Справа № 645/7266/21
Провадження № 1-кс/645/1695/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2021 року м. Харків

Слідчий суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 від 03.10.2021 року на бездіяльність дізнавача та відмову від ведення справи і його заміну на більш досвідченого дізнавача,-

в с т а н о в и в:

До Фрунзенського районного суду м. Харкова 03.11.2021 року надійшла скарга ОСОБА_2 від 03.10.2021 року (вх. № 25524), в якій вона зазначила наступне: що у зв`язку з повною бездіяльністю та відмовою вести справу № 0000141 від 13.11.2020 року за ч. 1 ст. 139 КК України (її особисте прохання, вона просить замінити дізнавача Дізнавача ОСОБА_3 на більш досвідченого дізнавача, оскільки за її словами вона не може вести цю справу.

Дослідивши матеріали скарги слідчий суддя прийшов до висновку, що у відкритті провадження за скаргою слід відмовити з наступних підстав.

У відповідності до ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У ч. 1 ст. 303 КПК України наведено вичерпний перелік випадків і суб`єктів оскарження рішень, дій чи бездіяльності сторони обвинувачення при досудовому розслідуванні.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Аналіз вищевикладених положень КПК України дає підстави для висновку, що право на оскарження слідчому судді рішень, дій чи бездіяльності особа отримує лише тоді, коли слідчий, дізнавач або прокурор прийняли певні рішення, вчинили конкретні дії або допустили конкретну бездіяльність, оскарження яких передбачено положеннями ч. 1 ст. 303 КПК України.

Разом з цим, у відповідності до ст. 2 КПК України забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування є загальним завданнями кримінального провадження. А ч. 5 ст. 38 КПК України визначає, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування. Тобто, забезпечення повного розслідування є завданням всього кримінального провадження (зокрема, на всій стадії досудового розслідування), а відповідний обов`язок покладений на орган досудового розслідування. При цьому слідчий суддя зауважує, що застосовування всіх передбачених законом заходів для забезпечення повноти та ефективності досудового розслідування є загальним обов`язком, який досягається вжиттям сукупності визначених процесуальним законом заходів, які в результаті здійснення досудового розслідування будуть достатніми для встановлення відповідних обставин вчинення кримінального правопорушення. Такі заходи мають вчинятися органом досудового розслідування протягом всього часу досудового розслідування та не є одноразовою дією.

Скаржниця посилається у своїй скарзі на повну бездіяльнысть дізнавача ОСОБА_3 та відмову вести справу № 0000141 від 13.11.2020 року.

Пункт 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачає також право оскарження на досудовому провадженні бездіяльності слідчого або прокурора, що полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений Кодексом строк. Процесуальний закон не надає визначення процесуальним діям. Однак, виходячи із загального тлумачення норм КПК України процесуальні дії - це всі дії, спрямовані на виконання завдань кримінального провадження, проведення яких забезпечується різними засобами кримінального провадження на підставах і в порядку, передбачених кримінальним процесуальним законодавством. Процесуальні дії, проведені під час досудового розслідування, відповідно до статей 103 та 104 КПК України оформлюються протоколом або фіксуються на носії інформації.

Проаналізувавши зміст скарги слідчий суддя не встановив конкретних процесуальних дій, які не були вжиті дізнавачем ОСОБА_3 під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000141 від 13.11.2020 року, які б свідчили про її бездіяльність. Також до скарги не додано жодного документу, що підтверджували б обставини, на які посилається скаржниця. Тому слідчий суддя доходить висновку, що в скарзі не наведено ознак бездіяльності, що передбачена ч. 1 ст. 303 КПК України.

Водночас вимога скарги «замінити дізнавача на більш досвідченого» не узгоджується з приписами КПК України, оскільки ані КПК України загалом, ані глава 26 «Оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування» цього кодексу не передбачають повноважень слідчого судді здійснювати заміну дізнавача.

Крім того, в тексті скарги не вказано, яке відношення ОСОБА_2 має до кримінального провадження та який статус у ньому вона має. До скарги також не додано доказів відповідних повноважень ОСОБА_2 , які б демонстрували її зв`язок із обставинами, що встановлюються у кримінальному провадженні чи її процесуальний статус, який би наділяв її правом оскарження бездіяльності.

Згідно з ч. 2 ст. 303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314 - 316 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Таким чином, вимоги, з якими скаржник звернулася до слідчого судді, не включені до переліку рішень, дій чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, передбачених ст. 303 КПК України, у зв`язку з чим у відкритті провадження за скаргою слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303, 304 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

У відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 від 03.10.2021 року на бездіяльність дізнавача та відмову від ведення справи і його заміну на більш досвідченого дізнавача - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1