612/558/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 листопада 2021 року смт. Близнюки
Близнюківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 , з боку захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Близнюки Харківської області кримінальне провадження відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з повною середньою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та такого, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-3 КК України,-
в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 , являючись депутатом Надеждинської сільської ради Близнюківського району Харківської області відповідно до Рішення І сесії VII скликання Надеждинської сільської ради Близнюківського району Харківської області від 05 листопада 2015 року, будучи суб`єктом декларування згідно підпункту «б» пункту 1 частини першої статті 3 Закону, повноваження якого закінчилися в день відкриття І сесії VIII скликання Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області, тобто 08 грудня 2020 року, діючи умисно, маючи реальну можливість та достовірно знаючи про обов`язок подання до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік, всупереч вимогам абзацу 2 частини 2 статті 45 Закону, умисно не подав, шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства, декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік за формою, що визначається Національним агентством з питань запобігання корупції, відповідно до підпункту 1 пункту 5 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 3 від 10.06.2016 р., зареєстроване в Міністерстві юстиції України від 15.07.2016 року за № 959/29089, щорічна декларація суб`єкта декларування подається у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітнім роком. Така декларація охоплює звітній рік ( період з 1 січня до 31 грудні включно), що передує року, в якому подається декларація та містить інформацію станом на 31 грудня звітнього року.
З матеріалів провадження вбачається, що між прокурором та обвинуваченим за участі захисника була досягнута угода про визнання винуватості.
Зі змісту угоди про визнання винуватості вбачається, що під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнає свою вину у скоєнні даного кримінального правопорушення, тобто в умисному неподанні суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції». Поряд з цим, прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій останнього за ст. 366-3 КК України та узгодили міру покарання у вигляді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням функцій місцевого самоврядування на строк один рік.
Обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-3 КК України, а саме: в умисному неподанні суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції», визнав повністю та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, яке до нього буде застосоване в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості. Дана угода укладалась в присутності захисника.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений, захисник і прокурор підтвердили суду, що угода про визнання винуватості між ними укладена добровільно та просили її затвердити. Обвинувачений, захисник та прокурор також зазначили, що наслідки затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ч. 2 ст. 473 КПК України, їм зрозумілі.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні вважав, що вказана угода відповідає всім вимогам діючого КПК та КК України, в зв`язку з чим не заперечував проти її затвердження.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши сторони кримінального провадження, з`ясувавши, що сторони правильно розуміють зміст зазначених обставин та відсутні сумніви у добровільності їх позиції, суд дійшов наступного.
Судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_4 за участю захисника та прокурор досягли угоди про визнання винуватості, підписали її, причому ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин, між ним і прокурором була досягнута домовленість про призначення ОСОБА_4 покарання за ст. 366-3 КК України у вигляді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням функцій місцевого самоврядування на строк один рік.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 належить кваліфікувати за ст. 366-3 КК України, тобто умисне неподання суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції».
Згідно зі ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ст. 366-3 КК України відноситься до нетяжких злочинів.
Перевіривши вказану угоду визнання винуватості на її відповідність вимогам чинного КПК України та КК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода в повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 472 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, дата її укладення та підписи сторін.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє свої права та обов`язки визначені ст.ст.473-476, 394, 424 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, наслідки її невиконання, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до обвинуваченого у разі затвердження угоди судом, при цьому угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим укладена добровільно.
Відповідно ст. 472 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
Судом достовірно встановлено, що:
умови угоди не суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, була застосована вірна правова кваліфікація кримінальних правопорушень, які передбачають можливість укладення угоди;
2) умови угоди не суперечать інтересам суспільства;
3) умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;
4) відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним;
5) відсутня очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;
6) наявні фактичні підстави для визнання винуватості.
Узгоджені сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та даним про особу обвинуваченого.
Підстав для відмови в затвердженні угоди, судом не встановлено.
Відповідно до п. 1 ч.3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення : затвердити угоду.
За таких обставин, суд, вивчивши надані матеріали, вислухавши пояснення обвинуваченого, думку прокурора, захисника дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.
Речові докази по даному кримінальному провадженню відсутні.
Процесуальні витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.
Цивільний позов не заявлявся.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 370, 371, 374 - 376, 472, 473 КПК України, суд,-
у х в а л и в:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 04.11.2021 між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000563 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-3 КК України.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-3 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням функцій місцевого самоврядування на строк 1 (один) рік.
Роз`яснити, що у разі невиконання затвердженої судом угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутись до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-3 КК України.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.
Вирок може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1