ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1465/21 Справа № 204/6469/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2021 рокуДніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі, матеріали з кримінального провадження № 0000282 за апеляційними скаргами прокурора Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_8 діючого в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 серпня 2021 року, про відмову в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування домашнього арешту, стосовно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 раніше не судимого,
підозрювану за ч.3 ст.305 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Ухвалою слідчого судді від 30 серпня 2021 року відмовлено у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано стосовно ОСОБА_7 цілодобовий домашній арешт строком до 17 жовтня 2021 року і покладено обов`язки, передбачені 1-3, 8 ч.5 ст. 194 КК України.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину за ч.3 ст. 305 КК України, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами та встановив наявність ризику переховування від органів досудового розслідування і суду. В той же час, слідчий суддя врахував підозру за ч.3 ст. 305 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , дані про особу останнього, який має міцні соціальні зв`язки, трьох неповнолітніх дітей, постійне місце проживання, раніше не судимий працює, недоведеність прокурором існування ризиків, передбачених п.п.2-4 ч.1 ст. 177 КПК України, та недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів, крім обрання найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому слідчий суддя застосував домашній арешт.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Вимоги апеляційної скарги прокурор обгрунтовує тим, що слідчий суддя не взяв до уваги встановлені органом досудового розслідування обставини кримінального провадження, а також наявність ризиків, переховування від органів досудового розслідування та суду, так як ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, можливого впливу на свідків з якими знайомий, або продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, так як підозрюваний не визнає вину у вчиненому, тому до ОСОБА_7 слід застосувати виключний запобіжний захід.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про застосування стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Вимоги апеляційної скарги захисник обгрунтовує тим, що у слідчого судді взагалі не було правових підстав для застосування до ОСОБА_7 будь-якого запобіжного заходу. Захисник вказує, що ризики зазначені в клопотанні прокурора є недоведеними, оскільки не підтверджуються долученими матеріалами, та спростовуються тими фактами, що ОСОБА_7 вчасно з`являвся на виклики, пропонував слідчому здати паспорт для виїзду за кордон, на даний час вилучено всі необхідні речі та допитано свідків. Захисник зазначає, що ОСОБА_7 раніше не судимий, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, двоє з яких малолітні, позитивно характеризується за місцем проживання, є заслуженим майстром спорту, займається благодійністю, має постійне місце проживання та роботи. Також захисник вважає недоведеною підозру стосовно ОСОБА_7 , так як слідчий суддя встановив її з копію матеріалів, а не їх оригіналів, та підозра стосовно його підзахисного кваліфікується за ч.3 ст. 305 КК України, в той час коли докази збиралися за ознаками частини 2 вказаної статті, тому докази недопустимі. Окрім цього в матеріалах не має ухвали слідчого судді на проведення НСРД, а огляд був проведений в іншому місці чим зазначено в протоколі огляду місця події.
В апеляційному суді прокурор підтримав вимоги апеляційної скарги прокурора ОСОБА_9 .

Захисник ОСОБА_8 та підозрюваний ОСОБА_7 підтримали вимоги апеляційної скарги захисника.

Заслухавши головуючого суддю, пояснення учасників процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги, клопотання слідчого та наданні до нього матеріали, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, а апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити.

Так, клопотанням прокурора та наданими до нього матеріалами підтверджено, що СВ УСБУ у Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, яке внесене до ЄРДР під № 0000282 від 20 квітня 2021 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 305 КК України(а.с.7-8)
19 серпня 2021 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру, у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 305 КК України, а 26 серпня 2021 року повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри. (а.с.88-89, 90-93)
Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для обрання запобіжного заходу, колегія суддів зважає на усталену практику Європейського суду з прав людини, де у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", зазначено термін "обґрунтована підозра", який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" від 28 жовтня 1994 року, "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року).
Слідчий суддя розглядаючи клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу, встановив обґрунтованість підозри стосовно ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 305 КК України, яка підтверджується доданими до нього матеріалами, а саме: протоколом огляду місця події, протоколами про порушення митних правил, висновками експерта, протоколами обшуку, протоколами НСРД, та іншими матеріалами.
Апеляційний суд вважає, що додані до клопотання прокурора матеріали на даному етапі досудового розслідування можуть переконати обєктивного спостерігача, що особа про, яку йдеться могла вчинити злочин, тому підозра ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 305 КК України, є обґрунтованою.
Апеляційний суд погоджується з наявністю ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду враховуючи тяжкість покарання в якому вона підозрюється.
Проте слідчий суддя вказав щодо недоведеності ризиків, передбачених п.п. 2-4 ч.1 ст. 177 КПК України, що ОСОБА_7 може: знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Апеляційний суд вважає такий висновок слідчого судді частково необґрунтованим, оскільки ОСОБА_7 відомі анкетні дані свідків, тому він може на них впливати, у звязку з чим на переконання апеляційного суду ризик, передбачений п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України є доведеними.
Окрім цього, слідчий суддя зазначив про недоведення прокурором недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, з чим апеляційний суд також погодитися не може.
Апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора, що клопотанням та наданими до нього матеріалами доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановлених ризиків, які встановлені під час апеляційного перегляду, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, так як ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, на даний час не зібрано всі докази. Тому, апеляційний суд вважає, що вище зазначене дає підстави дійти до висновку, що застосування до ОСОБА_7 домашнього арешту є недоцільним, в свою чергу застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з урахуванням підозри, забезпечить запобіганню встановлених ризиків, який буде відповідати вимогам ст. 183 КПК України.
При цьому, апеляційний суд враховує правову позицію, викладену у рішенні Європейського суду у справі за скаргою «Москаленко проти України», де зазначено, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Також вказано, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.
З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі прокурора доводи та підстави, в яких він просить скасувати ухвалу суду та застосувати до ОСОБА_7 тримання під вартою знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду справи.
Вимоги апеляційної скарги захисника щодо відсутності підстав застосування до ОСОБА_7 будь-якого запобіжного заходу з урахуванням викладеного не знайшли свого підтвердження.
Встановлені слідчим суддею характеризуючі дані, передбачені ст. 178 КПК України, стосовно ОСОБА_7 не дають підстави для залишення в силі застосованого до підозрюваного домашнього арешту за наявності обґрунтованої підозри та встановлених ризиків.
Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення, а апеляційна скарга прокурора підлягає задовольнити, ухвалу слідчого судді скасуванню з постановленням апеляційним судом нової ухвали, якою необхідно застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
При цьому, апеляційний суд вважає за необхідне визначити стосовно ОСОБА_7 заставу.
Як зазначено в ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановлені ухвали при застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
В ч. 5 ст. 182 КПК України закріплені межі розміру застави залежно від ступеня тяжкості вчиненого особою злочину, зокрема розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Визначаючи розмір застави ОСОБА_7 апеляційний суд враховує вказані норми закону, які дають підстави для обрання застави в розмірі поза межами норм КПК України, а також обставини вчинення кримінальних правопорушень, їх тяжкість, майновий та сімейний стан підозрюваного, інші дані про підозрюваного і наявність ризиків, тому вважає, що застава у розмірі 600 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, забезпечить належну поведінку підозрюваного у разі її внесення, що узгоджується з вимогами зазначених положень КПК України, якими передбачено обов`язок суду визначити розмір застави достатньої для виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, що також відповідає практиці Європейського суду з прав людини, в частині того, що застава повинна достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Також, апеляційний суд вважає за необхідне покласти на ОСОБА_7 обов`язки, передбачені п.п., 1, 2, 8 ч.5 ст. 194 КПК України, в разі внесення застави.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 діючого в інтересах ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу прокурора Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_9 - задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 серпня 2021 року, якою відмовлено у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано стосовно ОСОБА_7 цілодобовий домашній арешт строком до 17 жовтня 2021 року і покладено обов`язки, передбачені 1-3, 8 ч.5 ст. 194 КК України скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_7 задовольнити.
Застосувати стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного за ч.3 ст. 305 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 17 жовтня 2021 року, визначивши заставу в розмірі 600 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 427 400 (один мільйон чотириста двадцять сім тисяч чотириста) грн.
Застава може бути внесена ОСОБА_7 або заставодавцем на депозитний рахунок (Дніпропетровський апеляційний суд, , МФО 820172, р/р UA1086699, банк отримувача Державна казначейська служба України м. Київ) та надати документи, що підтверджує, слідчому, прокурору.
У разі внесення застави у визначеному судом розмірі покласти на ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон.
Взяти ОСОБА_7 під варту в залі суду.
Ухвала набирає чинності з моменту її оголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4