Справа № 760/1201/22
Провадження № 1-кс/760/820/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 січня 2022 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши в залі судових засідань Солом`янського районного суду м. Києва заяву підозрюваної ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_4 від розгляду клопотання про продовження строків досудового розслідування кримінального провадження №0000015 від 15.02.2021 року,
В С Т А Н О В И В:
Підозрювана ОСОБА_3 звернулася із заявою про відвід слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_4 від розгляду клопотання про продовження строків досудового розслідування кримінального провадження №0000015 від 15.02.2021 року.

Відвід мотивовано тим, що з мережі Інтернет їй стало відомо, що суддя ОСОБА_4 «вживає алкоголь на роботі … вчиняє підроблення, приховує злочини, виносить неправосудні ухвали.» Вважає, що зазначена характеристика судді в очах суспільства є неприйнятною і вона не може довіряти такому судді, а особливо такий суддя, який має негативну характеристику в очах сторонніх спостерігачів, не може розглядати клопотання про продовження строків досудового розслідування, в межах якого вона є підозрюваною. У неї вже склалася заздалегідь думка про винесення суддею ОСОБА_4 завідомо неправдивого і упередженого рішення.

Крім того, слідчим суддею навмисно не прийнято від неї заяву про відмову від безоплатного адвоката та продовжено розгляд справи за участю адвоката за призначенням, з яким я не узгоджувала правову позицію та не зустрічалася та не розмовляла, що свідчить про порушення права на захист.

Також, її та її захисника в межах кримінального провадження №0000015 не ознайомлено з клопотанням про продовження строків досудового розслідування, яке перебуває на розгляді, і слідчий суддя ОСОБА_4 ігнорує зазначене і продовжує розгляд справи з порушенням права на захист.

В судове засідання захисник, прокурор та підозрювана не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися.

Згідно ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Розглянувши заяву про відвід, суд дійшов такого висновку.

За змістом положень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини визначає, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», а й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність (рішення в справах «Занд проти Австрії», «Олександр Волков проти України», «Посохов проти Росії» та ін.).

Відповідно до ч. 1 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Згідно положень ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами йому може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Відвід повинен бути вмотивованим.

Статтею 75 КПК України визначено обставини, що виключають участь судді в кримінальному провадженні, а саме: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Обставини, що виключають участь слідчого судді, судді, присяжного в кримінальному провадженні, передбачені ст.75 КПК України, перелік яких є вичерпним. Зокрема, п.4 ч.1 ст.75 КПК України визначено, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Також, згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі "Мироненко і Мартенко проти України" (рішення від 10 грудня 2009 року), наявність безсторонності має визначатися для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія А, № 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland, заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38). Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна Wettstein), п. 43).

У своєму рішенні по справі "Фельдман проти України" Європейський суд з прав людини порушенням ст. 6 Конвенції визнав незабезпечення суддею достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу його безсторонності (див. рішення у справі "Фельдман проти України", заяви № 76556/01 та 38779/04, рішення від 8 квітня 2010 року, п.97).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Тобто, наведене указує на те, що головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

При цьому, безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

У цій ситуації, із предмета та меж судового розгляду провадження, у якому заявлено відвід, у ракурсі змісту заяви про відвід, не простежується будь-яка залежність чи взаємозв`язок, що прямо чи опосередковано вказували б на упередженість судді ОСОБА_4 щодо учасників провадження або обставин цієї справи, чи її необ`єктивність при її розгляді.

Не встановлено й інших підстав, передбачених статтями 75, 76 КПК, які б унеможливлювали розгляд справи вказаним суддею та викликали необхідність його відводу, як і інформації, яка б указувала на те, що суддя ОСОБА_4 не є безстороннім, адже особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного, як наслідок побоювання заявника що суддя є небезстороннім не можна вважати об`єктивно обґрунтованими.

При цьому, внутрішні емоційно-вольові відчуття заявника з того чи іншого питання без наявності з цього питання певних доказів чи інформації не є достатньою підставою для констатації факту наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді.

Сама ж по собі незгода з діями судді у провадженні, чи постановленими ним процесуальними рішеннями організаційного характеру не є підставою його відводу.

У справі № 826/14033/17 в ухвалі від 03.07.2019 ВС сформував позицію про те, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

У ході цього розгляду також не установлено з боку судді ОСОБА_4 умисних або необережних дій чи висловлювань, які б свідчили про пряму чи опосередковану особисту зацікавленість у вирішенні справи або іншим чином давали б підстави сумніватися в неупередженості.

Як наслідок, суддя проаналізувавши матеріали судового провадження у порядку ст. 94 КПК України, не убачає передумов для відводу судді з підстав наведених у заяві заявника, у порядку ст. 75 указаного Кодексу.

Керуючись ст.ст. 1-29, 75, 76, 80, 81, 369-372, 376 КПК України

У Х В А Л И В:
В задоволенні заяви підозрюваної ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_4 від розгляду клопотання про продовження строків досудового розслідування кримінального провадження №0000015 від 15.02.2021 року відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1