ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2021 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого ОСОБА_1

за участі :

секретаря судового засідання ОСОБА_2

сторони обвинувачення прокурорів ОСОБА_3

ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду сел. Підволочиська Тернопільської області кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000069 від 26 листопада 2020 року відносно обвинуваченого :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, не депутата, з середньою-спеціальною освітою, пенсіонера, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_6 25 листопада 2020 року близько 15:05 год. перебуваючи на вул.. с. Остапє Підволочиського району Тернопільської області, під час словесного конфлікту зі своїм сусідом ОСОБА_5 , що виник на ґрунті тривалих неприязних відносин, тримаючи в руці дерев`яну палицю, умисно наніс даною палицею декілька ударів по голові, обличчі та тулубі ОСОБА_5 , від яких ОСОБА_5 втратив рівновагу та впав на землю. Надалі ОСОБА_6 , продовжуючи свої умисні, кримінально-протиправні дії, направлені на умисне спричинення тілесних ушкоджень, в той момент, коли ОСОБА_5 знаходився в лежачому положенні на землі, умисно наніс йому декілька ударів своїми руками та ногами по голові, обличчі та тулубі. Внаслідок умисних кримінально-протиправних дій ОСОБА_6 , потерпілому ОСОБА_5 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді : рваної рани лобної частини голови справа, синця чола справа із чисельними саднами на його тілі та садна, синця лівої надбрівної ділянки із садном на його тлі, синця нижньої повіки правого ока, правої виличної ділянки, лівої привушної ділянки з поширенням на щічну ділянку і вниз до нижнього краю проекції тіла нижньої щелепи, синця передньої поверхні лівої вушної раковини із садном на його тлі, синців задньої поверхні лівої вушної раковини, задньої поверхні грудей зліва, поперекової ділянки справа, садна правої кисті, які за ступенем тяжкості належать до легких.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, не визнав та пояснив, що 25 листопада 2020 року, коли повертався з пасовища неподалік дому почув, що потерпілий ОСОБА_5 обзивав його дружину «москалихою». З приводу цього у них виник конфлікт, який переріс у бійку. Він перший наніс удар рукою у обличчя, проте не виключає, що палиця яка була в руці могла за інерцією потрапити у вухо ОСОБА_5 . Надалі потерпілий у відповідь вдарив його у обличчя та зловив його за куртку, після чого вони впали на землю. Він викрутив йому руку заспину щоб пустив куртку та наніс ще близько 4 5 ударів в область голови. По тулубу та палкою ударів не наносив.

Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у скоєні інкримінованого органами досудового слідства кримінального проступку не визнав, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до переконання про повну доведеність обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєнні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст.125 КК України, а покази дані обвинуваченим ОСОБА_6 щодо його непричетності до нанесення тілесних ушкоджень повністю спростовуються показами потерпілого, свідків дослідженими і проаналізованими у судовому засіданні матеріалами кримінального провадження.

Так, будучи допитаним у судовому засіданні в якості потерпілого ОСОБА_5 суду пояснив, що обвинувачений ОСОБА_6 являється односельчанином та проживає неподалік нього. 25 листопада 2020 року близько 12:30 год. у с. Остап`є по вул. Кривляни Підволочиського району Тернопільської області, у той час, коли він йшов по вулиці обвинувачений ОСОБА_6 наздогнав його та почав бити палицею по різних частинах тіла, зокрема приблизно 10 ударів по голові, руках та плечах. Надалі коли палиця відлетіла кинув його на землю, заламав руку та почав наносити удари кулаками по голові, тулубу, загалом близько 25-30 ударів. Не може зрозуміти з приводу чого виник конфлікт, разом із тим, обвинувачений ОСОБА_6 з незрозумілих причин обізвав його зрадником батьківщини та наносив удари. Коли надійшла сусідка ОСОБА_7 то він перестав його бити, і пішов додому. Лікування проходив у Скалатській лікарні. Дружину обвинуваченого ОСОБА_6 не обзивав жодних претензій до неї ніколи не мав.

Вказані покази потерпілого ОСОБА_5 є логічними послідовними і повністю узгоджуються із наданими стороною обвинуваченням матеріалами кримінального провадження та логічним показам інших свідків зокрема :

Будучи допитаною у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 суду показала, що являється колишньою дружиною потерпілого ОСОБА_5 . З обвинуваченим ОСОБА_6 перебувала в хороших відносинах, допомагали один одному по господарству, жили по дружбі та товаришували сім`ями. На протязі останніх трьох років обвинувачений ОСОБА_6 з незрозумілих причин розпочав на неї зводити наклепи, проте вона старалась не звертати увагу задля уникнення будь-яких конфліктних ситуацій. 25 листопада 2020 року, близько 14 год. чоловік пішов до сусіда, щ опроживає поруч. Коли вийшла побачила бійку між обвинуваченим та її чоловіком. Обвинувачений ОСОБА_6 сидів зверху на чоловікові у якого була заламана рука і наносив йому удари, зокрема особисто бачила 2-3 удари нанесені по тілу. Надалі побігла за телефоном, проте, коли повернулась то вони розійшлись і чоловік йшов додому. Руки, плечі, ноги та вся голова була у гематомах, брова розсічена, текла кров, чоловік погано почувався у зв`язку з чим викликали швидку та поліцію.

Будучи допитаною у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9 суду пояснила, що являється дружиною обвинуваченого ОСОБА_6 . Потерпілого знає з доброї сторони і з їх сімєю ніколи не конфліктували. Потерпілий ОСОБА_5 інколи міг її назвати росіянкою проте вона не придавала цьому значення. 25 листопада 2020 року, коли перебувала біля будинку, потерпілий обізвав її, однак вона не звернула на це уваги. В той час з пасовища по вулиці йшов її чоловік і чув як потерпілий обзивав її, після чого підійшов до нього. Спочатку вони сварились, а потім ОСОБА_6 вдарив потерпілого рукою в область обличчя. Вона пішла до літньої кухні виключити газ, а коли повернулась то чоловік уже йшов додому, це було близько 5-10 хв. Чоловік розповів, що побив потерпілого ОСОБА_8 , оскільки не зміг терпіти образи які лунали в її адрес після чого викликав працівників поліції.

Будучи допитаною у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 суду пояснила, що 25 листопада 2020 року вона із дочкою йшла по дорозі і побачили бійку двох чоловіків, які знаходились на землі та боролись. Дитина злякалась і вони відразу пішли додому. Хто саме бився вона особиста не бачила. У подальшому від людей дізналась що бились обвинувачений ОСОБА_6 та потерпілий ОСОБА_5 .

Крім того зазначені покази свідків та потерпілого є послідовними показам, що дані ними під час досудового слідства та об`єктивно підтверджуються дослідженими і проаналізованими у судовому засіданні письмовими доказами, котрі не оспорювалось ні обвинуваченим ні стороною захисту, зокрема :

Згідно заяви ОСОБА_5 , останній просить притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_6 , який 25.11.2020 року близько 15:00 год. перебуваючи по вул.. Кривляни у с. Остап`є Підволочиського району Тернопільської області наніс йому дерев`яною палицею декілька ударів по голові та тілу, чим спричинив тілесні ушкодження.

Згідно резолютивної частини висновку експерта Тернопільського обласного бюро судово-медичної експертизи №1076 від 21.12.2020 року, вбачається, що під час стаціонарного лікування ОСОБА_5 25.11-04.12.2020 року у неврологічному відділенні КНП «Скалатська КРЛ» (№1249) було відмічено «рвану рану лобної частини голови справа». При судово медичній експертизі 26.11.2020 року у ОСОБА_5 виявлені синець із чисельними спадинами на його тлі та садно чола справа, синець лівої надбрівної ділянки із садном на його тлі, синці нижньої повіки правого ока, правої виличної ділянки, лівої привушної ділянки з поширенням на щічну ділянку і вниз до нижнього краю проекції тіла нижньої щелепи, синець передньої поверхні лівої вушної раковини із садном на його тлі, синці задньої поверхні лівої вушної раковини, задньої поверхні грудей зліва, поперекової ділянки справа, садно правої кисті. Враховуючи характер і морфологічні властивості виявлених тілесних ушкоджень, вони утворились від дії тупих предметів, близько за 1-2 доби до експертного огляду ОСОБА_5 та належать до легких тілесних ушкоджень. Утворення виявлених у ОСОБА_5 ушкоджень за повідомлених ним при судово-медичній експертизі та наведених у постанові обставин не виключається.

Оцінюючи у сукупності з письмовими доказами показання потерпілого та свідків при встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального проступку в судовому засіданні доведена повністю, і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Разом із тим, суд не бере до уваги покази обвинуваченого ОСОБА_6 щодо його часткової причетності до нанесення тілесних ушкоджень, оскільки вони повністю спростовуються показами потерпілого, свідків, а також проаналізованими та дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження.

Таким чином, суд приходить до переконання, що вищенаведені пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 щодо його часткової причетності до нанесення тілесних ушкоджень потерпілому є неправдивими, спрямованими на уникнення від кримінальної відповідальності та зменшення ступеня відповідальності, тому оцінює їх критично та до уваги не бере.

За вказаних обставин, суд приходить до переконання про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 в умисних діях, які виразились у нанесенні умисних тілесних ушкоджень і повністю погоджується із кваліфікацією органами досудового слідства дій за ч.1 ст. 125 КК України.

При призначені покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд, у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості злочину, котрий відповідно до ст. 12 КК України відносяться до кримінальних проступків, наслідків, що наступили, особу обвинуваченого, стан його здоров`я, те, що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, по місцю проживання характеризується з позитивної сторони, претензій виконком сільської ради до нього немає.

Також, беручи до уваги відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, думку потерпілого щодо призначення обвинуваченому покарання, з урахуванням фактичних обставин справи, суд приходить до переконання, що обвинуваченому ОСОБА_6 слід призначити покарання у виді штрафу в межах санкції статті обвинувачення, передбаченої ч.1 ст. 125 КК України, оскільки саме таке покарання відповідатиме меті його призначення, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 не обрався.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 368, 370,371,374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 ( п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян), що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, які стягнути у дохід держави.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 не обрався.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

На вирок може бути подано апеляцію до Тернопільського апеляційного суду через Підволочиський районний суд протягом 30-ти діб з моменту його проголошення, а засудженому, який перебуває під вартою протягом цього ж строку з моменту вручення копії судового рішення.

Головуючий