Справа № 521/9858/20
Провадження№1-кп/521/647/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2021 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

у відкритому судовому засіданні кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР 22.10.2019 року за № 00003277 за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця м. Одеси, громадянина України, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що 21.10.2019 приблизно о 15 годині 25 хвилин, він допустив порушення вимог п. п. 2.3 (б), 10.1 та 10.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, а саме:

п. 2.3 «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважніш, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»:

п. 10.1. «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечнім і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху».

п. 10.3. «У разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мас намір перестроїтися».

Порушення виразились в тому, що 21.10.2019 приблизно о 15 годині 25 хвилин водій ОСОБА_7 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Toyota Prado» реєстраційний номер НОМЕР_1 здійснював рух по дорожньому сухому покриттю проїжджої частин вулиці Академіка Філатова зі сторони вул. Космонавтів в напрямку вулиці Івана та Юрія Лип, не врахувавши дорожню обстановку, в ході руху за кермом транспортного засобу уважним не був, діючи необережно, проявивши злочинну недбалість, в ході здійснення перестроювання та будь-якою зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод, або небезпеки іншим учасникам руху, розпочав зміну напрямку руху не давши дорогу транспортному засобу, що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтись, продовжив зміну руху та допустив зіткнення з мотоциклом марки «Geon X-Road 250» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_8 навпроти буд. АДРЕСА_2 . Від контактування з автомобілем мотоцикл марки «Geon X-Road 250» реєстраційний номер НОМЕР_2 впав на асфальт проїзної частини вул. Академіка Філатова.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій мотоцикла марки «Geon X-Road 250» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому обох кісток лівої гомілки в нижній третині. Вказане ушкодження спричинено дією тупих твердих предметів, якими могли бути частини кузова легкового автомобіля в умовах ДТП (зіткнення автомобіля та мотоцикла). Відкритий перелом обох кісток лівої гомілки в нижній третині, згідно з п.2.1.3«м» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995р.) відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

В ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, щиро розкаявся, та повністю підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини за яких відбулася ДТП.
Окрім повного визнання своєї вини, вина обвинуваченого ОСОБА_7 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні повністю доказана і підтверджується зібраними в порядку ст. ст. 84-86, 91-93 КПК України доказами, дослідження яких відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України, за згодою учасників кримінального провадження, судом визнано недоцільним щодо тих обставин, які ніким не оскаржуються і обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого та обтяжують чи пом`якшують покарання. Також предметом дослідження, судом доцільним було визначено дослідження матеріалів, які підтверджують наявність судових витрат та речових доказів, цивільний позов.

При цьому судом з`ясовано правильність розуміння обвинуваченим та учасниками обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність їх позиції, та роз`яснено положення ч. 3 ст. 349 КПК України.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 у скоєному кримінальному правопорушенні повністю доказана та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 286 КК України, за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, його соціальне та матеріальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого злочину, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 суд визнає повне визнання вини у скоєному кримінальному правопорушенні, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин справи, що обтяжують покарання, в ході судового розгляду не встановлено.

В якості ознак, що характеризують особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_7 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, на обліку нарколога, психіатра не перебуває.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує, що вчинене ним кримінальне правопорушення є тяжким, особу винного, який вперше вчинив необережний злочин, пом`якшуючі покарання обставини, відсутність обставин, що обтяжують покарання, позицію потерпілого, та вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 можливе без відбування покарання, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, що на переконання суду, буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових злочинів, справедливим та співмірним із тяжкістю вчиненого злочину та особою винного.

Також, беручи до уваги вказані вище конкретні обставини кримінального правопорушення, тяжкість наслідків від допущених обвинуваченим порушень правил безпеки дорожнього руху, що спричинили тяжкі тілесні ушкодження потерпілому, суд вважає, що навіть із врахуванням необережної форми вини, не призначення йому додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами буде явно несправедливим внаслідок його м`якості, та суд не вбачає обставин, за яких призначення додаткового покарання позбавить обвинуваченого джерел до існування чи інших виключних негативних наслідків для його родини.
Отже, суд надходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_7 додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.
Підстав для застосування с. 69 КК України судом не встановлено.

На переконання суду таке покарання, основне і додаткове в сукупності, буде справедливим та співмірним із тяжкістю вчиненого кримінального правопорушення та особою винного, буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення.
Під час судового провадження потерпілим ОСОБА_8 був заявлений цивільний позов про стягнення із обвинуваченого ОСОБА_7 на його користь компенсації матеріальної шкоди у розмірі 30 096 грн. 96 коп., та моральної шкоди у розмірі 3 000 000 грн.
Обвинувачений ОСОБА_7 заявлений цивільний позов визнав частково , а саме повністю визнав розмір матеріальної шкоди у розмірі 30 096 грн. 96 коп., та частково визнав моральну шкоду у розмірі 30 000 грн.

Цивільний позов в частині матеріальної шкоди задовольнити в повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо заявленого по справі цивільного позову в частині стягнення моральної шкоди з обвинуваченого суд зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичні особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Ч.3 ст.23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Згідно п.9 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної шкоди суд повинен визначати залежно від характеру та обсягу страждань, які зазнав позивач, характеру немайнових втрат та з урахуванням інших обставин. Суд має право виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
При цьому слід зазначити, що моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як не має і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.
Враховуючи вимоги розумності, справедливості і співмірності завданої моральної шкоди, з огляду на ступінь та глибину моральних страждань потерпілого ОСОБА_8 яких він зазнав, конкретних обставин справи, порушення нормального укладу життя, суд знаходить можливим стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого в якості компенсації за заподіяну йому моральну шкоду суму в розмірі 30 000 грн.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 124 КПК України із обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави необхідно стягнути процесуальні витрати - документально підтверджені витрати на залучення експертів:
-авто-технічна експертиза № 19-7161/7162/7164 від 09.01.2020 року, вартістю 1 570 (одна тисяча п`ятсот сімдесят ) гривень 00 копійок;

-авто-технічна експертиза №19-7165/7166/7167/7168 від 09.01.2020 року, вартістю 1 413 (одна тисяча чотириста тринадцять ) гривень 00 копійок;

-транспортно трасологічна експертиза №19-7169/7170 від 19.02.2020 року, вартістю 2 615 ( дві тисячі шістсот п`ятнадцять ) гривень 04 копійок;

-авто-технічна експертиза по дослідженню обставин ДТП №256-А від 27.04.2020 року, вартістю 1961 (одна тисяча дев`ятсот шістдесят одна) гривень 40 копійок

Процесуальні витрати за проведення вказаних експертиз, в сумі 7559 гривень 44 копійки, підлягають стягненню із обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався, клопотань щодо його обрання не надходило.

Питання речових доказів суд вирішує у порядку передбаченому ст.100 КПК України.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 65, 66, 67, 75 КК України, ст.ст. 100, 128, 368-371, 373-376 КПК України, ст.ст. 23, 1167 ЦК України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, призначивши покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 3 (три) роки.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 3 (три) роки.
Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Контроль за поведінкою засудженого здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 задовольнити частково і стягнути на його користь із ОСОБА_7 компенсацію матеріальної шкоди у розмірі 30 096 грн. 96 коп. та моральної шкоди у розмірі 30 000 грн.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили, не обирати.
Стягнути засудженого ОСОБА_7 на користь держави витрати на залучення експертів в загальній сумі 7559 гривень 44 копійки.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 27.11.2019 року на автомобіль «Toyota Prado», державний номерний знак НОМЕР_3 , чорного кольору, 2007 року випуску та мотоцикл марки «Geon X-Road 250» державний номерний знак НОМЕР_2 , 2019 року випуску.
Речові докази:
- автомобіль «Toyota Prado», державний номерний знак НОМЕР_3 , чорного кольору, 2007 року випуску вважати повернутим за належність власнику.
- мотоцикл марки «Geon X-Road 250» державний номерний знак НОМЕР_2 , 2019 року випуску повернути власнику.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.
Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1