Справа № 513/1142/19
Провадження № 1-в/513/6/22
Саратський районний суд Одеської області

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2022 року Саратський районний суд Одеської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Сарата Одеської області подання в.о. начальника Білгород-Дністровського районного сектору № 1 Філії Державної установи "Центр пробації" в Одеській області ОСОБА_5 про скасування звільнення від покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Сарата Одеської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого, з неповною середньою освітою, військовозобов`язаного,

засудженого вироком Татарбунарського районного суду Одеської області від 26 січня 2021 року за ч.3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, на підставі ст.75 КК України звільнений від покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців,

В С Т А Н О В И В:

в.о. начальника Білгород-Дністровського районного сектору № 1 Філії Державної установи "Центр пробації" в Одеській області ОСОБА_5 звернувся до суду з поданням про скасування звільнення від покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_4 для відбування призначеного покарання.

Подання обґрунтував тим, що засуджений ОСОБА_4 на шлях виправлення не став, не виконує покладений на нього судом обов`язок періодично з`являтися на реєстрацію до органу пробації. Засуджений ОСОБА_4 12.10.2021 року, 09.11.2021 року, 23.11.2021 року, 14.12.2021 року не з`явився для реєстрації до Білгород-Дністровського районного сектору № 1 Філії Державної установи "Центр пробації" в Одеській області без поважних причин та в період іспитового строку скоює адміністративні правопорушення.

Представник Білгород-Дністровського районного сектору № 1 філії Державної установи "Центр пробації" в Одеській області належним чином повідомлений про розгляд справи до суду не з`явився, не повідомив суд про причини неявки, не надав заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення подання, посилаючись на його недостатню обґрунтованість.

Засуджений ОСОБА_4 у суді просив відмовити у задоволенні подання, пояснив, що не з`являвся на реєстрацію, оскільки хворів, до адміністративної відповідальності не притягувався.

Заслухавши прокурора, засудженого, дослідивши надані матеріали, суд приходить до наступних висновків.

За положеннями частин 1, 2 ст.78 КК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно з пунктом 8 ч.1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Частиною 1 ст. 539 КПК України визначено, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно з пунктом 3 частини 2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 5, 8, 9, 13-3 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Вироком Татарбунарського районного суду Одеської області від 26 січня 2021 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на три роки шість місяців. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців. Відповідно до пунктів 1, 2 частини 1, пункту 2 частини 3 ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_4 під час іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом пробації.

ОСОБА_4 з 11 березня 2021 року перебував на обліку в Біляївському міськрайонному секторі з питань пробації. З 07 червня 2021 року перебуває на обліку в Саратському районному секторі з питань пробації.

Постановою в.о. начальника Саратського районного сектору від 27.07.2021 року засудженому ОСОБА_4 призначено днем явки на реєстрацію 2, 4 вівторок кожного місяця.

Як вбачається з листка реєстрації, засуджений ОСОБА_4 не з`явився на реєстрацію 12 жовтня 2021 року, 09 листопада 2021 року та 23 листопада 2021 року, в інші дні він з`являвся для реєстрації регулярно.

Засуджений ОСОБА_4 у суді пояснив, що не з`явився на реєстрацію з поважних причин, оскільки хворів, мав високу температуру, але до лікаря не звертався, оскільки не мав грошей на ліки.

Посилання у поданні на те, що неявка засудженого на реєстрацію два рази без поважних причин свідчить про небажання останнього стати на шлях виправлення та ухилення його від виконання обов`язків, покладених судом, суд вважає безпідставними.

Вимоги на перевірку судимості та інформація з бази "Армор" підтверджують, що в період іспитового строку ОСОБА_4 не вчинив нового кримінального правопорушення.

За положеннями частин 1, 2, 3 ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Відповідно до роз`яснень, наданих у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст.76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Таким чином, скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням є можливим лише за наявності умислу засудженого на ухилення від відбування покарання з випробуванням та контролю за його поведінкою, а також обставин, які свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Проте, матеріалами провадження не доведено факт умисного ухилення ОСОБА_4 від відбування покарання, та систематичність вчинення адміністративних правопорушень.

Суд встановив, що постановою Саратського районного суду Одеської області від 24 листопада 2021 року провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП щодо ОСОБА_4 було закрито у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строку, передбаченого ч.2 ст. 38 КУпАП.

Постанову по справі про адміністративні правопорушення, яка винесена поліцейським відділення поліції № 1 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області серії ВАБ № 579542 від 27.06.2021 про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП суд не приймає в якості належного доказу. При цьому суд виходить з того, що за положеннями ст.221 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 173 КУпАП розглядають судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів.

Отже, суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_4 систематично вчиняв адміністративні правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що подання уповноваженого органу з питань пробації про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направленням засудженого ОСОБА_4 для відбування призначеного покарання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 537, 539, 369-372, 395 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

у задоволенні подання в.о. начальника Білгород-Дністровського районного сектору № 1 філії Державної установи "Центр пробації" в Одеській області про скасування звільнення від покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання засудженого ОСОБА_4 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Одеського апеляційного суду через Саратський районний суд Одеської області протягом семи днів з дня оголошення ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1