Справа № 643/2445/22
Провадження № 1-кс/643/871/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.02.2022 слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , законного представника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові клопотання слідчого СВ Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні № 0003225 від 27.11.2021 за ч. 3 ст. 187 КК України відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з неповною середньою освітою, навчається в ДНЗ «Регіональний центр професійної освіти будівельних технологій Харківської області», неодружений, в силу ст. 89 КК України не судимий, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:
Органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин: 27.11.2021, приблизно об 11:00, знаходячись біля вхідних дверей квартири АДРЕСА_2 , де мешкає ОСОБА_8 , діючи з прямим умислом, направленим на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із застосуванням насильства, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, поєднаного із проникненням у житло, переслідуючи при цьому корисливу мету, постукав у двері вказаної квартири, а після того як ОСОБА_8 відчинив їх, ОСОБА_7 , застосовуючи насильство, що є небезпечним для життя чи здоров`я, за допомогою наявного при собі газового балончику «Терен-4» розпилив сльозоточивий газ в обличчя потерпілого, від чого останній впав на підлогу, відчув печіння в очах та втратив свідомість.

Далі, ОСОБА_7 , продовжуючи свої злочинні дії, скориставшись пригніченим станом ОСОБА_8 , заволодів речами, а саме: мобільним телефоном «Samsung J 3», викруткою, сушаркою для білизни та одягом, який поклав у поліпропіленовий мішок білого кольору, після чого з місця вчинення злочину зник, заподіяв матеріальну шкоду ОСОБА_8 на загальну суму 1724, 00 грн.
Дії ОСОБА_7 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 3ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний із проникненням у житло.

Слідчий, посилаючись на обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні особливо тяжкого злочину, суворість можливого покарання, ті факти, що останній раніше притягався до кримінальної відповідальності вказує на існування ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення та незаконного впливу як на потерпілого, так і свідків, і просить застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням певних обов`язків, так як вважає, що інший, більш м`який запобіжний захід, не дасть можливості запобігти вказаним ризикам.

В суді прокурор підтримав клопотання посилаючись на викладені в ньому обставини.

ОСОБА_7 не визнав вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, зазначивши, що в зазначений у клопотанні час перебував за місцем проживання потерпілого, де вживав з останнім спиртні напої. Після демонстрації газового балончика потерпілий, запевняючи, що він є стійким до його використання, особисто та самостійно розпилив його собі у обличчя. Речі, які було виявлено поліцією у мішку, він збирався викинути, що було погоджено з потерпілим. Проти клопотання про обрання запобіжного заходу не заперечував, разом з тим, посилаючись на той факт, що він навчається, ОСОБА_7 просив скоротити час, протягом якого він має залишатись за місцем проживання.

Законний представник мати підозрюваного погодилась з думкою сина щодо застосування запобіжного заходу.

Захисник зазначив, що підстав для обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту взагалі не має, так як останній до подій, які йому інкримінуються, перебував у помешканні потерпілого за згодою останнього, тобто не проникав до його квартири. Речі, які знаходились у вилученому полімерному мішку не оглядались в ході огляду місця події, отже не зрозуміло, а що саме викрадено у потерпілого. За вказаних умов підозру не можна вважати обґрунтованою. Крім того, ОСОБА_7 має постійне місце проживання, де мешкає разом з матір`ю та сестрою, є учнем центру професійної освіти, протягом досудового розслідування не переховувався, з`являється за першою вимогою до органу досудового розслідування, не застосовував спроб до тиску на потерпілого чи свідка та не вчиняв жодних протиправних дій після відкриття кримінального провадження, отже перелічені прокурором ризики відсутні. В зв`язку з викладеним просив не застосовувати до підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а обмежитись особистим зобов`язанням.

Розглянувши клопотання, заслухавши думку сторін кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного: підозра ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України на теперішній час підтверджується даними, зафіксованими в протоколах огляду місця події, допитів потерпілого та свідків, пред`явлення особи для впізнання, речовими доказами тощо, отже її можна вважати достатньо обґрунтованою. При цьому доводи непричетності ОСОБА_7 до інкримінованого злочину та невірної кваліфікації дій останнього мають буди досліджені та оцінені в сукупності з доказами сторони обвинувачення, що є завданням наступних стадій розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частина 2 даної статті вказує, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Прокурор, обґрунтовуючи обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту вказуєщо інший, більш м`який запобіжний захід, не зможе запобігти ризикам переховування підозрюваного від органу досудового розслідування й суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення.
З твердженням прокурора про існування ризику переховування слідчий суддя, з погляду на особистість підозрюваного, його вік, наявність певних міцних зв`язків у місті постійного проживання та належну процесуальна поведінка протягом розслідування не може погодитись, навіть враховуючи, що потенційне покарання за інкримінований підозрюваному злочин передбачає до 12 років позбавлення волі.
Враховуючи, що інкримінований ОСОБА_7 злочин вчинений у денний час доби та на другий день після прийняття рішення про звільнення ОСОБА_7 від покарання за попереднім вироком, що вказує на певну зухвалість підозрюваного та низький рівень правосвідомості останнього, той факт, що раніше ОСОБА_7 , не дивлячись на свій юний вік двічі притягався до кримінальної відповідальності та був засуджений, слідчий суддя вважає ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення беззаперечно доведеним.

Не можна виключати й ризик незаконного впливу як на потерпілого, враховуючи особистість останнього та обставини вчиненого відносно нього злочину, так і на свідків, насамперед очевидця злочину, який є знайомим підозрюваного.

За вказаних умов обрання ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт, не є доцільним та не зможе запобігти доведеним ризикам.

Обмеження, які прокурор просить застосувати до підозрюваного у межах даного запобіжного заходу не позбавляють можливості виконувати останнім свої обов`язки, пов`язані з навчанням. Разом з тим, час, протягом якого підозрюваний має залишатись за місцем проживання слідчий суддя вважає можливим скоротити до періоду з 18:00 до 07:00. Часу доби з 07:00 до 18:00 на думку слідчого судді буде цілком достатньо для відвідування навчального закладу й дотримання навчального процесу.

Таким чином, враховуючи наявність підстав, передбачених ст. 177 КПК України, суд вважає клопотання цілком обґрунтованим, докази, надані прокурором, доводять обставини, передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України, отже клопотання повинно бути задоволено, проте частково з урахуванням вищевикладеного.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 181, 184, 193-194, 196, 309, 395, 492 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, поклавши на останнього обов`язки у вигляді:

- заборони залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 18:00 до 07:00.

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатись з м. Харкова без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи та навчання.

Ухвала діє протягом 2-х місяців з моменту її постановлення, тобто до 17.04.2022, і може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1