Справа № 465/3700/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1285/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 вересня 2021 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові, справу за апеляційною скаргою прокурора Львівської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_6 на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 13 листопада 2020 року про скасування звільнення від покарання та направлення засудженого ОСОБА_7 для відбування покарання згідно вироку Франківського районного суду м. Львова від 07.08.2017 року,
за участю:

прокурора - ОСОБА_8

засудженого ОСОБА_7 ,

встановила:
даною ухвалою було відмовлено у задоволенні подання заступника начальника Франківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_9 , про скасування умовного покарання та направлення засудженого ОСОБА_7 для відбування покарання згідно вироку Франківського районного суду м. Львова від 07.08.2017.

Не погоджуючись з даною ухвалою прокурор Львівської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу в якій просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити подання заступника начальника Франківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області від 06.08.2020, скасувати звільнення від відбування покарання та направлення засудженого ОСОБА_7 для відбування покарання згідно вироку Франківського районного суду м. Львова від 07.08.2017.

Апелянт покликається, що ОСОБА_7 , будучи ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання, під час іспитового строку систематично притягувався до адміністративної відповідальності, що свідчить про безвідповідальне ставлення останнього до обов`язків, покладених на нього судом першої інстанції та Законом і не бажання стати на шлях виправлення.

Апелянт наголошує, що у відповідності до вимог ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, то це свідчить про його небажання стати на шлях виправлення. Такі ж вимоги передбачені і ст. 166 КВК України і уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення відбування покарання з випробуванням та направленням засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно матеріалів особової справи № 78/17 щодо ОСОБА_7 , останній систематично вчиняв адміністративні правопорушення, які потягли накладення адміністративних стягнень, а саме 23.04.2020 за вчинення адміністративних правопорушень за ч. 2 ст. 126, ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП. Дані адміністративні правопорушення засуджений вчинив в період перебування на випробувальному строку , який тривав з 07.08.2017 по 07.08.2020.

Апелянт покликається, що засудженому неодноразово надавалися шанси на виправлення, однак ОСОБА_7 належних висновків не зробив, на шлях виправлення не став.

Судом першої інстанції встановлено, що вироком Франківського районного суду м. Львова від 07.08.2017 ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначено йому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк, тривалістю 3 (три) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язано засудженого ОСОБА_7 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти орган з питань пробації про зміну місця праці та проживання.

Заступник начальника Франківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_9 , звернулася в суд з поданням, погодженим її начальника про скасування звільнення від відбування покарання та направлення засудженого ОСОБА_10 для відбування покарання згідно вироку Франківського районного суду м. Львова від 07.08.2017 року.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, яка просила задовольнити апеляційну скаргу, міркування засудженого, який просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги прокурора та залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, переглянувши судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 КВК України та ч. 2 ст.78 КК України, зокрема, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

При скасуванні звільнення від відбування покарання з випробуванням суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Згідно п. 2 та п. 3 п.п. 2 розділу ІХ наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі» № 272/5 від 29.01.2019 невиконанням обов`язків вважається, якщо звільнений з випробуванням не виконав хоча б один з обов`язків за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють його можливості їх виконувати (документально підтверджених).

Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, є вчинення звільненим з випробуванням протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

У разі якщо звільнений з випробуванням продовжує не виконувати обов`язки або вчиняє адміністративні правопорушення після застосування до звільненого з випробуванням письмового попередження, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду клопотання про скасування звільнення від відбування покарання і направлення звільненого з випробуванням для відбування призначеного покарання.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_7 притягувався до адміністративної відповідальності за вчиненні 23.04.2020 року правопорушення, а саме: за ч.1 ст.130 КУпАП та ст.ст.124, 122-4 КУпАП.

З цього приводу, засуджений 20.07.2020 року надав письмові пояснення в яких вказав, що дійсно притягувався до адміністративної відповідальності.

20.07.2020 року засуджений ОСОБА_7 письмово попереджений органом пробації про те, що у разі подальшого невиконання покладених на нього обов`язків або систематичного вчинення адміністративних правопорушень орган пробації може звернутись до суду із поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, про те, що уповноваженим органом з питань пробації не було надано достатніх доказів для того, щоб скасувати звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання.

Законодавством визначено, що систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення є три і більше таких правопорушень. Так судом першої інстанції встановлено, що з моменту постановлення судом ухвали про відмову у задоволенні подання (19.06.2019) до часу звернення органу пробації до суду з поданням (07.08.2020) обов`язків встановлених судом не порушував, а з моменту притягнення до адміністративної відповідальності (15.06.2020) до оголошення вищевказаного попередження (20.07.2020), а також до часу звернення органу пробації до суду з поданням (07.08.2020), засуджений ОСОБА_7 не вчинив жодного адміністративного правопорушення, що потягло б за собою адміністративне стягнення.

Також, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що за місцем проживання засудженого скарг на його поведінку до ОСББ «Успішний дім» не надходило та до кримінальної відповідальності він не притягувався.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що в діях засудженого ОСОБА_7 відсутні ознаки систематичності порушення покладених на нього вироком суду обов`язків, а тому станом на 06.08.2020 в органу пробації не було підстав для звернення до суду першої інстанції з поданням про скасування звільнення ОСОБА_7 від покарання з випробуванням та направлення ОСОБА_7 для відбування покарання призначеного судом.

З врахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 13 листопада 2020 року є законною та обґрунтованою.

З огляду на викладене, апеляційна скарга прокурора Львівської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_6 непідлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409 419 КПК України, колегія суддів,-

постановила:
Апеляційну скаргу прокурора Львівської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_6 - залишити без задоволення

Ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 13 листопада 2020 року, про скасування звільнення від покарання та направлення засудженого ОСОБА_7 для відбування покарання згідно вироку Франківського районного суду м. Львова від 07.08.2017 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: