УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000737,

в с т а н о в и в :

До Шевченківського районного суду м. Києва звернулась адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 в порядку ст.174 КПК України, посилаючись на те, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16.02.2021 у кримінальному провадженні №0000737 накладено арешт на ряд земельних ділянок, у тому числі на земельні ділянки із цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер :02:002:5903 площею 0,05 га, кадастровий номер :02:002:5906 площею 0,0227 га, кадастровий номер :02:002:5911 площею 0, 0227 га, власником яких є ОСОБА_5 .

Заявник вказує, що арешт накладений не обґрунтовано та підлягає скасуванню, оскільки ОСОБА_5 є добросовісним набувачем такого майна та не є підозрюваним у кримінальному провадженні №0000737.

Також зазначає, що наказом Міністерства юстиції України від 06.01.2021 №48/7 відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 від 30.04.2020 щодо оскарження рішень та дій приватних нотаріусів і державних реєстраторів стосовно продажу та оформлення земельних ділянок, перелік яких вказано у заяві кримінального провадження №0000737, зокрема і вказаних вище.

Посилаючись на зазначене, заявник просить скасувати накладений арешт з огляду на необґрунтованість застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

В судове засідання адвокат ОСОБА_4 не з`явилась, направила до суду клопотання про розгляд клопотання про скасування арешту майна за її відсутності.

Слідчий ОСОБА_3 проти клопотання заперечувала вказуючи на відсутність підстав для задоволення заявлених вимог. Також слідчим долучено висновки експерта №205/1 від 29.04.2021 та №314/1 від 09.07.2021 за результатами проведення почеркознавчих експертиз, які на думку останньої підтверджують обґрунтованість накладеного арешту. Разом з тим, слідчим підтверджено, що ОСОБА_5 не є учасником кримінального провадження №0000737.

Заслухавши доводи слідчого, вивчивши матеріали клопотання та матеріали, які слугували підставою для накладення арешту, слідчий суддя доходить наступного висновку.

Так, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16.02.2021 накладено арешт на ряд земельних ділянок, у тому числі на земельні ділянки із цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер :02:002:5903 площею 0,05 га, кадастровий номер :02:002:5906 площею 0,0227 га, кадастровий номер :02:002:5911 площею 0, 0227 га, власником яких є ОСОБА_5 .

При вирішенні питання про накладення арешту на спірне майно слідчий суддя виходив з тих обставин, що СУ ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000737 від 22.06.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, за фактом того, що у період часу з 01.02.2020 по 01.04.2020 невстановлена група осіб, шляхом обману заволоділи правом власності на земельні ділянки, які належать ОСОБА_6 .

Підставою для накладення арешту послугувало те, що земельні ділянки, у тому числі спірні, підпадають під ознаки речових доказів, оскільки є об`єктами кримінально-протиправних дій, а накладення арешту є необхідним з метою збереження речових доказів.

За змістом положень ст. 2 КПК України, при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Положеннями КПК України передбачені дві самостійні підстави забезпечення заходів кримінального провадження шляхом накладення арешту на майно, а саме накладення арешту на майно підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду завдану їх діями з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову (ст.170 КПК України), а також накладення арешту на речі та документи, які мають режим тимчасово вилученого майна (ч. 5 ст. 171, ч. 2 ст. 167 КПК України).
Як визначено в ухвалі слідчого судді арешт накладено з підстав, передбачених ст.170 КПК України.
При цьому, чинним процесуальним кодексом України передбачено, що накладення арешту на майно можливе, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Разом з тим, наявні у розпорядженні слідчого судді матеріали не містять даних на підтвердження того, що спірне майно відповідає критеріям речового доказу, в розумінні положень ст.98 КПК України.
Крім того, як вбачається з матеріалів клопотання заявника та матеріалів, що слугували підставою для арешту спірного майна, власником такого є ОСОБА_5 .

При цьому, органом досудового розслідування не спростовано факту правомірності набуття ОСОБА_5 права власності на спірне майно, а долучені слідчим висновки експерта №205/1 від 29.04.2021 та №314/1 від 09.07.2021 не являються єдиними та беззаперечними підставами, які б виправдовували необхідність такого втручання в права власності особи, яка не має статусу підозрюваного та не є учасником кримінального провадження №0000737, як арешт майна.

Отже, доводи заявника знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та є такими, що ґрунтуються на законі, а органом досудового розслідування не доведено співмірності та пропорційності застосованого заходу забезпечення кримінального провадження щодо майна ОСОБА_5 , який не являється учасником кримінального провадження №0000737, завданням кримінального провадження, а тому арешт спірного майна підлягає скасуванню.
На підставі викладеного, керуючись ст. 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16.02.2021 у кримінальному провадженні №0000737, в частині накладення арешту на земельні ділянки:

-кадастровий номер :02:002:5903 площею 0,05 га із цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства;

-кадастровий номер :02:002:5906 площею 0,0227 га із цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства;

-кадастровий номер :02:002:5911 площею 0, 0227 га із цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства

які належать ОСОБА_5 .

Скасувати заборону користування та розпорядження (продажу, оренди та передачі у користування) вказаними земельними ділянками.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 05.08.2021 о 14 год. 30 хв.

Слідчий суддя