталися до відповідача про відшкодування шкоди.

Крім того, у своїх запереченнях на позовну заяву ОСОБА_7 вказує на те, що її позовні вимоги про відшкодування 15 136,73 грн. матеріальної шкоди, яка складається із 3 336,73 грн. витрат на лікування сина ОСОБА_12 та 11 800 грн. витрат на його поховання необґрунтовані і не доведені належними та допустимими доказами, оскільки надані ОСОБА_7 накладні на придбання ліків та придбання ритуальних послуг не є розрахунковими документами, а також витрати на лікування не підтвердженні документально відповідним закладом охорони здоров`я.

Також, у своїх запереченнях на позовну заяву ОСОБА_6 вказує на те, що її позовні вимоги про відшкодування моральної шкоду є безпідставними, оскільки ОСОБА_6 , хоча і є сестрою загиблого ОСОБА_12 , однак згідного чинного законодавства не входить до кола осіб які мають право на відшкодування моральної шкоди.

Крім того, у своїх запереченнях на позовну заяву ОСОБА_8 вказує на те, що його позовні вимоги про відшкодування 13 439,2 грн. шкоди, яка складається із 12 799,2 грн. страхового відшкодування за шкоду, пов`язану із його лікуванням, та 639,96 гри. моральної шкоди, що складає 5% страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю, є обґрунтовані і доведені належними розрахунками.

При вирішенні питання про стягнення на користь позивачів моральної шкоди, суд зважає на наступне.

Позивачка ОСОБА_7 є матір`ю ОСОБА_12 , а позивачка ОСОБА_6 є сестрою ОСОБА_12 , що підтверджується свідоцтвом про народження останнього та свідоцтвом про народження ОСОБА_6 .

Також, в судовому засіданні встановлено що ОСОБА_12 проживав із матір`ю ОСОБА_7 та сестрою ОСОБА_6 однією сім`єю, що підтверджується довідками про склад сім`ї від 02.09.2015 року та від 2.08.2017 року.

У зв`язку із смертю ОСОБА_12 його мати ОСОБА_7 та сестра ОСОБА_19 , як особи з якими ОСОБА_12 проживав однією сім`єю, зазнали моральної шкоди.

Також, ОСОБА_8 у зв`язку із отриманими тілесними ушкодженнями зазнав моральної шкоди.

В силу частин 1, 2 статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки (п.1 ч.2 ст.1167 ЦК України).
Частиною 2 ст.1168 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.
У відповідності до ч.2 та ч.5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки. відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку; особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (ч.3 ст.23 ЦК України).

Згідно роз`яснень, даних у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової шкоди) суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

У відповідності до ст.979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

У відповідності до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди, зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З аналізу доказів та перерахованих вище цивільно-правових норм, а також Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV від 01.07.2004 року, слідує, що страхова компанія та обвинувачений повинні нести перед позивачами цивільну відповідальність за відшкодувати завдану їм злочином моральну шкоду
У відповідності до п.12.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV від 01.07.2004 року (далі - Закон №1961-IV) франшиза при відшкодуванні шкоди, заподіяної життю та/або здоров`ю потерпілих, не застосовується.
У відповідності до п.22.1 Закону №1961-IV, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо - транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
У відповідності до п.23.1 Закону №1961-IV, шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є:
- шкода, пов`язана із смертю потерпілого.
У відповідності до п.27.3 Закону №1961-IV, загальний розмір моральної шкоди, яка заподіяна смертю фізичної особи стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.
На день настання страхового випадку розмір мінімальної заробітної плати складав 3200 грн., а тому, загальний розмір моральної шкоди, яка позивачам ОСОБА_7 та ОСОБА_6 має бути відшкодована у рівних частинах страховиком - Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група», складає 38 400 грн. (3200 х 12 = 38400).
Оскільки, у відповідності до п.27.3 Закону №1961-IV, право на відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого ОСОБА_12 має в рівних частинах мати ОСОБА_7 та сестра ОСОБА_19 , то із відповідача ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» підлягає стягненню на користь ОСОБА_7 та ОСОБА_19 по 19 200 грн. моральної шкоди кожній (38 400 : 2 = 19 200)
При визначенні розміру моральної шкоди, завданої позивачам ОСОБА_7 та ОСОБА_19 , суд враховує, що внаслідок вчинення ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України загинула молода особа - ОСОБА_12 , позивачі втратили рідну людину, через що зазнали та зазнають сильних душевних страждань та переживань, змушені були змінити свій звичний уклад життя, докладати додаткових зусиль для організації свого життя, а також, що жодна майнова компенсація практично не в змозі відновити попередній стан, який існував до ДТП, повернути до життя ОСОБА_12 .
Враховуючи наведене, характер заподіяння моральної шкоди, характер і об`єм моральних страждань позивачів, виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості, суд вважає, що моральне відшкодування слід визначити ОСОБА_7 в межах позовних вимог у розмірі 500 000 грн., а ОСОБА_19 в межах позовних вимог у розмірі 400 000 грн.
Визначене судом відшкодування моральної шкоди слід стягнути з винуватця ДТП ОСОБА_10 з урахуванням наступного.
В судовому зсіданні ОСОБА_7 визнала, що отримала від ОСОБА_10 в рахунок відшкодування моральної шкоди по 40 000 грн., а ОСОБА_19 визнала, що отримала від ОСОБА_10 в рахунок відшкодування моральної шкоди по 10 000 грн., що також підтверджується розписками.
Оскільки на час розгляду справи ОСОБА_10 відшкодував ОСОБА_7 40 000 грн., тому ці кошти суд зараховує в рахунок відшкодування моральної шкоди. Крім того, частина моральної шкоди в сумі 19 200 грн. підлягає стягненню, як зазначено вище, із ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група».

Таким чином, з ОСОБА_10 слід стягнути на користь ОСОБА_7 440 800 грн. моральної шкоди. (500 000 грн. 40 000 грн. відшкодованих ОСОБА_10 добровільно 19 200 грн. моральної шкоди яка підлягає стягненню із ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група»).

Оскільки на час розгляду справи ОСОБА_10 відшкодував ОСОБА_19 10 000 грн., тому ці кошти суд зараховує в рахунок відшкодування моральної шкоди. Крім того, частина моральної шкоди в сумі 19 200 грн. підлягає стягнення, як зазначено вище, із ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група».

Таким чином, з ОСОБА_10 слід стягнути на користь ОСОБА_19 370 800 грн. моральної шкоди. (400 000 грн. 10 000 грн. відшкодованих ОСОБА_10 добровільно 19 200 грн. моральної шкоди яка підлягає стягненню із ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група»).

Крім того, при вирішенні позовних вимог потерпілого ОСОБА_8 про стягнення на його користь із відповідачів ОСОБА_10 та ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» моральної шкоди, а також про стягнення на його користь із відповідача ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» шкоди пов`язваної із лікуванням, суд зважає на наступне.

У відповідності до п.23.1 Закону №1961-IV, шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є:
-шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого;
-шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим;
-шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим;
-моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.
У відповідності до п.24.1 Закону №1961-IV, у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.
У відповідності до п.24.2 Закону №1961-IV, мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану з лікуванням потерпілого, становить 1/30 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на дату настання страхового випадку, за кожний день лікування, підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я, але не більше 120 днів.
У відповідності до п.24.3 Закону №1961-IV, якщо страховику (МТСБУ) не надані документи, що підтверджують розмір витрат, зазначених у пункті 24.1 цієї статті, або їх документально підтверджений розмір є меншим, ніж мінімальний розмір, визначений відповідно до пункту 24.2 цієї статті, страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування у розмірі, визначеному в пункті 24.2 цієї статті.
Станом на день настання страхового випадку, тобто 24.06.2017 року, розмір мінімальної заробітної плати в Україні складав 3 200 грн., а тому, 1/30 цього розміру складала, відповідно 106,66 грн. (3200 : 30 = 106,66).
У зв`язку скоєного з вини ОСОБА_10 ДТП, потерпілий ОСОБА_8 отримав тяжкі тілесні ушкодження та з 24.06.2017 по 29.08.2017 року, з 12.10.2017 по 09.11.2017 року, з 11.12.2017 по 21.12.2017 року перебував на стаціонарному лікуванні у Хмельницькому військовому госпіталі (в/ч НОМЕР_2 ), а з 18.09.2017 по 12.10.2017 року - перебував на стаціонарному лікуванні у військово-медичному клінічному центрі Центрального регіону MO України у м. Вінниця.

Під час стаціонарного лікування потерпілому ОСОБА_8 було виконано низку оперативних втручань, що підтверджується виписними епікризами № 2699, №4247, №3622, №5451, які дослідженні в судовому засіданні.

Таким чином, ОСОБА_8 перебував на стаціонарному лікуванні у вказаних медичних закладах 128 днів, а тому, з урахуванням положень пп. 24,2, 24.3 Закону №1961-IV, страховик - ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» має здійснити йому страхове відшкодування за шкоду, пов`язану із лікуванням у розмірі 12 799,2 грн. (120 х 106,.66 = 12 799,2)

Статтею 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV від 01.07.2004 року передбачено, що страховиком (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.
При визначенні розміру моральної шкоди, завданої позивачу ОСОБА_8 , суд враховує, що внаслідок вчинення ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що спричиняють розлад здоров`я, пов`язаний зі стійкою втратою працездатності не менш ніж на одну третину (33%), через що зазнав фізичного болю, а також зазнав та зазнає сильних душевних страждань та переживань, змушений був змінити свій звичний уклад життя, докладати додаткових зусиль для організації свого життя, а також, що жодна майнова компенсація практично не в змозі відновити попередній стан, який існував до ДТП, повернути його працездатність.

Враховуючи наведене, характер заподіяння моральної шкоди, характер і об`єм моральних страждань позивача ОСОБА_8 , виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості, суд вважає, що моральне відшкодування слід визначити йому в межах позовних вимог у розмірі по 400 000 грн.

Визначене судом відшкодування моральної шкоди слід стягнути з винуватця ДТП ОСОБА_10 з урахуванням наступного.
В судовому зсіданні ОСОБА_8 визнав, що отримав від ОСОБА_10 в рахунок відшкодування моральної шкоди 40 000 грн., що також підтверджується розпискою.
Оскільки на час розгляду справи ОСОБА_10 відшкодував ОСОБА_8 40 000 грн., тому ці кошти суд зараховує в рахунок відшкодування моральної шкоди.
Крім того, відповідно до наведених вище норм статті 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №1961-IV від 01.07.2004 року, відповідач ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» має також ОСОБА_8 відшкодувати 639,96 грн. заподіяної моральної шкоди, що складає 5% страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю (12 799,2 грн.), оскільки згідно наведених вище норм ст.23.1 Закону, шкода, пов`язана із лікуванням потерпілого є шкодою, заподіяною здоров`ю потерпілого внаслідок ДТП.
Оскільки встановлений у статті 26-1 Закону №1961-IV розмір страхового відшкодування, яке підлягає стягненню із ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» є недостатнім для відшкодування завданої ОСОБА_8 злочином моральної шкоди, то ця різниця має бути стягнута із відповідача ОСОБА_20 .1.

Таким чином, із ОСОБА_10 слід стягнути на користь ОСОБА_8 359 360,04 грн. моральної шкоди. (400 000 грн. 40 000 грн. відшкодованих ОСОБА_10 добровільно та 639,96 грн. моральної шкоди яка підлягає стягненню із ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» =359 360,04 грн.).

Крім того, при вирішенні позовних вимог потерпілої ОСОБА_7 про стягнення на її користь із відповідача ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» 15 136,73 грн. матеріальну шкоду, яка складається із 3 336,73 грн. витрат на лікування сина та 11 800 грн. витрат на його поховання, суд зважає на наступне.

У своїй позовній заяві ОСОБА_7 вказує на те, що під час перебування її сина ОСОБА_12 у реанімаційному відділенні Старосинявської ЦРЛ, куди він був доставлений з місця дорожньо-транспортної події, для його лікування нею було придбано ліків та медичних препаратів на загальну суму 3 336,73 грн., та на підтвердження цього надала суду копію накладної №43 від 24.06.2017 року, яку видано ФОП ОСОБА_21 .

Крім того, у своїй позовній заяві ОСОБА_7 вказує на те, що після смерті сина ОСОБА_12 , за ритуальні послуги, пов`язані із його похованням та придбанням ритуальної атрибутики нею було сплачено ПП ОСОБА_22 кошти у сумі 11 800 грн., та на підтвердження цього надала копію накладної від 25.06.2017 року.

Таким чином, ОСОБА_7 стверджує у своєму позові, що на підставі наведених вище норм Закону №1961-IV понесені нею витрати на лікування сина ОСОБА_12 в сумі 3 336,73 грн., а також витрати за ритуальні послуги пов`язані із його похованням та придбанням ритуальної атрибутики, в сумі 11 800 грн., підлягають стягненню із відповідача ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група», що сумарно складає 15 136,73 грн.
Однак, із таким твердженням позивача ОСОБА_7 суд погодитись не може виходячи із наступного.

Згідно ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У відповідності до п.23.1 Закону №1961-IV, шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є:

- шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого.

- шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

У відповідності до п.24.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV (надалі Закону №1961-IV), у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я.

Таким чином, страховому відшкодуванню підлягають лише ті витрати, які підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я та пов`язані із наслідком ДТП. Витрати на лікування, необхідність здійснення яких не підтверджено відповідним медичним закладом не відшкодовуються.

При цьому, фіскальні чеки на купівлю медичних препаратів повинні містити назву препаратів.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, видатковий чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів, отримання (повернення) коштів, торгівлю валютними цінностями в готівковій формі, створений в паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ) у випадках, передбачених цим Законом, зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій, чи заповнений вручну.

Так, позивач ОСОБА_7 надала до позовної заяви копію накладної №43 від 24.06.2017 року, яку видано ФОП ОСОБА_21 , на придбання нею ліків та медичних препаратів на загальну суму 3 336,73 грн., однак будь-яких документів (копію виписного епікризу, копію листів призначень, копію амбулаторної картки, тощо), які підтверджують, що позивач ОСОБА_7 було придбано лікарські препарати по призначенню лікаря для лікування, суду не надала.

Таким чином, витрати позивача ОСОБА_7 на придбання ліків не підлягають задоволенню, оскільки вони не підтвердженні документально відповідним медичним закладом, а сама накладна на придбання ліків не є розрахунковим документом та не є належним доказом.

Крім цього, згідно п.27.4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Згідно п.27.5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відшкодування шкоди, пов`язаної і смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальне розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду.

Так, позивач ОСОБА_7 надала до позовної заяви копію накладної без номера від 25.06.2017 року про надання їй ритуальних послуг, пов`язаних із похованням сина та придбанням ритуальної атрибутики, однак вказана накладна не містить ні підпису ні назви особи яка її видала, а також в силу наведених вище норм Закону не є розрахунковим документом та не є належним доказом, а тому витрати позивача ОСОБА_7 на поховання не підлягають задоволенню, оскільки не доведені позивачем.

Крім того, при вирішенні позовних вимог прокурора в інтересах держави в особі Старосинявської селищної ради, за участі третьої особи на стороні позивача КНП «Старокостянтинівська багатопрофільна лікарня» Старосинявської селищної ради, до ОСОБА_10 про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_12 та позовних вимог прокурора в інтересах держави в особі Старосинявської селищної ради, за участі третьої особи на стороні позивача КНП «Старокостянтинівська багатопрофільна лікарня» Старосинявської селищної ради, до ОСОБА_10 про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_8 , суд зважає на наступне.

Судом встановлено, що до розгляду із кримінальним провадженням прийнято цивільні позови:

- прокурора в інтересах держави, в особі Старосинявської селищної ради Хмельницької області до обвинуваченого ОСОБА_10 , за участю третьої особи на стороні позивача без самостійних вимог на предмет спору Старосинявської ЦРЛ, про стягнення 2 188,14 грн. витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_12

- прокурора в інтересах держави, в особі Старосинявської селищної ради Хмельницької області до обвинуваченого ОСОБА_10 , за участю третьої особи на стороні позивача без самостійних вимог на предмет спору Старосинявської ЦРЛ, про стягнення 1 925,9 грн. витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_8 .

Також, судом встановлено, що 01.10.2019 року третя особа на стороні позивача без самостійних вимог на предмет спору Старосинявська ЦРЛ припинила свою діяльність у зв`язку із реорганізацією у Комунальне некомерційне підприємство «Старокостянтинівська багатопрофільна лікарня» Старосинявської селищної ради, а тому всі права та обов`язки перейшли до останньої, як правонаступника.

Згідно ч.1 та ч.3 ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Відповідно до роз`яснень, наданих у п. З Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 №11 «Про відшкодування витрат на стаціонари лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993 (далі Порядок).

Згідно п. 4 вказаного Порядку, стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 о 05 год. 15 хв. у реанімаційному відділенні, на той час ще Старосинявської ЦРЛ, ОСОБА_12 від отриманих травм внаслідок ДТП помер.

У зв`язку із заподіянням тілесних ушкоджень, потерпілий ОСОБА_12 з 24.06.2017 по 25.06.2017 року знаходився на стаціонарному лікуванні в реанімаційному відділенні Старосинявської центральної районної лікарні. Згідно довідки зазначеного лікувального закладу, яка досліджена судом, на лікування ОСОБА_12 витрачено 2 188,14 гри.

Судом також встановлено, що у зв`язку із заподіянням тілесних ушкоджень, потерпілий ОСОБА_8 24.06.2017 року знаходився на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні, на той час ще Старосинявської центральної районної лікарні. Згідно довідки зазначеного лікувального закладу, яка досліджена судом, на лікування ОСОБА_8 витрачено 1 925,9 грн.
Витрати Старосинявської центральної районної лікарні, так і її правонаступника КНП «Старокостянтинівська багатопрофільна лікарня» Старосинявської селищної ради, яка є комунальним закладом охорони здоров`я та перебуває у спільній власності об`єднаної територіальної громади Старосинявського району (в особі Старосинявської селищної ради), на стаціонарне лікування потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_8 від кримінального правопорушення, ОСОБА_10 добровільно не відшкодовані.

Таким чином, із ОСОБА_10 слід стягнути на користь КНП «Старокостянтинівська багатопрофільна лікарня» Старосинявської селищної ради 2 188,14 грн. витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_12 та 1 925,9 грн. витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_8 .

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги потерпілої ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_10 та Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» слід задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_10 на користь ОСОБА_7 440 800 грн. моральної шкоди.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» на користь ОСОБА_7 19 200 грн. моральної шкоди заподіяної смертю сина ОСОБА_12 , а в задоволенні решти позовних вимог, а саме про стягнення 15 136,73 грн. матеріальної шкоди, яка складається із 3 336,73 грн. витрат на лікування сина та 11 800 грн. витрат на його поховання, - відмовити.

Також, суд приходить до висновку, що позовні вимоги потерпілої ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_10 та Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» слід задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_10 на користь ОСОБА_6 370 800 грн. моральної шкоди.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» на користь ОСОБА_6 19 200 грн. моральної шкоди заподіяної смертю брата - ОСОБА_12 .

Крім того, суд приходить до висновку, що позовні вимоги потерпілого ОСОБА_8 до обвинуваченого ОСОБА_10 та Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» слід задовольнити повністю.

Стягнути із ОСОБА_10 на користь ОСОБА_8 359 360 грн. 04 коп. моральної шкоди.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» на користь ОСОБА_8 639 гри. 96 коп. моральної шкоди та 12 799 гри. 20 коп. страхового відшкодування за шкоду, пов`язану із його лікуванням, а всього 13 439 грн. 16 коп.
Суд також приходить до висновку, що позовні вимоги прокурора в інтересах держави, в особі Старосинявської селищної ради Хмельницької області до обвинуваченого ОСОБА_10 , за участю третьої особи на стороні позивача без самостійних вимог на предмет спору Комунального некомерційного підприємства «Старокостянтинівська багатопрофільна лікарня» Старосинявської селищної ради, про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_12 слід задовольнити повністю.

Стягнути із ОСОБА_10 на користь Старосинявської селищної ради Хмельницької області 2 188 грн. 14 коп. витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_12 .

Крім того, суд також приходить до висновку, що позовні вимоги прокурора в інтересах держави, в особі Старосинявської селищної ради Хмельницької області до обвинуваченого ОСОБА_10 , за участю третьої особи на стороні позивача без самостійних вимог на предмет спору Комунального некомерційного підприємства «Старокостянтинівська багатопрофільна лікарня» Старосинявської селищної ради, про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_8 слід задовольнити повністю.

Стягнути із ОСОБА_10 на користь Старосинявської селищної ради Хмельницької області 1 925 грн. 90 коп. витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_8 .

Процесуальні витрати (витрати на залучення експертів) у відповідності до вимог ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів вирішити згідно ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_10 винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.135 та ч.2 ст.286 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.135 КК України 1 (один) рік 6 (шість) місяців позбавлення волі;

- за ч.2 ст.286 КК України 6 (шість) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 (три) роки.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно визначити ОСОБА_10 покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 (три) роки.

Обрати відносно ОСОБА_10 , до набрання вироком законної сили, запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.

Строк відбуття покарання ОСОБА_10 рахувати з 17.01.2022 року.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_10 та Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_10 на користь ОСОБА_7 440 800 грн. моральної шкоди.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» на користь ОСОБА_7 19 200 грн. моральної шкоди заподіяної смертю сина ОСОБА_12 ,
В задоволенні цивільного позову потерпілої ОСОБА_7 в частині вимог до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» про стягнення матеріальної шкоди відмовити.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_10 та Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_10 на користь ОСОБА_6 370 800 грн. моральної шкоди.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» на користь ОСОБА_6 19 200 грн. моральної шкоди заподіяної смертю брата ОСОБА_12 .

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 до обвинуваченого ОСОБА_10 та Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» задовольнити повністю.

Стягнути із ОСОБА_10 на користь ОСОБА_8 359 360 грн. 04 коп. моральної шкоди.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» на користь ОСОБА_8 639 гри. 96 коп. моральної шкоди та 12 799 гри. 20 коп. страхового відшкодування за шкоду, пов`язану із його лікуванням, а всього 13 439 грн. 16 коп.
Цивільний позов прокурора в інтересах держави, в особі Старосинявської селищної ради Хмельницької області до обвинуваченого ОСОБА_10 , за участю третьої особи на стороні позивача без самостійних вимог на предмет спору Комунального некомерційного підприємства «Старокостянтинівська багатопрофільна лікарня» Старосинявської селищної ради, про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_12 задовольнити повністю.

Стягнути із ОСОБА_10 на користь Старосинявської селищної ради Хмельницької області 2 188 грн. 14 коп. витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_12 .

Цивільний позов прокурора в інтересах держави, в особі Старосинявської селищної ради Хмельницької області до обвинуваченого ОСОБА_10 , за участю третьої особи на стороні позивача без самостійних вимог на предмет спору Комунального некомерційного підприємства «Старокостянтинівська багатопрофільна лікарня» Старосинявської селищної ради, про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_8 задовольнити повністю.

Стягнути із ОСОБА_10 на користь Старосинявської селищної ради Хмельницької області 1 925 грн. 90 коп. витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_8 .

Речові докази:

- моторолер марки «Viper», який передано на відповідальне зберігання до майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Старосинявського ВП ГУ НП в Хмельницькій області, - повернути потерпілій ОСОБА_7 , знявши арешт накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 17.07.2017 року;

- автомобіль марки «Ауді 80», реєстраційний номер НОМЕР_1 (литовська реєстрація), який передано на відповідальне зберігання до майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Старосинявського ВП ГУ НП в Хмельницькій області, - повернути ОСОБА_10 знявши арешт накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 17.07.2017 року;

- уламка корпуса моторолера червоно кольору, осип сірого кольору із невстановленого транспортного засобу, сіру пластикову декоративну накладку (ковпак) від колеса невстановленого

автомобіля, пару резинового взуття синьо-чорного кольору, пару резинового взуття чорного кольору, поліетиленовий кульок із шматочками тканин білого та червоно кольорів з лобового скла, марлевий тампон із змивами плями бурого кольору із лівих передніх дверей, марлевий тампон із змивами залишків речовини жирової тканини жовтувато-червоного кольору із завісів дверей, біологічний матеріал схожий на фаланг людського пальця із заднього сидіння зліва, різнокольорову обгортку від вологих серветок «Super», які передані на відповідальне зберігання до кімнати зберігання речових доказів Старосинявського ВП ГУ НП в Хмельницькій області знищити, знявши арешт накладений ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 17.07.2017 року.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави судові витрати на залучення експертів в розмірі 3 463 грн. 60 коп.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Старокостянтинівський районний суд, а ОСОБА_10 у той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя