печерський районний суд міста києва
Справа № 757/849/22-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

адвоката ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 на постанову про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0001836 від 03.12.2019,

В С Т А Н О В И В:
11.01.2022 до Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 на постанову про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0001836 від 03.12.2019 та зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування доводів скарги захисник посилається на те, що він звернувся до слідчого з клопотанням від 16.12.2021 вих. № 474/21 про проведення психофізіологічного дослідження із використанням поліграфа у кримінальному провадженні №0001836 від 03.12.2019.

Постановою від 22.12.2021 слідчий відмовив у задоволенні вказаного клопотання, про що виніс постанову, яку особа, що подала скаргу вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню внаслідок її незаконності та необґрунтованості просить зобов`язати слідчого ОСОБА_6 вчинити дії вказані в клопотанні.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав у повному обсязі, та просив її задовольнити з наведених в ній підстав. Зазначив, що надані показання свідка покладені в основу звинувачення, відтак, є необхідність у проведенні такої слідчої дії.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував, вважає що постанова є законною та обґрунтованою, крім того наголосив, що на даний момент досудове розслідування завершено і стороною обвинувачення оголошено про відкриття матеріалів кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України.

Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить наступного висновку.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади.

Відповідно до положень ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Частиною 2 ст. 22 КПК України встановлено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Частиною 3 ст. 93 КПК України зазначено, що сторона захисту, потерпілий здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Ініціювання стороною захисту, потерпілим проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому ст. 220 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 220 КПК України встановлено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

На стадії досудового розслідування особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником можуть бути оскарженні рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, що встановлено п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Частиною 1 ст. 223 КПК України визначено, що слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети (ч. 2 ст. 223 КПК України).

Судовим розглядом встановлено, що територіальним управлінням Державним бюро розслідувань у м. Києві здійснюється досудове розслідування к кримінальному провадженні №0001836 від 03.12.2019, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 368 КК України,.

16.12.2021 до територіального управління Державного бюро розслідувань звернувся захисник ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 з клопотанням № 474/21 про проведення психофізіологічного дослідження із використанням поліграфа у кримінальному провадженні №0001836 від 03.12.2019.

Постановою від 22.12.2021 старший слідчий другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Києві) майор Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 у задоволенні вказаного клопотання відмовив.

При дослідженні матеріалів скарги, зокрема, клопотання заявника, за результатами якого слідчим прийнято рішення про відмову у його задоволенні, встановлено, що викладені в клопотанні вимоги відносяться до слідчих дій в розумінні ст. 220 КПК України.

Відповідно до ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Зі змісту постанови вбачається, що в обґрунтування відмови в задоволенні клопотання, слідчий вказав, що матеріалами кримінального провадження підтверджуються обставини за яких, на думку сторони обвинувачення, ОСОБА_5 вчинено кримінальне правопорушення, у якому він обґрунтовано підозрюється, а тому викладені у клопотанні сторони захисту доводи, слід вважати необґрунтованими та направленими на затягування строків досудового розслідування.

За встановлених обставин та відповідних норм кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя приходить висновку, що вимоги клопотання адвоката ОСОБА_3 спрямовані на проведення слідчих дій, які під час відкриття матеріалів іншій стороні не проводяться, оскільки, аналізуючи положення ч. 1 ст. 290 КПК України, слід дійти висновку про те, що законодавцем передбачено повідомлення сторін про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування після визнання вже зібраних, тобто вже наявних, під час досудового розслідування доказів достатніми для складання обвинувального акту, клопотання про проведення слідчих дій, і подальше збирання доказів виходитиме за межі досудового розслідування.

Таким чином, слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на її розгляд сторонами кримінального провадження, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного прийшов висновку, що в силу принципу змагальності сторін, адвокатом не надано належних та допустимих доказів та в судовому засіданні не встановлено таких, які б давали підстави слідчому судді прийти висновку, що вимоги скарги базуються на об`єктивних фактах і правових підставах, які б слугували для скасування постанови про відмову у задоволенні клопотання, а відтак в задоволенні скарги слід відмовити.

Що стосується вимог заявника, якими він просить зобов`язати слідчого вчинити дії, вказані в клопотанні від 16.12.2021, їх слід залишити без задоволення, оскільки дана вимога є похідною від першої про скасування постанови про відмову у задоволенні згадуваного клопотання про проведення слідчих дій.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. ст. 2,7, 9, 223, 220, 290, 303, 309 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

В задоволені скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 на постанову про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0001836 від 03.12.2019 відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1