Справа № 752/9943/19
Провадження по справі № 1-кп/752/560/21
У Х В А Л А

"23" листопада 2021 р. Голосіївський районний суд м. Києва у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

під час підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні данні про яке 28.10.2018 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004862, відносно

ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тбілісі Республіка Грузія, громадянина Республіки Грузія, місце проживання: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,

за участю сторін і учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

заставодавця - ОСОБА_8 ,

перекладача ОСОБА_9 ,

встановив:
У травні 2019 року до Голосіївського районного суду м. Києва поданий обвинувальний акт у вищезазначеному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_10 та ОСОБА_3 , яким пред`явлено обвинувачення у заволодінні чужим майном, поєднаним із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілих, за попередньою змовою групою осіб, за обставин, викладених у акті. Їх дії органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст. 187 КК України.

Провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_10 ухвалою суду виділено у окреме провадження, у зв`язку із оголошенням обвинуваченого ОСОБА_10 у розшук.

Прокурор під час проведення підготовчого судового засідання заявив клопотання про звернення в дохід держави суми застави, яка була внесена за ОСОБА_3 під час досудового розслідування, оскільки ОСОБА_3 неодноразово не з`являвся у судові засідання без поважних причини, а також повідомляв про причини неявки, які прокурор вважає такими, що не є поважними. Також прокурор заявив клопотання про застосування відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення альтернативного виду запобіжного заходу, посилаючись на те, що такий вид запобіжного заходу як застава, не зміг забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого. Прокурор вважає, що тяжкість обвинувачення у сукупності із даними про особу ОСОБА_3 , свідчать про те, що існують ризики переховування ОСОБА_3 від суду, а також ризик вчинення ним нових злочинів, незаконно впливу на свідків та іншого обвинуваченого ОСОБА_10 (який переховується від суду).

Ризик того, що ОСОБА_3 матиме змогу виїхати на постійне місце проживання до іншої країни, на думку прокурора, свідчить факт того, що він є громадянином іншої держави, міцність його соціальних зв`язків на території України, зокрема, місце проживання, сімейній стан, професійна діяльність не підтверджені стороною захисту.

Сторона захисту проти клопотання прокурора заперечувала.

Обвинувачений просив у клопотаннях прокурору відмовити. Пояснив, що він з 2019 року проживає у м.Одеса, оскільки його доньці підходить відповідний клімат. Не повідомляв про те, що змінив місце проживання, оскільки з`являвся у засідання. У жовтні 2021 хворів, тому не міг прибути у засідання. Пояснюючи причини того, що одна із довідок про його хворобу видана лікарем, який працює у Києві, пояснив, що у той день перебував у м.Києві та захворів. Пояснюючи причини неявки у судове засідання, призначене на 12.11.2021, пояснив що у нього зламався автомобіль, який він брав у знайомого, у підтвердження чого надав акт виконаних робіт. Надати документи, що підтверджують місце його проживання, зокрема і склад сім`ї не зміг. На запитання суду щодо можливості внесення застави у більшому розмірі, ніж та, що вже внесена , повідомив, що такої можливості він не має.

Захисник ОСОБА_6 проти задоволення клопотань прокурора заперечувала. Зазначила, що клопотання про звернення застави у попередньому засіданні судом було залишено як передчасне, а клопотання про обрання запобіжного заходу подано прокурором у порушення вимог ч.2 ст. 184 КПК України. Між тим, зазначила, що їй не потрібен час на ознайомлення із клопотаннями та поданням додаткових доказів.

Захисник ОСОБА_6 пояснила, що її підзахисний на протязі тривалого часу з`являвся до суду. У певних засіданнях був відсутнім, але у нього були поважні причини, зокрема, він тричі хворів та у дорозі зламався його автомобіль, яким він керував, прямуючи із м.Одеса. Захисник вважає, що надані суду довідки про хворобу та акт виконаний робіт, підтверджують поважність причин неявки ОСОБА_3 до суду.

Захисник ОСОБА_7 підтримав позицію захисника ОСОБА_6 .

Заставодавець ОСОБА_8 судове засідання залишила без дозволу суду.

Вислухавши клопотання прокурора, заперечення сторони захисту, дослідивши певні матеріали провадження, суд прийшов до наступного.
Так, судом встановлено, що відносно ОСОБА_3 ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 08.11.2018 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0012752 від 06.11.2018, яке 01.04.2019 було об`єднано з кримінальним провадженням №0004862. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 03.01.2019 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 продовжений та був визначений альтернативний вид запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 144075 грн.

Визначена судом сума застави 08.01.2021 була внесена заставодавцем - Вашагашвілі Гванца, що підтверджується даними квитанції № 0.0..1 від 08.01.2019 (а.с. 42, т.2) після чого ОСОБА_3 було звільнено з-під варти. Таким чином з моменту звільнення з-під варти ОСОБА_3 є таким, відносно якого діє запобіжний захід у вигляді застави.

Відповідно до ч.7 ст. 42 КПК України обвинувачений зобов`язаний прибути за викликом до суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк заздалегідь повідомити про це суд.

Згідно ч.8 ст. 182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Порядок вирішення питання про звернення застави в дохід держави, регламентується ч.9-10 ст. 182 КПК України. Відповідно до яких дане питання вирішується слідчим суддею, судом за клопотанням прокурора або за власною ініціативою суду в судовому засіданні за участю підозрюваного, обвинуваченого, заставодавця, в порядку, передбаченому для розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст. 194 КПК України.

Судом встановлено, що 25.06.2019 під час проведення підготовчого судового засідання була встановлена особа обвинуваченого ОСОБА_3 . Перекладач роз`яснив йому права та обов`язки, які були зазначені у пам`ятці. 09.09.2019 у судовому засіданні ОСОБА_3 повідомив про місце проживання, зазначивши адресу: АДРЕСА_2 . В судовому засіданні 18.10.2019 ОСОБА_3 надав документ, з якого встановлено що 03.03.2016 йому видано посвідку на постійне проживання в Україні (а.с. 135).

Протягом 2021 року ОСОБА_3 неодноразово не з`являвся у судові засідання, зокрема, призначена на: 24.03.2021, 14.05.2021, 01.10.2021, 06.10.2021. 18.10.2021, 12.11.2021.

Захисник ОСОБА_6 у клопотанні від 23.03.2021 зазначала, що ОСОБА_3 хворіє, просила перенести судове засідання. У підтвердження причини неявки, надала копію консультативного висновку спеціаліста від 22.03.2021 (а.с. 19, 20, т.2). Під час проведення засідання 24.03.2021 захисник зазначила, що її підзахисний хворіє та знаходиться у лікарні. Оригінал консультативного висновку для дослідження судом не надала.

На наступне судове засідання, призначене 14.05.2021, не з`явилися всі учасники, зокрема і ОСОБА_3 .

19.08.2021 ОСОБА_3 був у засіданні, але про причини неявки у попередні судові засідання не повідомив (а.с.. 59, т.2).

Про судові засідання, які призначалися на 01.10.2021 та 06.10.2021 ОСОБА_3 був повідомлений під розписку у суді (а.с. 62, т.2).

01.10.2021 ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився. Про причини неявки суд не повідомляв. З клопотаннями до суду не звертався.

06.10.2021 ОСОБА_3 також за викликом суду не з`явився. Про причини неявки у судове засідання суд не повідомив. З клопотаннями не звертався. Захисник ОСОБА_6 повідомила, що її підзахисний хворіє і тому не з`явився до суду. Надала копію довідки лікаря.

18.10.2021 ОСОБА_3 знов не з`явився за викликом суду. Захисник ОСОБА_6 під час судового засідання зазначила, що м. Одеса, де проживає її підзахисний, знаходиться у червоній зоні, тому він не з`явився до суду. Окрім того їй відомо, що ОСОБА_3 має ознаки захворювання на Covid.

12.11.2021 ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився. Його захисник повідомила, що їй відомо про те, що транспортний засіб, на якому ОСОБА_3 прямував до суду, зламався.

15.11.2021 у судовому засіданні, яке було продовжено після виходу суду з нарадчої кімнати та оголошення ухвали, прокурор, посилаючись на неодноразові неявки ОСОБА_3 у судові засідання, заявив клопотання про звернення застави, яка була внесена за обвинуваченого в дохід держави та обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обґрунтовуючи причини неявки до суду, під час проведення судових засідань 24.03.2021 та 17.11.2021, захисник ОСОБА_6 надавала суду висновки, довідки та акт виконаних робіт.

Дослідивши надані захисником документи, які на думку захисту свідчать про поважність причин неявки у судові засіданні, суд встановив наступне.

Копія консультативного висновку спеціаліста від 22.03.2021 (а.с. 19, 20, т.2) не може вважатися належним доказом, оскільки суду не був наданий для дослідження її оригінал,окрім того, діагноз захворювання, який у ньому зазначений, є таким, що його не можливо прочитати. Обвинувачений також не пояснив, суду яке у нього було захворювання.

З даних довідки, яка видана лікарем Центра первинної медико-санітарної допомоги Фонтанської сільської ради с. Олександрівка 19.10.2021, вбачається, що ОСОБА_11 знаходився на амбулаторному лікування з 15.10.2021 по 19.10.2021 в амбулаторії м. Олександрія з діагнозом алергічна реакція. Суд ставить під сумнів дану довідку, оскільки вона не містить відомостей щодо вихідного номера медичної установи, яка її видала. Окрім того, зазначений у довідці діагноз не може бути визнаний таким, що унеможливлює явку обвинуваченого до суду.

З виписки з амбулаторної карти хворого, яка видана лікарем Центра первинної медико-санітарної допомоги №4 Дніпровського району м. Києва 04.10.2021, вбачається, що ОСОБА_11 з 04.10.2021 знаходився на амбулаторному лікуванні з діагнозом: хронічний панкреатит у стадії загострення. Суд також ставить під сумнів дану довідку, оскільки вона не містить відомостей щодо вихідного номера та дати її видачі установою, яка її видала. Окрім того, зазначені у виписці діагноз не може бути визнаний таким, що унеможливлює явку обвинуваченого до суду. Окрім того, суд звертає увагу на те, що ОСОБА_3 повідомив про те, що з 2019 року постійно проживає у м. Одеса, між тим, довідка про проходження ним лікування видана за іншою адресою, яка знаходиться у м. Києві.

З акту виконаних робіт, який наданий у підтвердження поважності причин неявки у судове засідання, призначене на 12.11.2021, судом встановлено, що станція технічного обслуговування Автосервіс на вул. Яр. Мудрого у м.Христинівка Черкаської області були виконані ремонтні роботи транспортного засобу Lexus IS 250, НОМЕР_1 з «усунення проводки паливного насосу». Суд також критично ставиться до зазначеного документа, враховуючи, що формулювання виконаних робіт, яке визначено у акті, є некоректним. Окрім того, даний акт не містить підпису замовника робіт. Також під час судового засідання сторона захисту не надала доказів того, що ОСОБА_3 керував зазначеним транспортним засобом.

Вищезазначені обставини дають суду підстави дійти висновку, що ОСОБА_3 з березня 2021 порушує процесуальні обов`язки. Зокрема 14.05.2021 та 01.10.2021 він не повідомив суд про причини неявки на виклики до суду, а його неявки до суду, які відбувалися 24.03.2021, 06.10.2021, 18.10.2021 та 12.11.2021, визнані судом такими, що відбулися з неповажних причини.

В судовому засіданні, яке відбулося 17.11.2021, заставодавець ОСОБА_8 , заперечувала проти звернення застави, яку вона сплатила за ОСОБА_3 у розмірі 144 тис., пояснюючи, що проживає разом із ним у м. Одеса у фактичних шлюбних відносинах, оскільки їх дочці, якій 22 роки, за станом здоров`я порадили проживати у певному кліматі. У жовтні 2021 ОСОБА_3 хворів, а 12.11.2021, коли вони разом їхали до суду, зламалася машина біля м.Умань, тому вони і запізнилися, але все ж таки приїхали до суду. Між тим, суд критично ставиться до таких показань заставодавця, враховуючи, що вона є заінтересованою особою. Окрім того, доказів у підтвердження наданих Вашагашвілі Гванца показань, сторона захисту суду не надала, зокрема і щодо спільного проживання із ОСОБА_3 , його батьківства, хвороб дитини тощо

На підставі вищезазначеного, суд вважає, що клопотання прокурора про звернення застави, внесеної за обвинуваченого ОСОБА_3 в дохід держави, підлягає задоволенню, оскільки обвинувачений неодноразово не з`являвся на виклики суду. Відповідно до вимог ч.8 ст.182 КПК України суд приходить до висновку, що застава, внесена 08.01.2019 р. Вашагашвили Гв. в розмірі 144 075 грн. за ОСОБА_3 , підлягає зверненню в дохід держави.

Вирішуючи клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу, суд виходив з наступного.
Дане клопотання дійсно було вручено стороні захисту на початку засідання. Враховуючи, що сторона захисту під час судового засідання відмовилася від запропонованого судом відповідно до вимог ч.2 ст. 184 КПК України часу для ознайомлення із клопотанням та надання заперечень на доводи прокурора, суд вважає, що право на захист порушено не було. Окрім того, сторона захисту під час розгляду зазначеного клопотання зазначила, що докази поважності причин неявки обвинуваченого до суду, були подані раніше. Інших доказів вони не мають. З урахуванням наведеного, розгляд даного клопотання фактично відбувся після його оголошення прокурором та перекладу його змісту обвинуваченому.

Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

У ч. 2 ст. 131 КПК України визначено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно із ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений зможе здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Вирішуючи клопотання сторони обвинувачення, суд враховує конкретні обставини інкримінованих обвинуваченому дій, ступінь їх тяжкості, існування на даний час ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та обставини, зазначені у ст. 178 КПК України.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_3 обвинувачується у вчинені декількох нападів з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством для життя та здоров`я осіб, які зазнали нападу (розбій), вчинені за попередньою змовою групою осіб.

Так 27.10.2018 о 20 год. 17 хв. ОСОБА_3 за попередньою змовою із ОСОБА_10 та двома невстановленими слідством особами, перебуваючи на парковці поблизу магазину «Сільпо», який розташований за адресою: м. Київ, вул. Є. Коновальця, 26а, вчинили розбійний напад на потерпілу ОСОБА_12 , застосувавши сльозагінний засіб, розпиливши його у обличчя ОСОБА_12 , що привело до безпорадного стану останньої, після чого заволоділи майном потерпілої, завдавши ОСОБА_12 матеріальну шкоду на суму 200 000 гривень.

Крім того, 31.10.2018 ОСОБА_3 за попередньою змовою із двома невстановленими слідством особами, о 21 год. 15 хв., перебуваючи на парковці магазину «МегаМаркет», яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Сурікова, 3, вчинили розбійний напад на потерпілу ОСОБА_13 , розбивши скло водійської двері автомобіля «Audi Q3», н.з. НОМЕР_2 , та розпиливши вміст сльозогінного засобу, що призвело до безпорадного стану останньої, після чого заволоділи майном потерпілої, завдавши ОСОБА_13 матеріальну шкоду на суму 8 000 грн.

Крім того, 06.11.2018 ОСОБА_3 за попередньою змовою із двома невстановленими слідством особами, о 18 год. 40 хв., перебуваючи у будинку № 18 по вул. М. Липківського у м. Києві, вчинили розбійний напад на потерпілу ОСОБА_14 , а саме, утримуючи руки потерпілої з метою подолання опору, двічі розпилили вміст сльозогінного засобу «Реррег КО» у обличчя потерпілої, що призвело до безпорадного стану останньої, після чого заволоділи майном потерпілої, завдавши ОСОБА_14 матеріальну шкоду на суму 143 652 гривень.

Крім того, 06.11.2018 ОСОБА_3 за попередньою змовою із ОСОБА_10 , о 19. год. 53 хв., перебуваючи поруч із магазином «Леруа Мерлен», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Саперно-Слобідська, 26, вчинили розбійний напад на потерпілу ОСОБА_15 , розбивши скло водійської двері автомобіля «NISSAN JUKE», н.з. НОМЕР_3 , та розпиливши вміст сльозогінного засобу до салону, що призвело до безпорадного стану останньої, після чого заволоділи майном потерпілої, завдавши ОСОБА_15 матеріальну шкоду на суму 15924,59 грн.

Суд вважає, що оцінка обґрунтованості обвинувачення не може бути надана судом під час проведення підготовчого судового засідання, оскільки це буде свідчити про те, що суд надає оцінку доказам, що є передчасним. Між тим, суд враховує данні, про які зазначено в ухвалах Солом`янського районного суду м. Києві від 08.11.2018 та 03.01.2019, яким ОСОБА_3 застосовувався запобіжний захід, відповідно до яких суд надавав оцінку обґрунтованості підозри, яка була пред`явлена обвинуваченому.

Окрім того, суд враховує данні про особу ОСОБА_3 , зокрема те, що він має громадянство іншої держави. Відповідно до п. 18 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання, затверджених Постановою КМУ №321 від 25.04.2018р., посвідка про постійне місце проживання, яка видана ОСОБА_3 , є недійсною, оскільки ОСОБА_3 після досягнення ним 45-річного віку, у визначеному порядку, не обміняв її. Суду не надано доказів, у підтвердження місця проживання обвинуваченого, його соціальних зв`язків, їх міцності, роду занять тощо. Як було встановлено вище, він неодноразово порушував процесуальні обов`язки, а саме ухилявся від явки до суду протягом певного періоду, а саме з березня 2021 по листопад 2021. При цьому суд відхиляє доводи сторони захисту про те, що на протязі 2019 та 2020 років ОСОБА_3 з`являвся у судові засідання, оскільки відповідні порушення були допущені ОСОБА_3 пізніше.

Окрім того, ОСОБА_3 під час судового розгляду змінив адресу проживання, оскільки з його слів з 2019 року він проживає у м. Одеса. Між тим, адресу фактичного проживання, суду не повідомив.

Вищезазначені обставини доводять ризик переховування обвинуваченого ОСОБА_3 від суду.

Той факт, що ОСОБА_10 , який у даному кримінальному провадженні також є обвинуваченим, був оголошений у розшук, а інші особи, які у обвинувальному акті зазначені як ті, разом із якими у ОСОБА_3 була домовленість на вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, не встановлені, також свідчить про ризик перешкоджання ОСОБА_3 кримінальному провадження шляхом можливого спілкування ОСОБА_3 із зазначеними особами та незаконного впливу на них.

Керуючись вимогами ст.177, 178. ч.1 ст.194 КПК України, суд вважає, що ризики переховування обвинуваченого від суду і незаконного впливу на інших обвинувачених, на які вказував прокурор, як на підставу для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є дійсними та триваючими, що у сукупності із вищезазначеними даними про особу обвинуваченого, є підставою для обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Суд вважає, що така міра запобіжного заходу відповідає характеру та тяжкості інкримінованих ОСОБА_3 дій і усуває ризики його переховування від суду.

Обставин, які б унеможливлювали обрання ОСОБА_3 такого суворого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою, судом не встановлено. Суд також враховує, що відносно ОСОБА_3 вже діяв такий запобіжний захід як застава, але він не зміг забезпечити його належну процесуальну поведінку. Окрім того, суд враховує, що під час проведення судового засідання ОСОБА_3 повідомив, що не має можливості внести заставу у більшому розмірі, ніж той, що був за нього сплачений раніше.

Окрім того, суд відповідно до п.1 ч.4 ст. 183 КПК України не вбачає підстав для визначення альтернативного виду запобіжного заходу у вигляді застави, враховуючи, що злочини, у вчинені яких обвинувачується ОСОБА_3 , були вчинені із застосуванням насильства.

Із заявами про особисту поруку до суду ніхто не звертався.

Таким чином, суд вважає що прокурором доведено наявність всіх обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК України, що з урахуванням викладеного, дає суду підстави застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

На підставі викладеного, керуючись ст. 131-132, 176-178, п.8-10 ст. 182, 183, 193-194, 196, 197, 314-315, 350 КПК України, суд -

постановив:
Клопотання прокурора задовольнити.

Заставу в сумі 144 075 грн. (Сто сорок чотири тисячі сімдесят п`ять гривень), внесену за підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 03.01.2019 року, яка внесена яка внесена 08.01.2019 Вашагавшілі Гварца на р/р 2089, МФО 82017, код отримувача 26268059, банк отримувча Держказначейська служба Кураїни, м. Києв, отримувач ТУ ДСАУ у м. Києві, звернути з дохід держави, шляхом зарахування її до спеціального фонду Державного бюджету України.

Застосувати відносно ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тбілісі Республіка Грузія, громадянина Республіка Грузія, місце проживання: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 21 січня 2021 року (включно), взявши його під варту в залі суду.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом 5 днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлений та оголошений 26.11.2021.

Суддя ОСОБА_1