ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3281/21 Справа № 181/1199/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, на ухвалу Межівського районного суду Дніпропетровської області від 04 листопада 2021 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000101, щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Умань Черкаської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, -
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с.Новопавлівка Дніпропетровської області, яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушенння, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, -
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця смт.Межова Дніпропетровської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_3 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, -
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки м.Дніпропетровська, яка проживає за адресою: АДРЕСА_4 ,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушенння, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою Межівського районного суду Дніпропетровської області від 04 листопада 2021 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , обвинувачених за ч. 3 ст. 191 КК України, повернуто прокурору.
Мотивуючи ухвалене рішення суд посилався на те, що в порушення вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України у наданому суду обвинувальному акті містяться суттєві суперечності щодо форми вчинення злочину, які виключають одна одну, а саме розтрата чужого майна, яке було ввірене особі (ч.1) та розтрата чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем (ч.2). Суд також зазначив, що в обвинувальному акті не міститься точного формулювання вчинюваних дій кожним окремо та їх «відведеної ролі» і ким ця роль їм відведена, а також обвинувальний актне містить посилання на підставі якого документу (функціональні обов`язки, наказ ГУМВС) ОСОБА_8 придбав право бути розпорядником грошових коштів, яким чином він придбав статус голови ліквідаційної комісії, підписавши договір купівлі-продажу товарів № ДГ-0000001 від 12 вересня 2016 року з ТОВ «Теплоенерготорг», і хто його на це уповноважував, відсутнє будь-яке посилання на будь-який відомчий документ (наказ по ГУМВС) про призначення ОСОБА_8 на посаду начальника Межівського РВ ГУМВС України у Дніпропетровській області, тобто його правовий статус будь-яким документом не визначений в обвинувальному акті. Крім того, суд першої інстанції вказав, що з обвинувачення не вбачається, яку вказівку надав ОСОБА_8 ОСОБА_9 (письмову, усну), яким чином, на підставі якого документу (наказ по Межівському РВ, ГУМВС) придбали статус членів ліквідаційної комісії ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а також відсутні посилання про сукупність конкретних «інших фінансово-господарських документів», що стали підставою для проведення виплати за договором, та взагалі відсутній точний предмет договору, що нібито став підставою для розтрати бюджетних коштів, а саме вугілля, не зазначена його марка, а лише загальна назва «АМ антрацит». Суд першої інстанції також зазначив, що в порушення п. 9 ч. 2 ст. 291 КПК України, на аркушах обвинувального акту відсутні дата складання та затвердження обвинувального акту слідчим та прокурором, а містяться лише зазначення місяця та року без зазначення числа такого місяця.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Обґрунтовуючи свої вимоги прокурор посилається на те, щообвинувальний акт містить обставини, які орган досудового розслідування вважає встановленими та доведеними, правову кваліфікацію з посиланням на положення закону та обвинувачення у відповідності до ч. 2 ст. 291 КПК України. Вважає, що на стадії підготовчого судового засідання, роблячи аналіз фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, формулюванню обвинувачення та правильності кваліфікації дій обвинуваченого, суд явно вийшов за межі питань, передбачених ст. 314 КПК України. Звертає увагу, що обвинувальний акт вже тривалий час знаходиться на розгляді суду та по ньому вже проводилось судове слідство іншим складом суду, яке не було завершено з поважних причин, таке повернення обвинувального акту з формальних підстав істотно порушує права обвинувачених та основні засади кримінального провадження. Звертає увагу, що дата затвердження обвинувального акту міститься на його першому аркуші.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати і призначити новий розгляд.

Захисник ОСОБА_7 заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просив залишити ухвалу суду першої інстанції без зміни.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню на таких підставах.

Згідно зі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обгрунтованість судового рішення за наявними у справі матеріалами в межах поданої апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційних вимог, апеляційний суд вважає непереконливими доводи прокурора в апеляційній скарзі про допущені судом порушення вимог кримінального процесуального закону під час підготовчого судового засідання і ухвалення рішення про повернення обвинувального акта.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно з ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обгрунтоване судове рішення.

Відповідно до вимог ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Зокрема, суд має право прийняти таке рішення, якщо цей документ містить положення, що суперечать одне одному; в ньому не викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, або не зазначена правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланнями на положення закону та формулювання обвинувачення.

Повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

В ст.ст. 109, 291 КПК України викладено вичерпні вимоги до змісту обвинувального акта та його додатків. Повернення обвинувального акта прокурору зі стадії підготовчого провадження в суді першої інстанції, допускається лише у разі порушення прокурором чи слідчим цих вимог.

У відповідності до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, тобто підводиться підсумок стадії досудового розслідування шляхом формулювання офіційного обвинувачення.

Відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт, поряд з іншими відомостями, повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Перевіривши обвинувальний акт у кримінальному провадженні під №0000101 щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , апеляційний суд приходить до висновку, що при його складанні дотримано вимоги, передбачені ст. 291 КПК України, а висновки суду першої інстанції є такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Суд в порушення вимог ст. 372 КПК України не навів мотивів, з яких він дійшов висновку щодо невідповідності обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України.
Так, при перевірці матеріалів провадження встановлено, що до Межівського районного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000101 за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191 КК України.
З пред`явленого обвинувачення вбачається, що фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, які слідчі вважали встановленими, викладені так, як це відомо органам досудового розслідування на підставі доказів, що є в матеріалах кримінального провадження.

Як видно з матеріалів судового провадження, в підготовчому судовому засіданні суд фактично без дослідження доказів піддав сумнівам висновки досудового розслідування щодо доведеності винуватості обвинувачених у вчиненні ними зазначеного кримінального правопорушення та кваліфікації їх дій, хоча згідно ч. 3 ст. 314 КПК України на цій стадії провадження не мав таких повноважень.

Висновки суду першої інстанції на предмет недотримання вимог ст. 291 КПК України щодо незазначення в обвинувальному акті точного формулювання вчинюваних дій кожним обвинуваченим окремо та їх «відведеної ролі» і ким ця роль їм відведена, конкретно той чи інший обвинувачений вступив в злочинну змову з іншим обвинуваченим та конкретно з ким, суд апеляційної інстанції вважає передчасними без врахування доводів сторони обвинувачення, до того ж ці обставини є предметом перевірки при розгляді провадження по суті і не можуть бути підставою для повернення обвинувального акта, оскільки наведені обставини не стосуються безпосередньо змісту обвинувального акту.

Крім того, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що відповідно до вимог ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, а згідно до вимог статей 338-340 КПК України в судовому засіданні прокурор може змінити обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення.

Також, суд апеляційної інстанції не вбачає порушень вимог п. 9 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки як слідує з обвинувального акту на його першому аркуші наявні дата складання та затвердження обвинувального акту слідчим та прокурором.

За таких обставин рішення суду відносно повернення обвинувального акта з підстав, вказаних судом, не можна визнати законним і обґрунтованим.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що ухвалою Межівського районного суду Дніпропетровської області від 06 листопада 2019 року вказаний обвинувальний акт вже призначався до судового розгляду та по провадженню проводилось судове слідство, однак у судді ОСОБА_12 закінчилися повноваження в межах п`ятирічного строку, призначеного відповідно до Указу Президента України від 24 вересня 2016 року за №410/2016, 27 вересня 2021 року у вказаному провадженні було здійснено повторний автоматизований розподіл.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що приймаючи рішення щодо повернення обвинувального акту прокурору суд допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили йому повно та всебічно розглянути кримінальне провадження і постановити законне та обгрунтоване судове рішення, що відповідно до вимог статей 412 і 415 КПК України є підставою для скасування ухвали і повернення провадження на новий розгляд у суд першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Під час підготовчого провадження суд має перевірити відповідність обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України, після чого прийняти відповідне рішення, передбачене ст. 314 КПК України.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, задовольнити.
Ухвалу Межівського районного суду Дніпропетровської області від 04 листопада 2021 року щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_13