Справа 556/2541/21
Номер провадження 1-кп/556/261/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2021 року. Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт. Володимирець, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження №0000278 від 02.12.2021 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та проживаючий до засудження: АДРЕСА_1 , освіта середня - спеціальна, не одруженого, не військовозобов"язаного, не працюючого, відбуває покарання в Державній установі "Полицька виправна колоні (№76)», раніше судимого 18.11.2019 р. Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ч.2 ст.186; ст.ст.75, 76 КК України на 4 роки позбавлення волі, на підставі ст.ст.75,76 КК України звільнений від призначеного покарання, з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки. Вироком Рівненського апеляційного суду від 30.03.2021 р. вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 листопада 2019 року щодо ОСОБА_4 в частині призначення покарання скасовано. Визнано винним за ч. 1 ст. 186 КК України та призначено покарання - 1 рік позбавлення волі. В решті вирок суду залишено без змін.

Засудженого: 09.07.2020 р. Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 308; ч.2 ст.186; ч.2 ст.308; ч.2 ст.15 ч.2 ст. 308; ч.1 ст.70 КК України - на 5 років 6 місяців позбавлення волі, з конфіскацією всього власного майна.

Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 14 травня 2021 року, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного за вироком Волинського міськрайонного суду Волинської області від 18.11.2019 року, який змінений вироком Рівненського апеляційного суду від 30.03.2021 року, більш суворим, призначеного вироком Волинського міськрайонного суду Волинської області від 09.07.2020 року, визначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі із конфіскацією всього майна, належного на праві приватної власності. Строк відбування остаточного покарання застосованого до ОСОБА_4 за наявності кількох вироків рахується з моменту його фактичного затримання 09.11.2019.

Початок строку згідно довідки з особової справи: 09 листопада 2019 року.

Кінець строку: 09 травня 2025 року.

за ст. 391 КК України,- -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , який будучи засудженим вироком Рівненського апеляційного суду від 30.03.2021 року за ч.3 ст. 15 ч.2 ст. 308; ч. 1 ст. 186 ч.2 ст. 15 ч. 2 ст. 308 КК України до покарання у виді позбавлення волі на 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців з конфіскацією майна, належного йому на праві власності та відбуваючи покарання у Державній установі «Полицька виправна колонія №76», на шлях виправлення не став, зарекомендував себе з негативної сторони, систематично порушував встановлений режим утримання, за що неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності, в тому числі поміщався до дисциплінарного ізолятора установи (ДІЗО) та переводився в приміщення камерного типу (ПКТ).

Так, на підставі ухвали Володимирецького районного суду Рівненської області від 02.09.2021, яка ніким не оскаржена та не скасована, та постанови виконувача обов`язків начальника державної установи «Полицька виправна колонія (№76)» від 03.09.2021 ОСОБА_6 , засуджений ОСОБА_4 переведений до приміщення камерного типу строком на 30 днів за систематичні порушення режиму утримання.

10.12.2020 засуджений ОСОБА_4 був попереджений про кримінальну відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України, тобто вчинення злісної непокори законним вимогам адміністрації виправних установ.

Однак, після відбуття призначеного покарання у приміщенні камерного типу засуджений ОСОБА_4 , позитивних висновків для себе не зробив та продовжував грубо порушувати встановлений режим утримання.

Зокрема, 02.12.2021 о 11 год. у відділенні соціально-психологічної служби №3 Державної установи «Полицька виправна колонія (№76)», що в с. Іванчі Вараського району Рівненської області, засудженому ОСОБА_4 , доведено, що згідно затвердженого графіка чергувань засуджених у відділення соціально-психологічної служби №3 установи, відповідно до вимог ч. 5 ст. 118 Кримінально-виконавчого кодексу України, в порядку черговості в неробочий час, без оплати праці він є черговим по благоустрою та поліпшення житлово-побутових умов засуджених відділення соціально-психологічної служби №3. Вищевказаному засудженому адміністрацією установи дано встановлену законодавством вказівку здійснити фарбування вхідних дверей у відділення соціально-психологічної служби №3, для цього було виділено змінний одяг, фарбу, щітку, та засоби індивідуального захисту (рукавиці, респіратор, захисні окуляри).

Однак, засуджений ОСОБА_4 , будучи забезпеченим у повному обсязі, одягненим та взутим по сезону, нагодованим по нормі та за станом здоров'я маючи можливість виконувати законні вимоги адміністрації колонії щодо проведення дорученої роботи, умисно, протиправно, без поважних на те причин, маючи можливість виконати законну вимогу, у відкритій, демонстративній та вираженій зухвалій формі категорично відмовився виконувати поставлені перед ним вимоги та виконувати у подальшому не збирається. Будь-яких поважних причин для відмови від роботи засуджений ОСОБА_4 , не висловлював.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в злісній непокорі законним вимогам адміністрації установи виконання покарань особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом останнього року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери), засуджений ДУ «Полицька виправна колонія №76» ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України.

24 грудня 2021 року між прокурором Вараської окружної прокуратури та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 було укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно з умовами вказаної угоди, обвинувачений повністю визнав свою вину у зазначеному діянні і зобов`язався: беззастережно визнавати свою вину у вчиненні злочину; зобов`язується у подальшому подібного не вчиняти та кається у скоєному.
Сторони угоди за взаємною згодою визначили вид та міру покарання, яке повинен понести обвинувачений у разі затвердження такої угоди, а саме: за ст.391 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ч.1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09.07.2020 року та вироком Рівненського апеляційного суду від 30.03.2021 року призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 3 роки 7 місяців позбавлення волі.

На призначення зазначеного покарання обвинувачений погодився.
Відповідно до угоди, обвинуваченому відомо та зрозуміло, що згідно із вимогами ст. 473 КПК України наслідком укладення та затвердження даної угоди про визнання винуватості для прокурора і підозрюваного є обмеження їх права на оскарження вироку. Йому також роз`яснено та є зрозумілими, визначені п. 1 ч. 4 ст. 394 КПК України, підстави для апеляційного оскарження обвинувального вироку, яким затверджена угода про визнання винуватості, а також підстави для касаційного оскарження відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 424 КПК України

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.
Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.
Відповідно до п.2 ч.1 ст. 468, ст. 469 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про визнання винуватості, дотримані вимоги КК України та КПК України, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене в угоді покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник в підготовчому судовому засіданні також просили зазначену угоду затвердити та призначити узгоджене ними покарання. При цьому ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст 391 КК України в обсязі підозри, з узгодженою мірою покарання згоден, угода є добровільною, ОСОБА_4 цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч. 4 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України, які йому були роз`яснені прокурором та судом. Викладені в обвинувальному акті та угоді обставини повністю відповідають фактичним обставинам вчинення злочину.

Кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину. Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ст. 391 КК України.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст.66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст.67 КК України є рецидив злочину.
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, цілком розуміє свої права, визначені абзацами 1 і 3 п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди відповідають вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дійшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.
За таких обставин суд вважає доведеним в підготовчому засіданні, що ОСОБА_4 дійсно вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 391 КК України , за якими належить призначити обвинуваченому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання.
Керуючись статтями 174, 314, 373, 374, 474-475 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 24 грудня 2021 року, укладену між прокурором Володимирецького відділу Вараської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000278 від 02.12.2021 за участі захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_7 .
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України, призначивши покарання: 1 (один) рік позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09.07.2020 та вироком Рівненського апеляційного суду від 30.03.2021 і ухвали Володимирецького районного суду Рівненської області від 14 травня 2021 року призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 3 (трьох) років 7 (семи) місяців позбавлення волі.

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно зі статтею 476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.308, ч.1 ст.309 КК України.
Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності за статтею 389-1 КК України.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Рівненського апеляційного суду через Володимирецький районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Прокурору, обвинуваченому, захиснику обвинуваченого копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1