Справа № 713/2518/21
Провадження №1-кп/713/213/21
УХВАЛА
іменем України

02.12.2021 м. Вижниця
Вижницький районний суд Чернівецької області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , представника потерпілого ОСОБА_5 розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Вижниця обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000221 від 05.10.2021 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Слобідка Косівського району Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з освітою вищою , не одруженого, фізична особа підприємець, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Обвинуваченому ОСОБА_4 Вижницькою районною філією Чернівецького обласного центру зайнятості 12.05.2021 надано статус безробітного та призначено і розпочато виплату допомоги по безробіттю як застрахованій особі з урахуванням страхового стажу до 2 років, однак згідно рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 01.12.2020 та наказу директора КНП «Вижницька міська лікарня» №72к-1 від 07.12.2020 ОСОБА_4 поновлено на роботі з 26.03.2020 та в грудні 2020 року нараховано заробітну плату, а 15.12.2020 звільнено з займаної посади за згодою сторін, згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України, про те останнім під час відвідування філії, а саме 01.12.2020, 30.12.2020, 25.01.2021 та 23.02.2021 не було повідомлено Вижницьку районну філію Чернівецького обласного центру зайнятості, щодо поновлення на роботі за рішенням суду, хоча відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття він зобов`язаний повідомити про даний факт, так як був ознайомлений з наказом КНП «Вижницька міська лікарня» про поновлення на роботі від 07.12.2020 року №72к-1.

Відповідно до абзацу 18 пп. 1 п. 30 порядку реєстрації, переєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою КМУ №792 від 19.09.2018 року, 22.02.2021 року Вижницькою районною філією Чернівецького обласного центру зайнятості прийнято рішення про припинення реєстрації ОСОБА_4 у зв`язку із встановленням факту подання зареєстрованим безробітнім недостовірних даних та документів, на підставі яких прийнято рішення про надання йому статусу безробітного, призначити виплати матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг, що мав місце протягом періоду реєстрації.

Таким чином ОСОБА_4 діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, шляхом обману та зловживанням довіри заволодів грошовими коштами, які були йому нараховані та виплачені як допомогу по безробіттю в період часу з 07.12.2020 по 21.02.2021 в сумі 4601 гривень 61 копійок, чим своїми діями завдав матеріальну шкоду Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття на вище зазначену суму, а отриманими грошовими коштами розпорядився на власний розсуд.

Відповідно до ч. 2 ст. 31 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі поновлення безробітного на роботі за рішенням суду.

Відповідно до ч. З ст. 36 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Відповідно до п. З ст. 44 ЗУ «Про зайнятість населення» передбачено, що відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.190 КК України - шахрайство, заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав, у вчиненому щиро розкаявся, зазначав, що шкода відшкодована, кримінальне правопорушення вчинив вперше, а тому просив звільнити його від кримінальної відповідальності у відповідності до вимог ст. 45 КК України.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні не заперечував щодо звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 190 КК України на підставі ст. 45 КК України.

Представник потерпілого в підготовчому судовому засіданні вказувала , що шкода відшкодована в повному обсязі, претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має.

Суд, розглянувши подане клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, на підставі ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям, заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши зміст клопотання та доданих до нього матеріалів, вивчивши обвинувальний акт та долучені до нього матеріали, матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Положеннями ст.45 КК України встановлено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

За змістом ст. ст. 44, 45 КК України за наявності підстав, передбачених ст. 45 КК України, звільнення особи від кримінальної відповідальності - є обов`язковим, якщо тільки вона сама проти цього не заперечує.

Судом було роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_4 право заперечувати проти закриття кримінального провадження та право наполягати на проведенні судового провадження у повному обсязі в загальному порядку, також роз"яснено, що кримінальне провадження в такому випадку закривається з нереабілітуючих підстав. Обвинувачений ОСОБА_4 заявив, що підстави та наслідки звільнення за ст.45 КК України йому зрозумілі і просить суд розглянути подане ним клопотання.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23 грудня 2005 року, визначено, що при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені Кримінальним кодексом України. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному кримінально-процесуальним кодексом порядку відповідне судове рішення.

Шляхом опитування сторін кримінального провадження судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 правильно розуміє і не оспорює формулювання та характер пред`явленого йому обвинувачення, правову кваліфікацію своїх дій за ч. 1 ст.190 КК України, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої його позиції, а відтак діяння, яке поставлено обвинуваченому у провину, дійсно мало місце, вчинене ним, і отримало правильну кримінально-правову оцінку та визнано самим обвинуваченим.

Відповідно до ч.2 ст.12 КК України інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років, є кримінальним проступком і таке не є корупційним кримінальним правопорушенням.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався та є особою, яка вперше вчинила кримінальний проступок.

Відповідно до абз. 3 п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23.12.2005 року №12 дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст.45 КК. Виняток можуть становити лише випадки вчинення злочину чи замаху на нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитки.

Дійове каяття передбачає обов`язкову наявність трьох елементів, а саме: щирого каяття, активного сприяння розкриттю злочину, повного відшкодування заподіяних збитків або усунення заподіяної шкоди.

На переконання суду, щире каяття обвинуваченого ОСОБА_4 полягає в суб`єктивному ставленні останнього до вчиненого, зокрема, в тому, що він визнав факт вчинення кримінального правопорушення та його негативні наслідки, визнав свою провину у вчиненому повністю, висловив щирий жаль і сором з приводу цього, засудив свою поведінку та бажав виправити наслідки своїх дій.

У даному випадку має місце активне сприяння розкриттю злочину з боку обвинуваченого ОСОБА_4 , що полягає у тому, що останнім органу досудового розслідування повідомлено про всі відомі обставини вчинення кримінального правопорушення, в ході досудового розслідування дано послідовні визнавальні показання.

Обвинувачений ОСОБА_4 , добровільно повністю відшкодував завдані потерпілому збитки, що підтверджується її заявою.

Потерпіла сторона в даному кримінальному провадженні до обвинуваченого не має жодних матеріальних та моральних претензій. Також не заперечує щодо закриття кримінального провадження за дійовим каяттям на підставі ст.45 КК України.

Будь-яких обставин, які згідно норм кримінального та кримінального процесуального закону перешкоджали б суду прийняти процесуальне рішення за заявленим обвинуваченим клопотанням, в ході судового розгляду не встановлено.

Враховуючи наявність зазначених вище передумов, а також підстав, передбачених ст.45 КК України, суд вважає можливим звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям на підставі ст. 45 КК України, оскільки в судовому засіданні встановлено відповідність фактичних обставин справи умовам звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.1 ст.190 КК України згідно приписів ч. 2 ст. 284 КПК України підлягає закриттю.

Речових докази та судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 12, 45, 185 КК України, ст. ст. 100, 284-286, 288, 369-372, 376, 392-395, 532 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку , передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, на підставі ст. 45 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям, - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, на підставі ст. 45 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000221 від 05.10.2021 року , - закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_6