Справа № 203/3759/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 січня 2022 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро клопотання старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_3 , погоджене прокурором, про арешт майна, заявлене у рамках кримінального провадження №0000059, -

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшло вищезазначене клопотання слідчого, заявлене у рамках кримінального провадження №0000059, про накладення арешту на майно підозрюваного у кримінальному провадженні ОСОБА_4 .
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.171 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Враховуючи поставлені в клопотанні питання, для запобігання ризикам можливого відчуження майна на користь третіх осіб та забезпечення арешту майна, слідчий суддя у відповідності до ч.2 ст.172 КПК України вважає за необхідне провести його розгляд без повідомлення підозрюваного, як власника майна.
Також з огляду на положення ч.1 ст.171 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання за відсутності слідчого.
Перевіривши викладені в клопотанні доводи та надані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів такого забезпечення є арешт майна.
Частинами 1,3 ст.132 КПК України встановлено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч.2 ст.170 КПК України).
Відповідно до ч.5 ст.170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Частиною 6 ст.170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Згідно ч.ч.10,11 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Під час розгляду клопотання встановлено, що Третім слідчим відділом (з дислокацією у м.Дніпрі), ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000059, відомості за яким внесено до ЄРДР 09.04.2021 року з правовою кваліфікацією за ч.2 ст.364 КК України та 22.10.2021 року з правовою кваліфікацією за ч.5 ст.191 КК України.
Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснюється Дніпропетровською обласною прокуратурою.
В рамках вказаного кримінального провадження 23.10.2021 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.
Також 05.01.2022 року за правилами вручення повідомлень ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.28, ч.1 ст.366 КК України.
В наданому клопотанні слідчий просив накласти арешт на належне на праві власності підозрюваному ОСОБА_4 рухоме та нерухоме майно, а саме:

-земельну ділянку з кадастровим номером :10:000:0573, загальною площею 0,1218 га (реєстраційний номер обєкту нерухомого майна 220);
-нежитлові приміщення 1-го поверху №14-:-16, 18-:-20, 22, загальною площею 122,1 кв.м, в нежитловій будівлі літ.А-2 за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер обєкту нерухомого майна 101);
-житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер обєкту нерухомого майна 22313762);
-гараж у дворі будинку за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер обєкту нерухомого майна 17063108);
-квартиру за адресою: АДРЕСА_4 (реєстраційний номер обєкту нерухомого майна 637657);
-транспортний засіб LAND ROVER RANGE ROVER, д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, 2010 року випуску, vin: НОМЕР_2 .

Факт належності вказаного вище майна на праві власності підозрюваному ОСОБА_4 підтверджується долученими до клопотаннями довідкою Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Полтавській області та Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Перевіряючи доводи клопотання, слідчий суддя враховує, що надані до нього матеріали кримінального провадження в достаній мірі свідчать про факт вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.1 ст.366, ч.5 ст.191 КК України, про підозру у вчиненні яких 05.01.2022 року повідомлено ОСОБА_4 .
Також слідчий суддя враховує, що встановлена на теперішній час сума матеріальної шкоди, завданої потерпілій особі внаслідок вчинення кримінального правопорушення, відповідно до висновку експерта складає 51129162,22 грн., а санкція ч.5 ст.191 КК України, яка інкримінується ОСОБА_4 передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.
З урахуванням вищенаведеного, слідчий суддя приходить до висновку про наявність передбачених ч.1, п.3 ч.2, ч.ч.5,6 ст.170 КПК України підстав для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підозрюваного.
В звязку з цим, клопотання слідчого є обгрунтованим та підлягає задоволенню.
При цьому, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт на належні підозрюваному ОСОБА_4 нерухоме майно (нежитлове приміщення, житловий будинок та земельну ділянку) із забороною відчуження останніх.
Такий захід забезпечення кримінального провадження не призведе до обмежень власника майна у можливості володіти та користуватись останнім, проте унеможливіть відчуження підозрюваним належного йому майна на користь третіх осіб та забезпечить досягнення цілей, на виконання яких вжито відповідний захід у вигляді арешту.
Поряд з цим, заборона розпорядження нерухомими майном, за своєю суттю може обмежити права власника майна у вільному користуванні останнім та використанні за цільовим призначенням та є невиправдано обтяжливим способом.
В частині накладення арешту на транспортний засіб, слідчий суддя враховує, що транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, а тому його подальша експлуатація може призвести до його пошкодження або знищення, що може мати наслідком знецінення або втрати вказаного майна.
В зв`язку з цим, на належний підозрюваному транспортний засіб слід накласти арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування останніми.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131,132,170-172,175,309,369-372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_3 , погоджене прокурором, про арешт майна, заявлене у рамках кримінального провадження №0000059 задовольнити.
Накласти арешт на належне підозрюваному ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , майно, а саме:

-земельну ділянку з кадастровим номером :10:000:0573, загальною площею 0,1218 га (реєстраційний номер обєкту нерухомого майна 220);
-нежитлові приміщення 1-го поверху №14-:-16, 18-:-20, 22, загальною площею 122,1 кв.м, в нежитловій будівлі літ.А-2 за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер обєкту нерухомого майна 101);
-житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер обєкту нерухомого майна 22313762);
-гараж у дворі будинку за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер обєкту нерухомого майна 17063108);
-квартиру за адресою: АДРЕСА_4 (реєстраційний номер обєкту нерухомого майна 637657);

з забороною відчуження вказаного нерухомого майна;

-транспортний засіб LAND ROVER RANGE ROVER, д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, 2010 року випуску, vin: НОМЕР_2 ;

з заьороною відчжуення, розпорядження та користування вказаним транспортним засобом.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала підлягає негайному виконанню відповідно до ч.1 ст.175 КПК України з дня її постановлення. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1