Провадження №1-кп/761/1944/2022
В И Р О К
іменем України

08 лютого 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі головуючого:

судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження 420 201 000 000 000 68 внесеного 20.02.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Коростень Житомирської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду зазначене кримінальне провадження,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_3 у невстановлений час, але не пізніше лютого 2020 року, діючи з корисливих мотивів, з метою збагачення вирішив незаконно заволодіти чужим майном шляхом обману, а саме грошовими коштами, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки під час продажу вигаданої побутової техніки через мережу інтернет.

Відповідно до розробленого обвинуваченим ОСОБА_3 плану злочинної діяльності, він повинен був використовувати електронно-обчислювальну техніку, яка підключена до мережі інтернет, а саме мобільного телефону з додатком «ВАЙБЕР» з абонентським номером НОМЕР_1 , комп`ютерну техніку, створення вигаданого профілю на сайті «facebook» та створення недійсних оголошень на сайті «ОLХ». У вказаних оголошеннях він повинен був розміщати саме повідомлення про продаж побутової техніки та контактні номери телефонів. Особам, які зацікавляться у покупці побутової техніки обвинувачений ОСОБА_3 повинен був надавати банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_2 , отримувати від них грошові перекази на вказану картку та, не передавши відповідний товар покупцю, видаляти всі оголошення, змінювати номер мобільного телефону, знімати грошові кошти з банківського рахунку та витрачати їх на власні потреби.

Так, 10.02.2020 обвинувачений ОСОБА_3 , знаходячись в невстановленому місці, використовуючи електронно-обчислювальну техніку, яка підключена до мережі інтернет, а саме мобільний телефон з додатком «ВАЙБЕР» з абонентським номером НОМЕР_1 , невстановлену комп`ютерну техніку, розмістив на сайті «ОLХ» вигадане оголошення про продаж міксеру, до якого приєднав вигаданий профіль «facebook» з особистими даними ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, цього ж дня заволодів грошовими коштами ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка перерахувала грошові кошти у розмірі 650 грн. на картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_2 , як оплату за міксер. У подальшому обвинувачений ОСОБА_3 розпорядився вказаними грошовими коштами на власний розсуд.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 заволодів чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене шляхом незаконної операції з використанням електронно-обчислювальної техніки, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 190 КК України.

У даному кримінальному проваджені № 420 201 000 000 000 68 укладена угода про визнання винуватості між прокурором Святошинської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 від 17.09.2021.

Відповідно до умов вищезазначеної угоди, прокурор та підозрюваний за спільною ініціативою та обопільною згодою відповідно до ст.ст. 468, 469, 472 КПК України уклали дану угоду про визнання винуватості, в якій виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 3 ст. 190 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, а також відшкодування потерпілій ОСОБА_7 шкоду у розмірі 652 грн.

Сторонами узгоджена міра покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за ч.3 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 (два) роки, з покладенням обов`язків у відповідності до ч.1 ст.76 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 підтвердив суду, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор, захисник та обвинувачений просили суд затвердити угоду про визнання винуватості на умовах викладених в угоді, вказуючи на дані, що підтверджують наявність суспільного інтересу.

Заслухавши думку прокурора, який вважає наявними підстави для затвердження угоди на визначених в ній умовах, обвинуваченого та його захисника, які не заперечували проти затвердження угоди на умовах, визначених в ній, дослідивши угоду про визнання винуватості та перевіривши її на відповідність вимогам КПК України та закону, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.368 КК України який є не тяжким злочином у відповідності до ст.12 КК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, який буде застосований до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також суд встановив, що умови цієї угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

Отже умови угоди відповідають інтересам суспільства.

Вказана угода не порушує права та інтереси інших осіб.

Щодо покарання, то стороною обвинувачення наведені підстави для застосування ст.69 КК України, які заслуговують на увагу.

Поведінка обвинуваченого під час судового розгляду вказує на щире каяття, усвідомлення тяжкості вчинених ними злочину, свідчить про бажання усунути негативні наслідки, від злочинних дій.

У справі існують пом`якшуючи обставини, передбачені ст. 66 КК України: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Отже такі обставини можуть слугувати реальними чинниками, які відповідають меті покарання, визначеній ст.50 КК України, яке має ціллю не лише покарати засуджену особу, а й слугуватиме його виправленню, запобігання вчиненню злочину ним та іншими особами.

Окрім того, ст.65 КК України визначено, що суд у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини призначає покарання узгоджене сторонами.

Враховуючи особу обвинуваченого, його поведінку після вчиненого свідчить про усвідомлення протиправності своїх дій, вказує на щире каяття, відсутність тяжких наслідків, дані про особу та наявність декількох пом`якшуючих обставин, підтверджують, що при таких обставинах узгоджене сторонами покарання може бути призначене в інтересах суспільства.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості прокурором та обвинуваченим.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст..100 КПК.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Угоду про визнання винуватості від 17.09.2021, що укладена у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 420 201 000 000 000 68 внесеного 20.02.2021 між прокурором Святошинської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 - затвердити.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 (два) роки, з покладенням обов`язків у відповідності до ч.1 ст.76 КК України, а саме: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: