справа № 361/7257/21
провадження № 1-кс/361/1416/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2021 року м. Бровари

Слідчий суддя Броварського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , із участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Броварського РУП ГУНП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001532 від 13 серпня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 186 Кримінального кодексу України, про накладення арешту на тимчасово вилучене майно,

в с т а н о в и в:

Слідчий, в порядку статті 40 КПК України, звернувся до суду з клопотанням, погодженого з прокурором, про накладення арешту на майно, а саме на: велосипед синього кольору з написом білого кольору «BULLS» із маркуванням на рамі «MAT KLM018-01 F060541 EN14766 10000/9»; гумовою ручкою з керма велосипеда, яку поміщено до конверту №2.

В обґрунтування клопотання органом досудового розслідування зазначається, що слідчим відділом Броварського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001532 від 13.08.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи раніше судимим та маючи не погашену у встановленому порядку судимість, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний корисливий злочин за наступних обставин:

Відповідно до матеріалів клопотання, 13.08.2021 близько 10 год. 30 хв. ОСОБА_5 знаходився поблизу першого під`їзду будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де помітив ОСОБА_6 , на шиї якої був золотий ланцюжок з золотою ладанкою у вигляді «Божої матері» та золота підвіска з жовтим камінцем, після чого у ОСОБА_5 виник умисел направлений на їх відкрите викрадення.

Так, 13.08.2021 ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України, затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
13.08.2021 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України
Автор клопотання зазначає про те, що 13.08.2021, в ході огляду за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено:

-велосипед синього кольору з написом білого кольору «BULLS» із маркуванням на рамі «MAT KLM018-01 F060541 EN14766 10000/9»;

-гумову ручку з керма велосипеда, яку поміщено до конверту №2;

-з поверхні рами в районі керма біля зварювального шва вилучено один слід папілярних ліній, який поміщено до конверту №1.

Слідчий своє клопотання обґрунтовує ти, що так як велосипед синього кольору з білими надписами на рамі, який використовував підозрюваний ОСОБА_5 під час вчинення злочину, є засобом вчинення кримінального правопорушення, а також вилучені речі можуть зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, внаслідок чого можуть бути використані як докази факту та обставин вчиненого кримінального правопорушення, то постановою слідчого від 13.08.2021, вилучені за адресою: АДРЕСА_2 , речі, визнано речовими доказами.

У судове засідання слідчий не з`явився, про час і місце розгляду повідомлявся належним чином, до суду подав заяву про розгляд клопотання за його відсутністю, клопотання підтримує та просить його задовольнити.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність не з`явившихся осіб, на підставі наданих доказів.

Суд, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали, приходить до наступного висновку.

СВ Броварського РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0001532 від 13 серпня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 186 КК України (грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства, або вчинений повторно, або за попередньою змовою групою осіб).

Постановою від 13 серпня 2021 року про визнання речовим доказом та приєднання речових доказів до матеріалів досудового розслідування речових доказів слідчого СВ Броварського РУП ГУ НП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 велосипед синього кольору з написом білого кольору «BULLS» із маркуванням на рамі «MAT KLM018-01 F060541 EN14766 10000/9»; гумовою ручкою з керма велосипеда, яку поміщено до конверту №2 було визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Кримінальний процесуальний кодекс України вимагає обов`язкового дотримання вимог закону при оформленні всіх процесуальних документів, надаючи цим вимогам принциповий характер. Отже, якщо закон визначив, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно повинно відповідати вимогам визначеним статті 171 КПК України, то слідчий повинен неухильного їх дотримуватися.

Так, відповідно до частини 2 статті 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до частини 1 статті 168 КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208, 298-2 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом.

Згідно абзацу 1 частини 2 статті 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

У відповідності до частини 5 статті 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Так, згідно статті 171 КПК України у клопотанні прокурора, слідчого повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна. Вказана норма також узгоджується зі статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідної до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно частини 3 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У відповідності до приписів статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Так, у матеріалах клопотання зазначено, що велосипед синього кольору з написом білого кольору «BULLS» із маркуванням на рамі «MAT KLM018-01 F060541 EN14766 10000/9»; гумовою ручкою з керма велосипеда, яку поміщено до конверту № 2 вилучені 13.08.2021, в ході огляду за адресою: АДРЕСА_2 , проте не додано жодних доказів про те, що даний огляд проводився на законних підставах, а саме: на підставі ухвали слідчого судді або за згодою власника (користувача) даного велосипеда і вказане майно є тимчасово вилученим у спосіб передбачений КПК України.

У ч. 3 ст. 233 КПК України зазначено, що слідчий, дізнавач, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення. У такому разі прокурор, слідчий, дізнавач за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого, дізнавача про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що на даний час матеріали клопотання свідчать про те, що майно, яке було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, не відповідає критеріям частини 1 статті 170 КПК України, а накладення на нього арешту буде відповідати виконанню завдань кримінального провадження.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що постанова слідчого СВ Броварського РУП ГУ НП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 від 13.08.2021 року про визнання речовими доказами носить чисто формальний характер, оскільки вилучені речі не можуть слугувати належним доказом у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001532 від 13 серпня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 186 Кримінального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 170-173, 370-372, 376, 395 КПК України слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1