Справа № 444/1130/21
Провадження № 1-кп/444/188/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2021 року Жовківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження №0000099,відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.03.2021 року

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, освіта середня, не працює, не одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, не адвокат, не депутат, раніше судимий вироком Жовківського районного суду Львівської області від 27.11.2019 року за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки, та штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп.; на підставі ч. 3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу ОСОБА_3 визначено виконувати самостійно; відповідно до ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання у виді 4 років позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, визначені ст. 76 КК України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданий Жовківським РВ ГУМВС України у Львівській області 26.08.2011 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області кримінальне провадження №0000099, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.03.2021 року,

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_3 27.11.2019 року будучи засудженим вироком Жовківського районного суду Львівської області за вчинення злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі терміном на чотири роки, та якого на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробувальним терміном на два роки, на шлях виправлення не став і вчинив новий умисний корисливий злочин.

Так, у період часу з 18:00 год. по 21:00 год. 11 березня 2021 року, точної години досудовим розслідуванням не встановлено, маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу ОСОБА_3 зайшов в гаражне приміщення, яке знаходиться на території господарства по АДРЕСА_2 , підійшов до гаражного приміщення, та шляхом відчинення дверей, проник в останнє, із якого умисно таємно викрав бензопилу марки «Husqvarna» моделі «e-series 142» вартістю 2026 (дві тисячі двадцять шість) гривень 67 (шістдесят сім) копійок та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 , своїми діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаного з проникненням у інше приміщення чи сховище, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні пред`явленого йому обвинувачення визнав повністю. Надав суду показання про те, що він дійсно весною 2021 року близько 21:00 год вечора вчинив крадіжку бензопили в сусіда ОСОБА_6 , дружиною якого є потерпіла ОСОБА_7 . Обвинувачений пояснив, що викрадену бензопилу він віддав другу ОСОБА_8 , оскільки він мав намір разом з своїм другом за допомогою цієї бензопили нарізати дерев. Обвинувачений ОСОБА_3 підтвердив всі обставини пред`явленого йому обвинувачення. Щиро розкаявся, просив суд його суворо не карати.

Крім повного визнання вини, факт вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, також підтверджується такими доказами, які безпосередньо досліджені в судовому засіданні:

- протоколом про прийняття усної заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 12.03.2021 року від ОСОБА_7 , яка просить прийняти міри до невідомої особи, котра у період часу з 18 год. 11.03.2021 року по 18 год. 12.03.2021 року проникла до гаражного приміщення шляхом вільного доступу за адресою: АДРЕСА_2 , звідки таємно викрала бензопилу, марки «Хозкварна», 2010 року червоного кольору;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 02.04.2020 року на території домогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 , за участі підозрюваного ОСОБА_3 , та фототаблицею до нього, згідно з яким в ході проведення слідчого експерименту за участі понятих, підозрюваний ОСОБА_3 вказав рукою на гаражне приміщення, де була бензопила, та вказав, що бензопила знаходилась в гаражі біля дерев`яного столика. Після цього ОСОБА_3 повідомив присутнім, що після викрадення бензопили, він взяв її до себе додому та продав своєму знайомому ОСОБА_9 ;

- висновком експерта від 22.03.2021 року №СЕ-19/114-21/4226-ТВ згідно з яким ринкова вартість пили бензинової ланцюгової торговельної марки «Husqvarna» моделі «142Е», станом на 12.03.2021, становила 2026,67 грн.;

- постановою від 13 березня 2021 року відповідно до якої визнано та прилучено в якості речового доказу у кримінальному провадженні №0000099 від 13.03.2021 року бензопилу марки Хусварна червоного кольору.

Аналізуючи та оцінюючи усі докази надані стороною обвинувачення в їх сукупності, суд дійшов висновку, що такі докази є належними і допустимими і узгоджуються між собою, та у своїй сукупності усі ці докази перебувають у логічному та послідовному взаємозв`язку, не є взаємосуперечливими та доповнюють і підтверджують ті об`єктивні обставини, які мали місце під час вчинення пред`явленого обвинувачення обвинуваченому ОСОБА_3 .

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає доведеним факт вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Суд приходить до висновку, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , мало місце, це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і обвинувачений винний у вчиненні цього кримінального правопорушення та підлягає покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення, оскільки відсутні будь-які підстави для закриття кримінального провадження чи звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Суд, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, знайшла своє підтвердження і повністю доведена поза розумним сумнівом.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 полягає в тому, що він повторно вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у інше приміщення чи сховище, а тому кваліфікація таких дій за ч. 3 ст. 185 КК України є правильною.

Обставиною, яка, відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшує покарання, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що, відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання, не встановлено.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно із ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

З огляду на викладене, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує тяжкість вчиненого ним злочину, який з урахуванням положень ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких, характер та ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, мету вчинення суспільно небезпечних дій, зокрема бажання заволодіти чужим майном для подальшого його використання, наявність пом`якшуючих обставин, якими є щире каяття обвинуваченого та активне сприяння ним у розкритті злочину, особу обвинуваченого, який раніше судимий, вчинив новий злочин під час іспитового строку, встановленого вироком Жовківського районного суду Львівської області від 27.11.2019 року, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Тому, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, характеру і ступеня його суспільної небезпеки, факту вчинення такого під час відбування іспитового строку, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 йому належить призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст.185 КК України.

Суд враховує, що вироком Жовківського районного суду Львівської області від 27.11.2019 року ОСОБА_3 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки, та штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп.; на підставі ч. 3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу ОСОБА_3 визначено виконувати самостійно; відповідно до ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання у виді 4 років позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, визначені ст. 76 КК України.

Новий злочин обвинуваченим ОСОБА_3 вчинено 11.03.2021 року, тобто в період іспитового строку.

Згідно з положеннями ч.3 ст.78 КК України, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 р. "Про практику призначеннями судами покарання" частиною 2 статті 75 КК України передбачено, що суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Виходячи з цих положень закону, а також зі змісту частини 3 статті 78 КК України, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив новий злочин в період іспитового строку, а також вимоги статей 71, 78 КК України, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання у виді позбавлення волі, яке слід відбувати реально і про неможливість застосування до обвинуваченого положень ст.75 КК України при призначенні остаточного покарання за сукупністю вироків.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні у вигляді домашнього арешту залишити без змін до приведення вироку до виконання.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Питання про процесуальні витрати необхідно вирішити в порядку ст. 124 КПК України.

Долю речових доказів належить вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Питання про скасування арешту на майно накладеного на підставі ухвали слідчого судді Жовківського районного суду Львівської області від 18.03.2021 року вирішити в порядку ч.4 ст.174 КПК України.

Керуючись статтями 368-371, 373-374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 71 КК України до покарання призначеного за даним вироком, шляхом часткового складання, приєднати невідбуту частину покарання за вироком Жовківського районного суду Львівської області від 27.11.2019 року та призначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 3 (три) місяці.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з часу приведення вироку до виконання.

Арешт на майно, який накладений на підставі ухвали слідчого судді Жовківського районного суду Львівської області від 18.03.2021 року, а саме на:

бензопилу марки Хусварна 142 червоного кольору, яка належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительці АДРЕСА_2 - скасувати.

Речові докази у справі:

- бензопилу марки Хусварна 142 червоного кольору повернути власнику - потерпілій ОСОБА_7 .

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданий Жовківським РВ ГУМВС України у Львівській області 26.08.2011 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь держави процесуальні витрати на проведення товарознавчої експертизи №СЕ-19/114-21/4226-ТВ від 22.03.2021 року в сумі 2026 (дві тисячі двадцять шість) гривень 67 коп.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні у вигляді домашнього арешту залишити без змін до приведення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Жовківський районний суд Львівської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційного оскарження, а у разі подання апеляційної скарги, якщо судове рішення не скасовано після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, а інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Роз`яснити учасникам кримінального провадження право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя: ОСОБА_1