Справа № 991/476/19
Провадження 1-кп/991/82/19
27 січня 2022 року м. Київ
Вищий антикорупційний суд колегією суддів у складі:
Головуючої судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4
представника третьої особи, щодо
майна якої вирішується
питання про арешт ОСОБА_5
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Києва, проживає на АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст. 358 КК України,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України, уродженки м. Тернополя, проживає на АДРЕСА_2 ,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 358 КК України,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, уродженця с. Гопчиця Київської області, проживає на АДРЕСА_3 ,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 209, ч. 4 ст. 358 КК України,
1.Зміст клопотання і позиції учасників судового провадження
Обидві ухвали про накладення арешту на машиномісце № 248 містили заборону ОСОБА_9 відчужувати, розпоряджатись машиномісцем, майновими правами на машиномісце, а також вчиняти з ним дії, пов`язані з проведенням державної реєстрації (перереєстрації, поділу, виділу, тощо) права власності на зазначене майно.
Вимоги клопотання мотивовані тим, що машиномісце № НОМЕР_1 на час імовірного вчинення кримінальних правопорушень, що є предметом розгляду у цьому провадженні, у період листопада-грудня 2017 року уже перебувало у власності ОСОБА_9 . Відповідне право він набув ще 11 лютого 2016 року. Машиномісце № 248 ніколи не перебувало у власності Державного підприємства «Українська студія телевізійних фільмів «Укртелефільм», яке є потерпілим у цьому кримінальному провадженні, на момент накладення арешту воно перебувало у приватній власності, а тому представник ОСОБА_5 робить висновок, що машиномісце № 248 не може бути предметом кримінального правопорушення, та помилково було включене до договору купівлі-продажу, укладеного між зазначеним підприємством та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лодокс». Зазначене, на думку представника ОСОБА_5 , свідчить про необґрунтованість арештів, накладених на машиномісце № 248. Більше того, жодних вимог чи претензій стосовно машиномісця № НОМЕР_1 Державне підприємство «Українська студія телевізійних фільмів «Укртелефільм» до ОСОБА_9 не висувало.
У судовому засіданні адвокат подане клопотання підтримав та просив суд його задовольнити.
Прокурор ОСОБА_10 у судовому засіданні, що відбулось 26 січня 2022 року, висловив свою позицію, яку просив врахувати при вирішенні питання про скасування арешту на машиномісце № НОМЕР_1 , яка полягала в наступному: прокурор не заперечував проти задоволення клопотання представника ОСОБА_5 та зазначив, що дійсно п`ять машиномісць було помилково включено до договору, укладеного між Державним підприємством «Українська студія телевізійних фільмів «Укртелефільм» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лодокс», серед яких і машномісце № НОМЕР_1 , що відображено прокурором в обвинувальному акті зі зміненим обвинуваченням (том 45, а.с. 19).
2.Оцінки та мотиви суду
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд уважає, що клопотання представника третьої особи ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_5 про скасування арештів майна підлягає задоволенню з наступних підстав.
Зі змісту обвинувального акта зі зміненим обвинуваченням убачається, що ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачуються у тому, що вони у листопаді-грудні 2017 року разом з іншими особами на підставі підроблених документів, в тому числі й договору, переоформили на Товариство з обмеженою відповідальністю «Лодокс» за заниженою ціною майнові права Державного підприємства згодом «Українська студія телевізійних фільмів «Укртелефільм» на 24 квартири, 31 паркомісце і 7 нежитлових приміщень в будинку АДРЕСА_5 , чим завдали матеріальні збитки у вигляді упущеної вигоди, а саме недоотриманого доходу на загальну суму 67 732 920,00 грн.
Однак, судом установлено, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (інформаційна довідка № 288183746 від 03 грудня 2021 року) ОСОБА_9 зареєстрував право власності на машиномісце АДРЕСА_6 11 лютого 2016 року. Це право ним було набуто на підставі договору купівлі-продажу № 72 від 11 лютого 2016 рок, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_11 . Отже, на період ймовірного вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , машиномісце № НОМЕР_1 уже майже рік і 10 місяців перебувало у власності ОСОБА_9 . Доказів того, що машиномісце № НОМЕР_1 коли-небудь перебувало у власності Державного підприємства «Українська студія телевізійних фільмів «Укртелефільм», а тому могло бути предметом злочинного посягання та має доказове значення при розгляді цього провадження, учасниками судового засідання не надано.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Право на захист власності викладено у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), де зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
У рішенні Європейський суд з прав людини у рішенні від 7 червня 2007 року в справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою майна у кримінальному провадженні належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правовою метою, а з іншого боку вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей (майна) державною у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Керуючись статтями 174, 369, 372, 376 КПК України, суд, -
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Головуюча суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3