УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.12.2021 Справа №607/1236/16-к

провадження №1-в/607/229/2021

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі : головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

представника Тернопільського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі клопотання Тернопільського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання засудженого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Поляна, Золочівського району, Львівської області, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого :
- 16 грудня 2019 року Тернопільським міськрайонним судом за ч.2 ст.186, ч.1 ст.296, ст.395 ч.1 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки; на підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки та обов`язками покладеними відповідно до ст.76 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Начальник Тернопільського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області звернулася до Тернопільського міськрайонного суду із клопотанням (поданням) про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання засудженого ОСОБА_5 , посилаючись на те, що вироком Тернопільського міськрайонного суду від 16 грудня 2019 року останнього засуджено за ч.2 ст.186, ч.1 ст.296, ст.395 ч.1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі; відповідно до ст.75 КК України, звільнено від відбування основного покарання з випробуванням із встановленням 3 року іспитового строку та відповідно до ч.1 ст.76 КК України, покладено ряд обов`язків. За час перебування на обліку в Тернопільському міськрайонному відділі філії Державна установа «Центр пробації» в Тернопільській області засуджений зарекомендував себе з негативної сторони, оскільки мали місце неявки на реєстрацію без поважної причини, а саме 22.06.2021 року та 25.08.2021 року ОСОБА_5 . Крім того, в період іспитового строку останній чотири рази притягувався до адміністративної відповідальності. Також відносно ОСОБА_5 зареєстровано кримінальне провадження №0000416 від 21.09.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України. Відносно засудженого ОСОБА_5 виносилися застереження у виді письмових попереджень за неявку на реєстрацію до УОзПП.
Представник Тернопільського міськрайонного відділу філії Державна установа «Центр пробації» в Тернопільській області в судовому засіданні клопотання (подання) підтримала з мотивів викладених у ньому, та просить скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням і направити засудженого ОСОБА_5 для відбування призначеного судом покарання призначеного вироком Тернопільського міськрайонного суду від 16.12.2019 року.
Засуджений ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду клопотання (подання) уповноваженого органу пробації, в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причини неявки, доказів існування поважних причин неявки не повідомив.
В судовому засіданні прокурор заперечила проти задоволення подання уповноваженого органу пробації, оскільки воно носить передчасний характер.
Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши клопотання та особову справу на засудженого, приходить до висновку, що в його задоволенні слід відмовити з наступних підстав.
Вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16.12.2019 р. ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.1 ст.296, ст.395 КК України і призначено йому покарання: -за ч.1 ст.296 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі; -за ст.395 КК України у виді 6 (шести) місяців арешту; -за ч.2 ст. 186 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. Відповідно до вимог ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, передбачених ч.1 ст.296, ст.395, ч.2 ст.186 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та визначено ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки. Відповідно до ст. 75 КК України, звільнено ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому 3 (три) роки іспитового строку. Зобов`язано ОСОБА_5 , відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, в період дії іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
07.02.2020 р. до Тернопільського міськрайонного відділу з питань пробації надійшов на виконання вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 грудня 2019 року відносно засудженого ОСОБА_5 .

У відповідності до вимог ч.2 ст. 78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, вирішує питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Відповідно до вимог ст. 166 КВК України якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

Суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Таким чином, суд вирішуючи питання про скасування звільнення з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання повинен з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки, в чому полягали правопорушення, чи відбувались вони систематично, які стягнення були покладені на засудженого, чи можна розглядати викладені в поданні факти як свідчення про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Як убачається з матеріалів особової справи на засудженого ОСОБА_5 №27/2020р., за час іспитового строку засуджений ОСОБА_5 чотири рази, а саме 22.06.2021 року та 25.08.2021 року, а також 06.09.2021 р., 13.09.2021 р., та 04.10.2021 р., 11.10.2021 р. не з`явився на реєстрацію до відділу з питань пробації без поважних причини, та за що йому були винесені застереження у вигляді письмових попереджень.

29.06.2021 року ОСОБА_5 надав пояснення щодо своєї неявки 22.06.2021р., яка не була підтверджена документально. Зі слів засудженого, він не з`явився на реєстрацію тому, що погано себе почував.

Щодо неявки 25.08.2021р. ОСОБА_5 , прибувши до відділу пробації 30.08.2021 р., відмовився надати будь-які пояснення щодо своєї неявки.

29.06.2021 року ОСОБА_5 надав пояснення щодо своєї неявки 22.06.2021р., яка не була підтверджена документально. Зі слів засудженого, він не з`явився на реєстрацію тому, що погано себе почував.

20.09.2021 р. ОСОБА_5 надав органу пробації пояснення щодо своєї неявки 06.09.2021 р. та 13.09.2021 р., яка не була підтверджена документально. Зі слів засудженого, він не з`явився на реєстрацію оскільки хворів.

Щодо неявки 04.10.2021 р. та 11.10.2021 р., ОСОБА_5 прибувши до відділу пробації 18.10.2021 р., відмовився надати будь-які пояснення щодо своєї неявки в силу ст.63 Конституції України.

В матеріалах особової справи на засудженого ОСОБА_5 №27/2020 відсутні дані, які б свідчили про те, що уповноваженим органом пробації, вжито вичерпних заходів для здійснення належного повідомлення засудженого ОСОБА_5 про необхідність явки до уповноваженого органу з питань пробації.

Так, матеріали особової справи №27/2020 не містять даних про те, що у встановленому законом порядку ОСОБА_5 направлялись виклики, відсутні зворотні повідомлення про їх отримання останнім.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що вищевказані неявки засудженого на реєстрацію свідчать про те, що вони відбулися з поважних причин.

Із матеріалів подання та витягу з ЄРДР від 20.07.2021 р. вбачається, що відносно ОСОБА_5 , в період дії іспитового строку, було зареєстровано кримінальне провадження №0000416 від 21.09.2020 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Проте, внесення до ЄРДР відомостей про кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 та розгляд кримінального провадження відносно нього судом, відповідно до правового принципу презумпції невинуватості, не свідчить про визнання останнього винуватим у вчиненні кримінального правопорушення.

Крім цього, суд вважає, що допущені засудженим ОСОБА_5 адміністративні правопорушення та підстави притягнення його до адміністративної відповідальності за період іспитового строку не свідчать про умисне ухилення засудженого від покладених на нього обов`язків, оскільки з наданої інформації органом пробації ( арк.10-12 том 2 особової справи №27/2020), не вбачається, що останній систематично вчиняв адміністративні правопорушення, так як вказана інформація не підтверджена належними доказами.

Крім того, Пунктом 3 ч.2 ст.539 КПК України встановлено, що у разі необхідності вирішення питання, передбаченого п.8 ч.1 ст.537 цього Кодексу, тобто при вирішенні питання про направлення звільненого від відбування покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком, відповідне клопотання (подання) подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений.

Відповідно до ч.4 ст. 539 КПК України, у судове засідання з розгляду клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор.

Участь засудженого ОСОБА_5 у судовому засіданні є обов`язковою.
Разом з тим, здійснити виклик засудженого ОСОБА_5 в судове засідання не являється можливим, оскільки будучи належним чином повідомленим про дату та час судового засідання, на виклики суду останній не являється.
З огляду на викладені обставини, суд вважає, що в діях засудженого ОСОБА_5 відсутній умисел, а тому, це свідчить про відсутність, передбаченої ч.2 ст.78 КК України складової скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, та направлення засудженого для його відбування, як його небажання стати на шлях виправлення, у зв`язку із чим суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання уповноваженого органу пробації.

Керуючись ст. 78 КК України, ст. 166 КВК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання Тернопільського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання засудженого ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ) відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом семи днів із дня її проголошення.

Ухвала, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддяОСОБА_1