Справа № 127/9840/20
Провадження № 1-кп/127/359/20

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.12.2021 рокумісто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.02.2020 р. за № 0000334, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Козятин Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, з середньою освітою, розлученого, громадянина України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , раніше судимого:
01.04.2019 року Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України, звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 Кримінального кодексу України, -

за участю сторін кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
потерпілої ОСОБА_11 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_12 ,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 20.02.2020 року приблизно о 19 год. 30 хв. перебуваючи спільно з цивільною дружиною - ОСОБА_11 , з якою він мав фактичні сімейні стосунки, у будиночку для охоронців, що знаходиться на території стоянки по АДРЕСА_2 , вирішили вжити спиртні напої. Під час спільного вживання спиртних напоїв, на ґрунті раптово виниклого особистого конфлікту, між ОСОБА_11 та ОСОБА_6 розпочалася взаємна шарпанина. При цьому ОСОБА_6 , тримаючи в руці ніж, який щойно використовував для нарізання продуктів харчування, із цим ножем у правій руці продовжив участь в шарпанині з ОСОБА_11 , не передбачаючи при цьому можливості настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді заподіяння поранення ОСОБА_11 , хоча таку можливість ОСОБА_6 повинен був і міг передбачити. В подальшому, в ході шарпанини, ОСОБА_6 , діючи із кримінально протиправною недбалістю, випадково махнув рукою в бік ОСОБА_11 , та наніс їй поранення в область живота. Внаслідок чого ОСОБА_6 заподіяно ОСОБА_11 тілесні ушкодження, які відповідно до висновку експерта №285/329 від 08.04.2020 року виразились у виді колото-різаної рани в лівій бічній ділянці живота з проникненням в черевну порожнину та пошкодженням селезінки. Вказане ушкодження у ОСОБА_11 являлося небезпечним для життя в момент заподіяння, тому належить до тяжких тілесних ушкоджень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, визнав. Просить вибачення у потерпілої. У вчиненому щиро кається та завіряє суд, що зрозумів свої помилки і подібне більше не повториться, просить його суворо не карати та надати шанс на виправлення.
У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_11 показала, що 20.02.2020 року приблизно о 19 год. 30 хв. разом з ОСОБА_6 , з яким проживає у незареєстрованому шлюбі, були у будиночку для охоронців, що знаходиться на території стоянки, за адресою: АДРЕСА_2 та вживали спиртні напої. Під час спільного вживання спиртних напоїв, між ними виникла сварка та розпочалася взаємна шарпанина. Тілесне ушкодження їй було завдане не навмисно. З обвинуваченим вони примирилися і претензій до нього вона не має, просить суд його суворо не карати.
Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні показав, що ввечері, дати та часу не пам`ятає, приїхав на територію стоянки за адресою: АДРЕСА_2 , змінити охоронців, які там чергували вдень, - ОСОБА_11 та ОСОБА_14 . Побачив біля технічного приміщення автомобіль швидкої допомоги, лікарі обробляли рану ОСОБА_11 . Також на території був ОСОБА_14 . З потерпілою не спілкувався, з нею були лікарі, які потім її забрали в лікарню. ОСОБА_6 не розповідав, що сталося, сказав лише, що вони з ОСОБА_11 посварилися. Через деякий час приїхала поліція. ОСОБА_14 був одягнутий в куртку та штани, слідів крові на ньому не бачив.
З досліджених судом доказів, зокрема з документів, які надані стороною обвинувачення, вбачається, що відомості про кримінальне правопорушення зареєстровані 21.02.2020 року за № 0000334, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
З протоколу огляду місця події від 20.02.2020 року та фототаблиці до нього вбачається, що місцем проведення огляду був будиночок для охоронців, що знаходиться на території стоянки по АДРЕСА_2 . На столі було виявлено ніж з дерев`яною рукояткою, яка перемотана клейкою стрічкою синього кольору, та ніж з рукояткою червоного та білого кольору. Також було виявлено порожню пляшку із написом «Малинівка» 0, 25 л. Дані речі було упаковано та вилучено.
З протоколу огляду місця події від 20.02.2020 року та фототаблиці до нього вбачається, що місцем проведення огляду було МКЛ ШМД по вул. Київській, 68 в м. Вінниці. При цьому був виявлений та вилучений одяг потерпілої ОСОБА_11 , а саме, дублянку коричневого кольору, штани коричневого кольору, кофту синього кольору, футболку червоного кольору, на якій внизу з лівого боку наявні плями бурого кольору, та взуття чорного кольору «угги».
З дослідженого під час судового розгляду протоколу проведення слідчого експеременту від 16.03.2020 року, вбачається, що під час проведення слідчого експерименту потерпіла ОСОБА_11 показала та відтворила події, які відбулися 20.02.2020 року в будиночку для охоронців, що знаходиться на території стоянки по АДРЕСА_2 .
Об?єктивно винуватість обвинуваченого як в частині обставин, механізму, давності, так і тяжкості заподіяння ОСОБА_11 тілесних ушкоджень, підтверджується висновком експерта №285/329 від 08.04.2020 року відповідно до якого у ОСОБА_11 виявлене тілесне ушкодження у виді колото-різаної рани в лівій бічній ділянці живота з проникненням в черевну порожнину та пошкодженням селезінки. Вказане ушкодження у ОСОБА_11 являлося небезпечним для життя в момент заподіяння, тому належить до тяжких тілесних ушкоджень.
Також суд зазначає, що допитаний в судовому засіданні обвинувачений не заперечував той факт, що в той день він вживав алкогольні напої.
Наведені вище докази, а також показання обвинуваченого, потерпілої та свідка підтверджують обставини вчинення обвинуваченим інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Суд визнає дані докази належними та допустимими, сумнівів у їх достовірності немає.
Під час судового провадження суд, у відповідності з вимогами ст. 349 КПК України, дослідив докази у тому обсязі, як про це просили учасники судового провадження. Зокрема, допитав обвинуваченого, потерпілу, свідка, дослідив інші надані докази. Клопотань про дослідження будь-яких інших доказів на підтвердження чи спростування висунутого ОСОБА_6 обвинувачення учасники судового провадження не заявляли.
Дослідивши і проаналізувавши надані суду докази - кожен окремо, відповідно до вимог ст. 94 КПК України та оцінивши їх з точки зору належності, допустимості, достовірності, так і сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_6 повністю доведена наданими та дослідженими судом доказами.
За таких обставин суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ст. 128 Кримінального кодексу України як необережне тяжке тілесне ушкодження.
Призначаючи обвинуваченому покарання суд, відповідно до вимог ст. ст. 50, 65-67 Кримінального кодексуУкраїни щодо загальних засад призначення покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину відповідно до ст. 12 Кримінального кодексуУкраїни, фактичні обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, однак з 21.03.2008 року перебуває на диспансерному наркологічному обліку.
Як вбачається з довідки, виданої Комунальним закладом "Вінницький обласний наркологічний диспансер "Соціотерапія" від 21.02.2020 року № 264, згідно висновку медичного огляду від 21.02.2020 року, складеного о 00 год. 05 хв., в ОСОБА_6 21.02.2020 року встановлено алкогольне сп`яніння легкого ступеню (Alcotest 6820 - 1.19 ‰).
Обставиною, яка, згідно ст. 66 Кримінального кодексу України, пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.
Обставинами, які, згідно ст. 67 Кримінального кодексуУкраїни, обтяжують покарання, суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, рецидив злочинів та вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.
Суд зазначає, що згідно положень статті 50 Кримінального кодексу України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Частинами 1 та 2 статті 65 Кримінального кодексу України, встановлено, що суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Крім того, суд зазначає, що відповідно до положень ст. 4 Кримінального кодексу України, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.
Згідно ст. 5 Кримінального кодексу України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Враховуючи викладене, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд дійшов висновку, що покаранням справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого обвинуваченого і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді обмеження волі в межах санкції ст. 128 Кримінального кодексу України (в редакції на час вчинення кримінального правопорушення). Остаточне покарання слід призначити з урахуванням положень ст. 71 Кримінального кодексу України.
Відповідно до ст. 71 Кримінального кодексу України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Призначене хоча б за одним із вироків додаткове покарання або невідбута його частина за попереднім вироком підлягає приєднанню до основного покарання, остаточно призначеного за сукупністю вироків. Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, відповідно до вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 01.04.2019 року ОСОБА_6 був засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки з покладенням відповідних обов`язків.
Вирок набрав законної сили та звернутий до виконання.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні, вчинене ним після постановлення вироку, тобто, під час іспитового строку, але до повного відбуття покарання.
Відповідно до ч. 3 ст. 78 Кримінального кодексу України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.
При цьому, суд зазначає, що відповідно до ст. 72 Кримінального кодексу України, при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення, зокрема, одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.
Згідно протоколу затримання від 21.02.2020 року ОСОБА_6 було затримано 20.02.2020 року.
Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 21.02.2020 року до обвинуваченого ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 19.04.2020 року.
Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 16.04.2020 року строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого було продовжено на строк 60 днів до 21.05.2020 року.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 19.05.2020 року запобіжний захід у виді тримання під вартою змінено на запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби на 60 днів до 17.07.2020 року включно. ОСОБА_6 було звільнено з-під варти в залі суду.
На підставі ч. 5 ст. 72 Кримінального кодексу України, слід зарахувати обвинуваченому ОСОБА_6 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 20.02.2020 року по 19.05.2020 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25.02.2020 року на вилучені під час огляду місця події 20.02.2020 року речі, а саме: ніж з дерев`яною рукояткою, яка перемотана клейкою стрічкою синього кольору, ніж з рукояткою червоного та білого кольору, порожню пляшку із написом «Малинівка» 0, 25 л, дублянку коричневого кольору, штани коричневого кольору, кофту синього кольору, футболку червоного кольору та взуття чорного кольору «угги», кофту сірого кольору із написом білого кольору, слід скасувати, оскільки в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.
Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.
Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 65-67 КК України, ст. ст. 100, 174, 349, 368-371, 373-374, 376, 395 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 Кримінального кодексу України (в редакції на час вчинення кримінального правопорушення), та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
На підставі ст. 71 Кримінального кодексу України за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 01.04.2019 року у виді позбавлення волі, та остаточно призначити покарання ОСОБА_6 у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 1 (один) місяць.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з дня затримання на виконання даного вироку.
На підставі ч. 5 ст. 72 Кримінального кодексу України, зарахувати ОСОБА_6 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 20.02.2020 року по 19.05.2020 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25.02.2020 року на вилучені під час огляду місця події 20.02.2020 року речі, а саме: ніж з дерев`яною рукояткою, яка перемотана клейкою стрічкою синього кольору, ніж з рукояткою червоного та білого кольору, порожню пляшку із написом «Малинівка» 0, 25 л, дублянку коричневого кольору, штани коричневого кольору, кофту синього кольору, футболку червоного кольору та взуття чорного кольору «угги», кофту сірого кольору із написом білого кольору, - скасувати.

Речові докази у кримінальному провадженні, які, відповідно до постанови слідчого від 23.04.2020 року, визнанні речовими доказами, та згідно квитанції №695 передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Лівобережного відділення поліції Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області, а саме:
ніж з дерев`яною рукояткою, яка перемотана клейкою стрічкою синього кольору, ніж з рукояткою червоного та білого кольору, порожню пляшку із написом «Малинівка» 0, 25 л, - знищити;
дублянку коричневого кольору, штани коричневого кольору, кофту синього кольору, футболку червоного кольору та взуття чорного кольору «угги» - повернути ОСОБА_11 ;
кофту сірого кольору із написом білого кольору - повернути ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілій та прокурору.

Суддя