Номер провадження № 1-кп/756/834/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2022 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 5 Оболонського районного суду міста Києва клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Журавльовка, Сакського району АР Крим, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, а також клопотання захисника про зміну запобіжного заходу,

УСТАНОВИВ:
У провадженні Оболонського районного суду міста Києва перебуває кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.

Прокурором у судовому засіданні заявлено клопотання відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України про продовження тримання під вартою ОСОБА_4 . Клопотання прокурора обґрунтовується тим, що обраний запобіжний захід закінчується 10.02.2022. На думку прокурора, наразі продовжують існувати ризики, передбачені п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість того, що ОСОБА_4 , у випадку не застосування запобіжного заходу, буде переховуватися від суду, незаконно впливати на представника потерпілого та свідків, учинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Указані ризики, на думку прокурора, обґрунтовуються тим, що ОСОБА_4 усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, а саме від трьох до шести років позбавлення волі, може навмисно переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності. Крім того, ОСОБА_4 є уродженцем АР Крим, яка на даний час являється тимчасово окупованою територією, раніше притягувався до кримінальної відповідальності.

Крім того, на думку прокурора, ОСОБА_4 може незаконно впливати на представника потерпілого та свідків, місця проживання яких відомі обвинуваченому в результаті ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Прокурор також уважає, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки не має офіційного джерела доходу, а тому може продовжити злочинну діяльність, вчиняти нові кримінальні правопорушення та іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора та застосувати інший більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання прокурора, просив у його задоволенні відмовити посилаючись на те, що наведені прокурором ризики не є обґрунтованими, як і розумна підозра того, що ОСОБА_4 учинив інкримінований злочин. Також захисник ОСОБА_5 просив урахувати особистість обвинуваченого, що останній хоча і притягувався до кримінальної відповідності, але зробив для себе належні висновки та має міцні соціальні зв`язки, зокрема має місце проживання.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні надала показання, що вона мешкає разом з ОСОБА_4 однією сім`єю з аресою АДРЕСА_2 . Ця квартира належіть їй. ОСОБА_4 працював, однак не офіційно, та утримував їх родину. ОСОБА_4 майже не вживає алкогольних напоїв. Вона наразі хворіє та не працює. При цьому в неї є дитина, яку ОСОБА_4 допомагає їй виховувати та утримувати.

Вислухавши клопотання прокурора, думку сторони захисту, суд дійшов наступних висновків.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 інкримінується вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України. Дані злочини відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Щодо ОСОБА_4 у рамках даного кримінального провадження застосовано заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді запобіжного заходу тримання під вартою, строк дії якого закінчується 10.02.2022. Прокурором відповідно до вимог ст. 331 КПК України подано клопотання про проводження тримання під вартою. Клопотання мотивовано тими ризиками, які прокурор вважає такими, що не змінились з часу обрання запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, продовжити або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Як вбачається з положень ч. 4 ст. 199 КПК України розгляд клопотання про продовження строку дії тримання під вартою здійснюється за правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, наявність судимостей у обвинуваченого тощо.

Аналізуючи положення ст. 194 КПК України разом із загальними положеннями КПК України щодо судового провадження в суді першої інстанції, можна дійти висновку, що суд не надає оцінку наявності обґрунтованої підозри під час вирішення питання продовження дії заходів забезпечення кримінального провадження. Бо передбачає оцінку доказів, яка може бути надана судом лише в нарадчій кімнаті на стадії ухвалення вироку. Зазначене свідчить про те, що на стадії судового розгляду суд не може робити висновок щодо обґрунтованості підозри чи то обвинувачення безпосередньо шляхом надання оцінки доказів у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Цими відомостями, на думку суду, є висунуте в передбаченому законом порядку обвинувачення, яке є предметом дослідження суду наразі.

Слід зауважити, що суд перебуває наразі на стадії дослідження доказів, які надає сторона обвинувачення. А отже вивчення їх на предмет обґрунтованості підозри чи то обвинувачення є неможливим, зокрема передчасним.

Отже, суд, на підставі розумної оцінки, уважає причетність обвинуваченого до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для вирішення питання щодо подальшого застосування до обвинуваченого запобіжного заходу.

Виконуючи обов`язок, передбачений ст. 194 КПК України, суд, для вирішення питання продовження строку дії запобіжного заходу, повинен оцінити наявність ризиків, які зазначені прокурором в клопотанні. Такими ризиками, на думку прокурора, є ризики передбачені пунктами 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховуватися від суду, учинити інший злочин, можливість впливу на свідків та представника потерпілого, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином).

Даючи оцінку цим ризикам, суд вважає, що вони є лише наголошеними прокурором, та не підтверджені будь-якими фактичними даними. Дійсно, суд ураховує, що ризиками є будь-які фактичні дані, і не обмежені тими фактичними даними, які визначені ст. 84 КПК України. Оскільки такі дані, на думку суду, повинні свідчити лише про можливості існування певних підозр (наявність достатніх підстав вважати їх існування), тобто вірогідності настання наслідків, запобіжником яких є запобіжний захід. Між тим, з часу застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 минуло достатньо часу аби вважати, що у подальшому для продовження застосування запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою, окрім наголошення про наявність ризиків, вони мають в подальшому і підтверджуватись конкретними відомостями чи обставинами, які є значними для кримінального провадження.

Даючи такі висновки суд зазначає, що фактично в обґрунтування наведених прокурором ризиків покладено лише тяжкість покарання. Між тим, тяжкість покарання, як вже зазначав суд, не можна оцінювати в якості ризику, бо цю обставину слід оцінювати суду лише відповідно до ст. 178 КПК України, тобто як додаткові відомості, які посилюють існування певних ризиків, а не замінюють їх.

Також слід узяти до уваги, що клопотання прокурора не містить обґрунтування відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Наведені судом висновки дають підстави вважати, що наразі ризики, які передбачені пунктами 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України є настільки незначними, що не утворюють підстав для подальшого тримання під вартою ОСОБА_4 .

Установлені у судовому засіданні обставини також дають суду підстави вважати, що наразі відсутні підстави для подальшого застосування до обвинуваченого запобіжного заходу в виді тримання під вартою. При цьому саме для досягнення дієвості завдань кримінального провадження, а також відповідності особистості обвинуваченого та іншим наведеним обставинам, такий запобіжний захід як цілодобовий домашній арешт строком на 60 днів, на думку суду, буде достатнім. Слід зауважити, що домашній арешт полягає в забороні ОСОБА_4 цілодобово залишати житло за адресою АДРЕСА_2 , з зобов`язанням з`являтися до суду за першим викликом, а отже саме такий запобіжний захід усуне встановлені наразі судом ризики чи їх значність.

Також слід покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України строком на 60 днів, а саме не відлучатися з місця проживання не інакше, як за викликом суду, повідомляти суд про необхідність зміни свого місця проживання, здати на зберігання, за наявності, до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілими у межах вказаного кримінального провадження, носити електронний засіб контролю.

Керуючись статтями 7, 177, 178, 182, 183, 193-194, 331, 350, 369-372, 376, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , а також клопотання захисника про зміну запобіжного заходу обвинуваченому задовольнити частково.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід в вигляді тримання під вартою на домашній арешт, який полягає в забороні цілодобово залишати житло за адресою АДРЕСА_2 , зобов`язав ОСОБА_4 з`являтися до суду за першим викликом.

Строк дії запобіжного заходу в виді домашнього арешту визначити в 60 днів.

Ухвала діє до 19 березня 2022 року та підлягає негайному виконанню після її оголошення, а саме доставити ОСОБА_4 до місця проживання за адресою АДРЕСА_2 , де звільнити з-під варти.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України строком на 60 (шістдесят) днів, а саме:

- не відлучатися з місця проживання не інакше, як за викликом суду;

- повідомляти суд про необхідність зміни свого місця проживання;

- здати на зберігання, за наявності, до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватись від спілкування зі свідками в межах вказаного кримінального провадження;

- носити електронний засіб контролю.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому та прокурору, а також для виконання конвойній службі.

Ухвала оскарженню не підлягає, а заперечення щодо неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення, яке буде прийнятим за наслідком розгляду справи по суті.

Суддя ОСОБА_1