Справа №639/2804/21
Провадження № 1-КП/639/134/22
У Х В А Л А
щодо дії запобіжного заходу
25 січня 2022 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР 14.02.2021 року за №0000147 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованогоза адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в :

В провадженні Жовтневого районного суду м. Харкова перебуває вищезазначене кримінальне провадження.
В судовому засіданні прокурором було подано письмове клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке підтримано ним під час судового засідання. В обґрунтування клопотання прокурор посилався на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та неможливість застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_4 при вирішенні вказаного клопотання прокурора поклався на розсуд суду.

Захисник проти клопотання прокурора заперечував, просив змінити запобіжний захід на більш м`який.

Вирішуючи вказане клопотання, суд виходить з такого.

Під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 10.03.2021 року ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 08.05.2021 року.

В подальшому дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 продовжувались ухвалами суду, востаннє ухвалою суду від 29.11.2021 року.

Згідно п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого та свідків; 5) вчини інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, зокрема, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки

ОСОБА_4 по даному кримінальному провадженню обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі строком до 6 років.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.
При цьому у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
Перевіркою даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше судимий 14.06.2018 Кременським районним судом Луганської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнившись 03.12.2020 року умовно - достроково з місць позбавлення волі, маючи невідбутий строк покарання 1 рік 24 днів, обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів; на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; нерухомості у власності в м. Харкові не має; не працює, отже, в нього відсутні міцні соціальні зв`язки.
Судом враховується, що на даний час, з огляду на дані про особу обвинуваченого, його вік, репутацію, відсутність даних про наявність тяжких захворювань, конкретні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , яке поєднане з насиллям, є наявними вищезазначені ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: у разі зміни запобіжного заходу обвинувачений може переховуватись від суду; незаконно впливати на свідків та потерпілих, вчинити нове кримінальне правопорушення .

Пунктом 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року визначено, що продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.
Оцінюючи сукупність обставин, що враховуються при дії запобіжного заходу, які визначені ст.178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_6 , його вік та стан здоров`я, відомості про особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що застосування відносно обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів на даний час є неможливим, у зв`язку з чим необхідно продовжити його тримання під вартою.

Таким чином, клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є законним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

З огляду на те, що злочини, у скоєнні яких обвинувачується ОСОБА_4 , вчинено із застосуванням насильства щодо потерпілого, суд, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, не визначає обвинуваченому альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 183, 331, 372, 376 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 25.03.2022р. включно.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою протягом цього ж строку з дня вручення копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1