Справа № 405/8474/21
1-кп/405/298/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2022 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Кропивницький кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.11.2021 за № 00001933 відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, маючого середню освіту, одруженого, офіційно не працевлаштованого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей; зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 15.03.1996 Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч.3 ст.141, 41 КК України (1960 р.) до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки з конфіскацією майна;
- 13.12.1996 Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч.2 ст.140, ч.1 ст.145, ст.42, 43 КК України (1960 р.) до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки;
- 05.02.1999 Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч.2 ст.206, ч.3 ст.140, ст.42 КК України (1960 р.) до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців;
- 12.06.2003 Ленінським районним судом м. Кіровограда, за ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки;
- 29.06.2006 Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці;
- 11.05.2010 Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч.3 ст.187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років з конфіскацією 1/2 майна;
- 18.12.2019 Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки, -
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.2 ст.186 КК України,
за участю:
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
встановив:
ОСОБА_3 вчинив незакінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, за наступних обставин:
21.11.2021 близько 15:00 год., більш точного часу під час судового розгляду не встановлено, ОСОБА_3 знаходився біля зупинки громадського транспорту, яка розташована за адресою: м. Кропивницький, вул. Верхня Пермська, 2. В цей час помітив на лавочці вищевказаної зупинки громадського транспорту жіночу сумку темно-зеленого кольору, котра належить потерпілій ОСОБА_6 .
Розуміючи те, що у вказаній сумці можуть знаходитись цінні речі, у ОСОБА_3 виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, повторно, цілеспрямовано, переслідуючи мету власної наживи, з корисливих спонукань, ОСОБА_3 , розуміючи те, що за ним ніхто не спостерігає і його злочинні дії не будуть викриті потерпілою, підійшов до лавочки, де знаходилась вищевказана сумка та, реалізуючи свій злочинний умисел, таємно викрав жіночу сумку темно-зеленого кольору, котра належить ОСОБА_6 .
Після цього, ОСОБА_3 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направився в бік будівлі Кропивницького апеляційного суду, що розташована за адресою: м. Кропивницький, вул. Верхня Пермська. Однак, в той час його злочинні дії були викриті свідком ОСОБА_7 та свідком ОСОБА_8 , які в момент вчинення злочину помітили ОСОБА_3 , який тримав у руці викрадену жіночу сумку темно-зеленого кольору.
Розуміючи, що його дії, направленні на заволодіння чужим майном, стали відкритті, продовжив реалізацію свого злочинного умислу, пришвидшив рух та ігноруючи вимоги свідків про повернення викраденого майна, ОСОБА_3 викинув на землю викрадену жіночу сумку темно-зеленого кольору.
При цьому, ОСОБА_3 не вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, не закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки його протиправні дії були виявленні свідком ОСОБА_7 та свідком ОСОБА_8 , котрі затримали його біля воріт будівлі Кропивницького апеляційного суду м. Кіровограда по вул. Велика Перспективна в м. Кропивницькому.
Таким чином, ОСОБА_3 своїми умисними противоправними діями спричинив потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 267 гривень 00 копійки.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.3 ст.15 ч. 2 ст. 186 КК України, при обставинах, викладених у вироку суду визнав у повному обсязі, щиро розкаявся , та пояснив, що дійсно в листопаді 2021 року після 13 год. на зупинці біля обласного суду в м.Кропивницькому побачив на лавочці жіночу сумку, люди стояли поряд із зупинкою. Він вважав, що у сімці є кошти, тому взяв сумку та пішов. Однак, його помітили та побігли за ним з вимогою повернути сумку. Він почав тікати з сумочкою та, коли вже його почали наздоганяти, він кинув сумку. Потім його наздогнали та затримали.
Враховуючи викладене та те, що обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочині при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та приймаючи до уваги, що інші учасники, також не оспорюють фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, матеріали щодо речових доказів та процесуальних витрат, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину за обставин, викладених у вироку суду, поза розумним сумнівом доведена повністю.
Суд зазначає, що грабіж - це відкрите викрадення чужого майна у присутності потерпілого або інших осіб, які усвідомлюють протиправний характер дій винної особи, яка у свою чергу усвідомлює, що її дії помічені й оцінюються як викрадення. Грабіж як і крадіжка вважається закінченим злочином з моменту заволодіння майном і таким моментом визнається поява у злочинця реальної початкової можливості розпоряджатися вилученим майном. Якщо особа, яка протиправно заволоділа майном, такої реальної можливості не мала, її дії слід розглядати залежно від обставин справи як закінчений чи незакінчений замах на вчинення відповідного злочину.
Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №10 від 6 листопада 2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності» крадіжку і грабіж потрібно вважати закінченими з моменту, коли винна особа вилучила майно і мала реальну можливість розпоряджатися чи користуватися ним. Якщо особа, котра протиправно заволоділа майном, такої реальної можливості не мала, її дії слід розглядати залежно від обставин справи як закінчений чи незакінчений замах на вчинення відповідного злочину. Дії, розпочаті як крадіжка, але виявлені потерпілим чи іншими особами і, незважаючи на це, продовжені винною особою з метою заволодіння майном, належить кваліфікувати як грабіж, а в разі застосування насильства чи висловлювання погрози його застосування, залежно від характеру насильства чи погрози, як грабіж чи розбій.
Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_3 , розпочаті як крадіжка, але виявлені іншими особами і, незважаючи на це, продовжені ОСОБА_3 з метою заволодіння майном, однак з причин, що не залежали від його волі, без вчинення усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, суд кваліфікує за ч.3 ст.15 ч.2 ст.186 КК України, як незакінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.
Відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінального правопорушення і тяжкості наслідків, що настали.
До обставин, які відповідно до вимог ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття, яке виразилось у визнанні обвинуваченим своєї провини у вчиненому кримінальному правопорушенні в повному обсязі, розкаяння у вчиненому, готовності нести кримінальну відповідальність.
Обставин, які відповідно до вимог ст.67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлені.
Суд враховує висновки досудової доповіді щодо обвинуваченого ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, наданої Подільським районним відділом з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області. Так, зокрема, результати оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення відносно обвинуваченого показали високий ступінь ризику, результати оцінки ризику небезпеки для суспільства (у тому числі і для окремих осіб) оцінено як дуже високий (а.п. 45-48).
Поряд з цим, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення за ч.3 ст.15 ч. 2 ст. 186 КК України, яке відповідно до ст.12 КК є тяжким злочином, інформацію про стан його здоров`я, який на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває. Має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей.
Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинувачуваного, який маючи не зняті та/чи непогашені у встановленому законом порядку судимості, зокрема, і за умисні тяжкі корисливі кримінальні правопорушення, на шлях виправлення не став та, в період іспитового строку, знову вчинив умисний тяжкий корисливий злочин, думку потерпілої, яка в своїй письмовій заяві від 07.12.2021 зазначила, що претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має, оскільки завданий збиток злочином їй відшкодовано (а.п. 17); обставину, яка пом`якшує покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст.15 ч.2 ст. 186 КК України, яке за розміром є мінімальним.
Підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України судом не встановлено.
Суд, враховуючи засади призначення покарання (ст.65 КК України), відповідно до яких особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, вважає, що ОСОБА_3 , який вичинив інкримінований злочин протягом іспитового строку, необхідно визначити остаточне покарання згідно ч.1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання до основного покарання, призначеного за даним вироком, невідбутої частини основного покарання у виді позбавлення волі за попереднім вироком Кіровського районного суду м.Кіровограда від 18.12.2019.
Цивільний позов та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України необхідно стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтвердженні процесуальні витрати на суму 514 гривень 83 копійки, пов`язані з залученням експерта для проведення в кримінальному провадженні судової товарознавчої експертизи № 4953/21-27 від 29.11.2021.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 369-376 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15 ч.2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення полі строком на 4 (чотири) роки.
На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до призначеного основного покарання невідбутої частини основного покарання, призначеного вироком Кіровського районного суду м.Кіровограда від 18.12.2019, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 1 (один) місяць.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його затримання у зв`язку із зверненням даного вироку до виконання.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на загальну суму 514 (п`ятсот чотирнадцять) гривень 83 копійки, пов`язані з залученням експерта для проведення в кримінальному провадженні судової товарознавчої експертизи № 4953/21-27 від 29.11.2021.
Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду згідно зі ст.ст. 395, 396 КПК України, з особливостями визначеними ч.2 ст.394 КПК України може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом 30 діб з моменту його проголошення.
Згідно зі ст. 376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Ленінському районному суді м. Кіровограда копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Суддя Ленінського
районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_9