Провадження №1-кп/761/2745/2021
В И Р О К
іменем України

07 жовтня 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000267 від 22.01.2021, відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ), раніше судимого:

02.07.2012 Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

27.04.2015 Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі;

06.08.2015 Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 190, ст. 70 КК України до покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі, 06.06.2017, на підставі ст. 81 КК України звільнений від відбування покарання умовно-достроково на 1 рік 3 місяці;

09.10.2017 Вишгородським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі;

24.06.2019 Вишгородським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 185, ст.71. 72 КК України, до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі; ухвалою Київського апеляційного суду від 17.09.2019 вирок Вишгородського районного суду Київської області змінено та ухвалено вважати ОСОБА_3 засудженим за ч.2 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі; звільнений 27.05.2020 умовно-достроково від відбування покарання на 08 місяців 30 днів,

за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

за участю:

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ :

Так, ОСОБА_2 , будучи раніше неодноразово судимим, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, повторно, вчинив новий умисний злочин за наступних обставин.

Так, 22 січня 2021 року, приблизно о 00 годин 25 хвилин, ОСОБА_2 , перебуваючи у дворі будинку № 26 по вул. Ружинській в м. Києві, разом із раніше не знайомим ОСОБА_7 , який в руці тримав мобільний телефон марки «HUAWEI», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , сірого кольору. Помітивши у ОСОБА_7 у руках мобільний телефон у ОСОБА_2 виник злочинний умисел направлений на відкрите, повторне викрадення вказаного чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите, повторне викрадення чужого майна, 22 січня 2021 року, приблизно о 00 годин 25 хвилин, ОСОБА_2 перебуваючи у дворі будинку № 26 по вул. Ружинській в м. Києві, підійшов на близьку відстань до ОСОБА_7 та діючи умисно, повторно своєю рукою вихопив з рук останнього мобільний телефон марки «HUAWEI», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , сірого кольору, вартістю 1832 гривень 33 копійки, в якому знаходилася сім-картка мобільного оператора «Водафон Україна», з номером НОМЕР_2 , яка матеріальної цінності для потерпілого не представляє.

В подальшому ОСОБА_7 висловив вимогу повернути мобільний телефон, однак ОСОБА_2 не зважаючи на вимогу ОСОБА_7 своїх злочинних дій не припинив, а навпаки утримуючи викрадене майно з місця вчинення кримінального правопорушення зник.

А всього, ОСОБА_2 відкрито, повторно викрав майно ОСОБА_7 , на суму 1832 гривень 33 копійки, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_2 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_2 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, визнав повністю та розповів про обставини скоєного злочину так, як зазначено в обвинувальному акті. Так, ОСОБА_2 пояснив, що 22 січня 2021 року, приблизно перебуваючи у дворі будинку № 26 по вул. Ружинській в м. Києві, він з рук потерпілого мобільний телефон. При цьому ОСОБА_7 просив повернути йому мобільний телефон, однак він цього не зробив, натоміть з викраденим телефоном пішов, в подальшому здав телефон у ломбард. Перелік та вартість викраденого не оспорює.

Обвинувачений ОСОБА_2 , не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, вид і розмір шкоди, форму вини за кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 2 ст. 186 КК України, винним визнав себе повністю, щиро розкаявся, запевнив, що зробив для себе належні висновки та готовий нести покарання за скоєне, а також просив суд суворо його не карати.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_2 щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, виду і розміру шкоди, форми вини, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Таким чином, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабіж), повторно, та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 186 КК України.

Призначаючи обвинуваченому міру покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного, ставлення ОСОБА_2 до вчиненого, яке полягає у визнанні вини та щиросердному розкаянні, дані, які характеризують його особу, те, що він раніше неодноразово судимий, має місце реєстрації та проживання, за місцем реєстрації характеризується посередньо, не перебуває на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога, офіційно не працевлаштований, однак постійно підробляє, неодружений, осіб на утримання не має.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_2 суд відносить щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_2 не встановлено.

З урахуванням наведеного суд вважає необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_2 та попередження вчинення нового злочину призначення покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч.2 ст.186 КК України, оскільки таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, та не знаходить підстав для застосування положень ст.69, 75 КК України при призначенні покарання.

Оскільки ОСОБА_2 вчинив злочин в період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання за вироком Вишгородського районного суду Київської області від 24.06.2019, зміненого ухвалою Київського апеляційного суду від 17.09.2019, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_8 покарання за сукупністю вироків, за правилами ст.71 КК України та до покарання за цим вироком частково приєднує покарання за вказаним вироком Вишгородського районного суду Київської області, зміненого ухвалою Київського апеляційного суду від 17.09.2019.

Стягненню з ОСОБА_2 підлягають судові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/111-21/32974-ТВ від 14.07.2021 в розмірі 514 грн. 86 коп.

Цивільний позов у справі не заявлений, арешт не накладався, про речові докази документів суду не надано.

В судовому засіданні прокурор просила залишити без змін запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_2 до часу набрання вироком законної сили, оскільки такий запобіжний захід забезпечує належну процесуальну поведінку останнього. Суд, розглянувши вказане питання дійшов висновку про необхідність продовження застосування до обвинуваченого ОСОБА_2 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби з метою забезпечення його належної процесуальної поведінки та виконання вироку суду.

Керуючись ст. ст. 368-371 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

ОСОБА_2 визнати винуватим за ч. 2 ст. 186 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст.71 КК України до призначеного ОСОБА_2 покарання частково приєднати покарання, невідбуте за вироком Вишгородського районного суду Київської області від 24.06.2019, зміненого ухвалою Київського апеляційного суду від 17.09.2019, та остаточно призначити до відбуття покарання у виді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу залишити без змін - у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 ), з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби.

Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатися з населеного пункту, де проживає, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання уповноваженому органу свій паспорт (паспорти) для виїзду за межі території України, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну.

Строк відбування покарання ОСОБА_2 обчислювати з часу його фактичного затримання після набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати за проведення товарознавчої експертизи № СЕ-19/111-21/32974-ТВ від 14.07.2021 в розмірі 514 (п`ятсот чотирнадцять) грн. 86 коп. на користь держави.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з урахуванням положень ч.2 ст. 394 КПК України. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1