Провадження №1-кп/127/1149/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту: адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 12 кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого частиною першою статті 185 Кримінального кодексу України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.08.2020 за № 0000431,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого частиною першою статті 185 Кримінального кодексу України (далі КК).

Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_4 - в судовому засіданні заявив клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною першою статті 185 КК, на підставі статті 45 КК у зв`язку з дійовим каяттям. Клопотання мотивував тим, що ОСОБА_5 вчинив кримінальний проступок вперше, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодував завдані потерпілому збитки.

Обвинувачений ОСОБА_5 заявлене захисником клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Прокурор не заперечувала проти задоволення клопотання сторони захисту.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши надані суду матеріали кримінального провадження, суд дійшов до такого висновку.

Відповідно до положень пункту 1 частини другої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Зі змісту частини першої статті 285 КПК випливає, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. При цьому частиною третьою статті 285 КПК визначено, що у разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Крім того, частиною четвертою статті 286 КПК визначено, що у разі, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. При цьому частиною другою статті 288 КПК передбачено, що суд зобов`язаний з`ясувати думку потерпілого щодо можливості звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Суд звертає увагу на те, що Верховний Суд України (далі ВСУ) у пункті 1 постанови Пленуму № 12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» (далі Постанова від 23.12.2005) зазначив, що звільнення від кримінальної відповідальності це відмова держави від застосування щодо особи, котра вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених КК, у порядку, встановленому КПК.

Закриття кримінальної справи зі звільненням від кримінальної відповідальності можливе лише в разі вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК, та за наявності визначених у законі правових підстав, вичерпний перелік яких наведено у частині першій статті 44 КК, а саме: у випадках, передбачених цим Кодексом, а також на підставі закону України про амністію чи акта помилування.

У абзаці п`ятому пункту 2 наведеної Постанови від 23.12.2005 зазначено, що при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) під час попереднього, судового, апеляційного або касаційного розгляду справи повинен переконатися (незалежно від того, надійшла вона до суду першої інстанції з відповідною постановою чи з обвинувальним висновком, а до апеляційного та касаційного судів з обвинувальним вироком), що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному КПК порядку відповідне судове рішення.

Суд також враховує, що у абзаці третьому пункту 2 зазначеної Постанови від 23.12.2005 роз`яснено, що умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення нею певного умисного злочину, незалежно від того, закінчено його чи ні, вчинений він одноособово чи у співучасті.

Згідно з роз`ясненнями, наданими в абзаці четвертому пункту 2 Постанови від 23.12.2005 підставою такого звільнення може бути або певна поведінка особи після вчинення злочину, яку держава заохочує (дійове каяття, примирення винного з потерпілим, припинення злочинної діяльності та добровільне повідомлення про вчинене тощо), або настання певної події (наприклад, зміна обстановки, закінчення строків давності).

Разом з тим, суд вважає за доцільне зауважити, що відповідно до статті 45 КК особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Необхідно також зауважити, що у абзаці третьому пункту 3 Постанови від 23.12.2005 ВСУ зазначив, що дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за статтею 45 КК. Виняток можуть становити лише випадки вчинення злочину чи замаху на нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитки.

У абзаці четвертому пункту 3 Постанови від 23.12.2005 ВСУ роз`яснив, що щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

Відповідно до роз`яснень, наданих у абзаці п`ятому пункту 3 Постанови від 23.12.2005, випливає, що активним сприянням розкриттю злочину слід вважати надання особою органам дізнання або досудового слідства будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи.

Згідно з роз`ясненнями, наданими у абзаці шостому пункту 3 Постанови від 23.12.2005, повне відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди полягає в добровільному задоволенні винним або іншими особами, зокрема батьками чи близькими родичами, обґрунтованих претензій потерпілого щодо відшкодування заподіяної злочином матеріальної та моральної шкоди, загладжуванні її в інший спосіб, наприклад, шляхом прилюдного вибачення за завдану образу.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_5 29.08.2021 о 18.15 год. зайшов до приміщення комп`ютерного клубу «Скала», який розташований за адресою: просп. Коцюбинського, 38 в м. Вінниці. Підійшовши до одного зі столів, ОСОБА_5 побачив мобільний телефон марки «Xiaomi» серії «Redmi 8T» в корпусі темно-синього кольору, що належить ОСОБА_6 . В цей час у ОСОБА_5 виник протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.
ОСОБА_5 , маючи протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, керуючись жагою до легкої наживи, усвідомлюючи протиправність своїх дій, умисно, таємно, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу взяв зі столу зазначений вище мобільний телефон, вартість якого становила 3235 грн.
Після вчиненого ОСОБА_5 залишив місце вчинення кримінального правопорушення з викраденим телефоном, розпорядившись ним на власний розсуд. Своїми діями ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_6 матеріального збитку на суму 3235 грн.
Отже, органами досудового розслідування дії ОСОБА_5 кваліфіковані за частиною першою статті 185 КК за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжки). ОСОБА_5 проти такої кваліфікації його дій не заперечував.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого частиною першою статті 185 КК.

З наданих суду матеріалів випливає, що ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, тобто вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення вперше. При цьому суд враховує, що ОСОБА_5 винуватість в інкримінованому йому діянні визнав, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю відшкодував, завдані потерпілому ОСОБА_6 збитки, та останній згідно з його письмовою заявою претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має. Також суд враховує, що проти звільнення від кримінальної відповідальності з підстав, передбачених статтею 45 КК, ОСОБА_5 не заперечував. А тому суд вважає, що правові підстави, які б унеможливлювали закриття кримінального провадження, визначені частиною восьмою статті 284 КПК, в судовому засіданні не встановлені, а отже клопотання необхідно задовольнити.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до приписів статті 100 КПК.

Разом з тим, з матеріалів кримінального провадження випливає, що ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 08.10.2021 на викрадений мобільний телефон був накладений арешт, який доцільно скасувати.

Суд також враховує позицію Верховного Суду, висловлену в постанові від 17.06.2020 (справа № 598/1781/17), згідно з якою КПК не обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат, у тому числі витрат на правову допомогу, виключно обвинувальним вироком. Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

А тому, суд дійшов до переконання, що згідно з частиною другою статті 124 КПК судові витрати необхідно покласти на обвинуваченого.

Керуючись статтями 284, 371 КПК, суд

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною першою статті 185 Кримінального кодексу України, на підставі статті 45 Кримінального кодексу України у зв`язку з дійовим каяттям.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого частиною першою статті 185 Кримінального кодексу України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.08.2020 за № 0000431, закрити.

Речові докази:

- диск DVD+R з відеозаписом з камер відеоспостереження, який приєднаний до матеріалів кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження;

- мобільний телефон марки «Хiaomi Redmi Note 8 T», який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_6 , залишити останньому.

Арешт, накладений на зазначений телефон на підставі ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 08.10.2021, скасувати.

Стягнути зі ОСОБА_5 на користь держави 514 (п`ятсот чотирнадцять) гривень 83 (вісімдесят три) копійки витрат на залучення експерта.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали. Обвинуваченій та прокурору копія ухвали вручається негайно після її оголошення.

Суддя: