Справа № 742/1713/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/593/21
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2021 року Чернігівський апеляційний суд у складі:

Головуючого суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, зареєстровані в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №12.019.270.210.001.317, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , на ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 09 липня 2021 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та проживаючого АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 185, ч.ч. 1, 3 ст. 357, ч. 2 ст. 289 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в:

Вищевказаною ухвалою місцевого суду ОСОБА_7 продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 06 вересня 2021 року.

Мотивуючи своє рішення місцевий суд вказав, що заявлені ризики, які виправдовують тримання ОСОБА_7 під вартою, жодним чином не зменшилися, а судове провадження, у свою чергу, не завершено.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу місцевого суду в частині продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, змінивши його на більш м який. Звертає увагу, що під час досудового розслідування слідчий суддя ухвалою від 24.06.2020 у задоволенні клопотання слідчого про взяття під варту ОСОБА_7 відмовив та обрав йому запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту і поклав додаткові обов`язки, в тому числі носити електронний засіб контролю. Даний запобіжний захід продовжувався і під час судового розгляду був змінений на тримання під вартою лише 30.09.2020, у зв`язку з ухваленням вироку у кримінальному провадженні. Під час перебування під домашнім арештом, ОСОБА_7 не допустив жодного порушення, а тому дієвість та достатність саме такого запобіжного заходу повністю доведена. Згідно наявних у матеріалах кримінального провадження характеристик та довідок вбачається, що ОСОБА_7 проживає зі своїми батьками, сестрою та племінником у належному їм будинку. За місцем свого проживання характеризується позитивно. Скарг на його поведінку не надходило, що свідчить про дотримання ним норм та правил поведінки і спростовує припущення про існування певних ризиків. Крім того, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, а до затримання перебував на обліку в службі зайнятості як безробітний та отримував соціальну допомогу.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін захисту та обвинувачення, дослідивши матеріали кримінального провадження і перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає її необгрунтованою.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Суд першої інстанції, враховуючи ризики, передбачені ст. 177 КПК України, дійшов правильного висновку про необхідність продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, оскільки всі ті ризики, у зв`язку з якими саме така міра запобіжного заходу щодо ОСОБА_9 обиралася та продовжувалася, на даний час дійсно не зникли.

Окрім того колегія суддів враховує, що ОСОБА_7 , розуміючи можливість призначення покарання пов`язаного з позбавленням волі, оскільки він обвинувачується в низці тяжких кримінальних правопорушень, з метою його уникнення може залишити своє місце проживання і переховуватись від суду. Також, з метою уникнення відповідальності може впливати на свідків у кримінальному провадженні, з метою зміни їх показань, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Отже, на переконання колегії суддів, підстави для продовження строку тримання обвинуваченого під вартою є обґрунтованими, а підстави для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 331, 376, 405, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 09 липня 2021 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4