Справа №538/2145/21
Провадження №1-кс/538/1/22

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 січня 2022 року м. Лохвиця

Суддя Лохвицького районного суду Полтавської області ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Лохвиця заяву про самовідвід судді Лохвицького районного суду Полтавської області ОСОБА_5 ,-

ВСТАНОВИВ:

20.12.2021 року до Лохвицького районного суду Полтавської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000293 від 29.10.2021 року відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого за ч. 1 ст. 310, ч. 3 ст. 309 КК України.

21.12.2021 року на розгляд судді Лохвицького районного суду Полтавської області ОСОБА_1 надійшла заява судді ОСОБА_5 про самовідвід.

Прокурор в судовому засіданні вказав, що проти задоволення заяви про самовідвід не заперучує, оскільки суддя ОСОБА_5 брала участь як слідчий суддя по данному кримінальному провадженню.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення заяви судді ОСОБА_6 .

Вислухавши доводи сторін, ознайомившись із заявою про самовідвід, суддя приходить до висновку про її задоволення виходячи з наступного.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 10 грудня 2009 року у справі «Мироненко і Мартенко проти України» (заява № 4785/02), зазначено, що згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія A, N 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII).

Відповідно до Висновку № 1 Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів від 01.01.2001 року, суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він повинен бути вільним від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Таким чином, у кримінальному процесуальному законі закріплено інститут самовідводу судді, який, по суті, є єдиним способом вирішення конфлікту інтересів в їхній професійній діяльності, прямо передбаченим законом. При цьому, інститут самовідводу є однією з найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Відвід дозволяє виключити найменшу підозру в зацікавленості судді в результатах розгляду конкретної справи, навіть, якщо насправді такої зацікавленості немає, оскільки пріоритетною тут є суспільна довіра до суду.

Згідно ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. Обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні викладені у ст. 75 КПК України і їх перелік є вичерпним.

Відповідно до ч. 1 ст.76 КПК України суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, крім випадків перегляду ним в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, яка була постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

У відповідності до ч. 2 ст. 82 КПК України, у разі задоволення заяви про відвід (самовідвід) судді, який здійснює судове провадження одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею.

Зі змісту заяви про самовідвід вбачається, що суддя ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000293 від 29.10.2021 року відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого за ч. 1 ст. 310, ч. 3 ст. 309 КК України, приймала участь як слідчий суддя.

Таким чином суддя ОСОБА_5 позбавлена можливості відповідно до ч.1 ст.80 КПК України брати участь у розгляді вищевказаного кримінального провадження.

Враховуючи вищенаведене, з метою виключення у сторін кримінального провадження сумнівів у об`єктивності та неупередженості судді ОСОБА_5 при розгляді кримінального провадження стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого за ч. 1 ст. 310, ч. 3 ст. 309 КК України, суддя вважає за необхідне заяву про самовідвід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 75, 80-82 КПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву судді Лохвицького районного суду Полтавської області ОСОБА_5 про самовідвід- задовольнити.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000293 від 29.10.2021 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого за ч. 1 ст. 310, ч. 3 ст. 309 КК України- передати до канцелярії суду для виконання вимог ст. 35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1