Справа № 453/805/21
№ провадження 1-кп/453/117/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2021 року Сколівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ;

при секретарі ОСОБА_2 ;

з участю прокурора ОСОБА_3 ;

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сколе Львівської області кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, працюючого вантажником ТзОВ «Євровік», одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358 та ч.4 ст. 358 КК України, -

встановив:

ОСОБА_5 , 27 вересня 2020 року, у соціальній мережі «Фейсбук» побачив електронну сторінку чоловіка ОСОБА_6 , на якій було вказано, що останній займається виготовлення посвідчення водія будь якої категорії та виготовляє його у найкоротший термін.

Знаючи порядок офіційного отримання посвідчення водія, згідно «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» затвердженого Постановою КМУ від 08 травня 1993 року № 340 (у редакції постанови КМУ від 20 травня 2019 №511), нехтуючи цими правилами, цього ж дня, діючи як пособник, надав свої анкетні дані, а саме: фотографію паспорта, ідентифікаційного коду, медичних документів, свою фотографію та зразок підпису на білому аркуші паперу, умисно, з корисливих мотивів, з метою виготовлення та в подальшому отримання підробленого посвідчення водія, познайомився із невстановленою дізнанням особою чоловічої статі на ім`я ОСОБА_7 та замовив через соціальну мережу «Фейсбук» послуги щодо виготовлення посвідчення водія.

В подальшому 05 жовтня 2020 року невстановлена досудовим розслідуванням особа на ім`я ОСОБА_7 повідомила через мобільний додаток «Вайбер», що посвідчення водія готове та відправлено за допомогою послуги доставки «Нова пошта» у поштове відділення № НОМЕР_1 м. Сколе Львівської області. При отриманні посвідчення водія, ОСОБА_4 , за попередньою домовленістю, сплатив при доставці на «Новій пошті» 6 500 гривень за надання послуг по виготовленню посвідчення водія, бланк якого згідно виготовлений не поліграфічним підприємством ПК «Україна», яке здійснює їх виготовлення. Посвідчення водія серійний номер НОМЕР_2 , яке 02 жовтня 2020 року видане на ім`я ОСОБА_4 не відповідає аналогічним документам, які знаходяться в офіційному обігу на території України. Бланк посвідчення водія виконано з використанням знакодрукуючого пристрою та комп`ютерної чи іншої оргтехніки кольорового відтворення зображень струменевим способом друку та з використанням спеціального термопринтера термосублімаційним способом друку (для серійного номера бланку документу, вихідних даних поліграфічного підприємства та фотографічного зображення особи пред`явника).

Крім цього, ОСОБА_4 , 27 березня 2021 року, о 07 годині, перебуваючи в с. Коростів, Стрийського району Львівської області, керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 2102», д.н.з. НОМЕР_3 , на автодорозі Кив-Чоп, продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на використання завідомо підробленого документа, в якому містяться неправдиві відомості, пред`явив на вимогу працівникам відділу реагування патрульної поліції Стрийського районного управління поліції ГУНП у Львівській області, посвідчення водія видане на ім`я ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що таке посвідчення підроблене.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , після роз`яснення йому змісту ч. 3 ст. 349 КПК України та переконання суду у відсутності сумнівів щодо добровільності позиції обвинуваченого, вину визнав повністю та пояснив, що дійсно він 27 вересня 2020 року, у соціальній мережі «Фейсбук» побачив електронну сторінку чоловіка ОСОБА_6 , на якій було вказано, що останній займається виготовлення посвідчення водія будь якої категорії та виготовляє його у найкоротший термін.

Знаючи порядок офіційного отримання посвідчення водія, нехтуючи цими правилами, цього ж дня, діючи як пособник, надав свої анкетні дані, а саме: фотографію паспорта, ідентифікаційного коду, медичних документів, свою фотографію та зразок підпису на білому аркуші паперу, умисно, з корисливих мотивів, з метою виготовлення та в подальшому отримання підробленого посвідчення водія, познайомився із невстановленою дізнанням особою чоловічої статі на ім`я ОСОБА_7 та замовив через соціальну мережу «Фейсбук» послуги щодо виготовлення посвідчення водія.

В подальшому 05 жовтня 2020 року ОСОБА_7 повідомив через мобільний додаток «Вайбер», що посвідчення водія готове та відправлено за допомогою послуги доставки «Нова пошта» у поштове відділення № НОМЕР_1 м. Сколе Львівської області. При отриманні посвідчення водія, ОСОБА_4 , за попередньою домовленістю, сплатив при доставці на «Новій пошті» 6 500 гривень за надання послуг по виготовленню посвідчення водія, бланк якого виготовлений не поліграфічним підприємством ПК «Україна», яке здійснює їх виготовлення.

Крім цього, ОСОБА_4 , 27 березня 2021 року, о 07 годині, перебуваючи в с. Коростів, Стрийського району Львівської області, керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 2102», д.н.з. НОМЕР_3 , на автодорозі Кив-Чоп, пред`явив на вимогу працівникам відділу реагування патрульної поліції Стрийського районного управління поліції ГУНП у Львівській області, посвідчення водія видане на ім`я ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що таке посвідчення підроблене. У скоєному щиро розкаявся, просить суворо не карати.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 свою вину у вчинених кримінальних проступках, передбачених ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358 та ч.4 ст. 358 КК України, визнав повністю, інші учасники провадження не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, та роз`яснивши йому положення ч.3 ст. 349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення його у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин провадження в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються.

На підставі вище наведеного, суд, допитавши обвинуваченого, заслухавши думку прокурора та дослідивши матеріали кримінального провадження в частині матеріалів, характеризуючих особу ОСОБА_4 , прийшов до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінальних проступків при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена у судовому засіданні повністю.

Суд вважає, що дії ОСОБА_4 в пособництві у підробленні посвідчення або іншого офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, приватним нотаріусом, аудитором чи іншою особою, яка має видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою або збут такого документа - вірно кваліфіковані за ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358 КК України, оскільки він, був пособником у підробленні посвідчення водія, яке надає право на керування транспортним засобом, з метою використання його.

Суд вважає, що дії ОСОБА_4 у використанні завідомо підробленого документу - вірно кваліфіковані за ч.4 ст. 358 КК України, оскільки він використав завідомо підроблене посвідчення водія.

Обтяжуючих вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних проступків обставин, передбачених ст. 67 КК України, суд не вбачає.

Пом`якшуючими вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних проступків обставинами, передбаченими ст. 66 КК України, суд вбачає його щире каяття у скоєному, активне сприяння у розкритті кримінальних проступків.

При визначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує суспільну небезпеку вчинених кримінальних проступків, особу обвинуваченого, який позитивно характеризується, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, раніше не судимий, а також той факт, що він повністю визнав свою вину та щиро розкаюється у вчинених кримінальних правопорушеннях. Суд враховує і те, що обвинувачений офіційно працевлаштований.

З урахуванням наведених обставин, суд, у відповідності до вимог ст. 65 КК України, під час вирішення питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , вважає за доцільне призначити його у межах, установлених санкціями ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358 та ч.4 ст. 358 КК України, із застосуванням ч.1 ст. 70 КК України, у вигляді штрафу.

Вирішено питання речових доказів та судових витрат.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінальних проступків та призначити покарання:

-за ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358 КК України у вигляді 3400 (три тисячі чотириста) гривень штрафу;

-за ч.4 ст. 358 КК України у вигляді 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень штрафу .

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_4 покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у вигляді 3400 (три тисячі чотириста) гривень штрафу.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертизи №СЕ-19/114-21/5244-ДД від 13 квітня 2021 року у розмірі 1307 (одну тисячу триста сім) гривень 60 копійок.

Речовий доказ: посвідчення водія серії НОМЕР_2 , яке 02 жовтня 2020 року видане на ім`я ОСОБА_4 , яке знаходиться при матеріалах кримінального провадження, - знищити.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги через Сколівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції

Суддя Сколівського районного суду ОСОБА_1
Львівської області