КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 07 грудня 2021 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ПрАТ «УКРПРОФТУР» на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 16 серпня 2021 року,

за участі: прокурора представників ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 та накладено арешт на нерухоме майно, яке на праві приватної власності належить ПрАТ «Укрпрофтур» (), із забороною відчуження та розпорядження вказаним майном, а саме:
- об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 233, який розташований за адресою: Київська обл., Переяслав-Хмельницький р., с/рада. Циблівська, Козинські горби урочище, будинок 11;

- об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 110, який розташований за адресою: Київська обл., м. Переяслав-Хмельницький, проспект Червоноармійців, будинок 7;

- об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 101, який розташований за адресою: Миколаївська обл., м. Миколаїв, вулиця Карпенка генерала, будинок 46;

- об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 103, який розташований за адресою: Миколаївська обл., м. Очаків, вулиця Будівельників, будинок 2-А;
- об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 000, який розташований за адресою: м. Київ, вулиця Лодигіна, будинок 2;
- об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 01, який розташований за адресою: Чернівецька обл., м. Чернівці, вулиця Героїв Майдану, будинок 184.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив про наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки згадане майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України.
Не погоджуючись з таким рішенням, представник ОСОБА_5 , який діє в інтересах ПрАТ «УКРПРОФТУР» подав апеляційну скаргу, в якій просить, скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 16 серпня 2021 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора. Також представник просить поновити строк апеляційного оскарження зважаючи на те, що клопотання про арешт майна розглянуто за відсутності представника власника майна, копію постановленого рішення він не отримував, а зі змістом ухвали ознайомився з ЄДРСР 03 вересня 2021 року.
Автор апеляційної скарги вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, з огляду на наступне.
Зокрема, зазначає, що органом досудового розслідування не доведено відповідність згаданого нерухомого майна критеріям ст. 98 КПК України.

Вважає, що в ухвалі слідчого судді відсутнє належне мотивування застосованого заходу забезпечення кримінального провадження, оскільки не зазначено, яке відношення має ПрАТ «Укрпрофтур» до кримінального провадження № 0001170; підстав для накладення арешту на згадане майно; не наведено зв`язку майна, на яке накладено арешт з обставинами, що розслідуються.

Також, представник вказує на те, що у даному кримінальному провадженні не повідомлено про підозру жодній особі, що свідчить про те, що орган досудового розслідування на даному етапі кримінального провадження не зібрав достатньої сукупності доказів, які б в тій чи іншій мірі доводили існування обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 15, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 367, ч. 5 ст. 191 КК України.

Звертається в апеляційній скарзі увага і на те, що згідно з клопотанням прокурора вищевказане майно є державною власністю, проте жодних доказів вказаного твердження слідчому судді не надано. Між тим, вищезгадані об`єкти нерухомого майна є власністю ПрАТ «Укрпрофтур», і право власності на таке майно виникло правомірно та у відповідності до вимог чинного законодавства.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ст. 395 КПК України, ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення, а у випадку якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

З матеріалів справи видно, що клопотання прокурора розглянуто слідчим суддею за відсутності представника власника майна, і даних про тримання ним копії оскаржуваного рішення матеріали судового провадження не містять, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за необхідне поновити представнику строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді.
Як убачається з матеріалів судового провадження, Центральним апаратом Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого 20 серпня 2019 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001170, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 15, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 367, ч. 5 ст. 191 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що керівництво ПрАТ «Укрпрофоздоровиця», ПрАТ «Укрпрофтур» та «Федерації професійних спілок України» діючи за попередньою змовою групою осіб із працівниками правоохоронних органів, бажаючи збагатитись за рахунок чужого майна, у невстановленому законом порядку, згідно із відведеною кожному ролі, здійснюють умисні дії направленні на відчуження ряду об`єктів нерухомості, які перебувають у державній власності.
Крім того, керівники ПрАТ «Укрпрофоздоровиця» та ПрАТ «Укрпрофтур», діючи всупереч інтересам служби, за попередньою змовою групою осіб із керівництвом президії «Федерації професійних спілок України», у невстановленому законом порядку здійснили відчуження майна, яке перебуває у них у розпорядженні та є державною власністю, завдавши шкоду державним інтересам на суму, яка в шістсот і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення кримінального правопорушення.
Виявлено, що у зв`язку з неналежним здійсненням контролю у сфері організації проведення приватизації та відчуження державного майна зі сторони Голови Фонду державного майна України, а також не вжиття останнім належних заходів реагування для повернення у державну власність державного майна, що було незаконно відчужено, службовими особами «Федерації професійних спілок України», ПрАТ «Укрпрофоздоровиця» та ПрАТ «Укрпрофтур», без встановленого законом порядку реалізовано ряд об`єктів нерухомості, що спричинило тяжкі наслідки.
Також, встановлено факт зловживання владою службовими особами Міністерства юстиції України та те, що службові особи правоохоронних органів, зловживаючи своїм службовим становищем, з метою одержання неправомірної вигоди для себе, діючи за попередньою змовою з керівництвом ПрАТ «Укрпрофоздоровиця», сприяли відчуженню майна Федерації професійних спілок України, що спричинило тяжкі наслідки.
16 серпня 2021 року прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на нерухоме майно, яке на праві приватної власності належить ПрАТ «Укрпрофтур», із забороною відчуження та розпорядження вказаним майном, а саме:об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 233, який розташований за адресою: Київська обл., Переяслав-Хмельницький р., с/рада. Циблівська, Козинські горби урочище, будинок 11;об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 110, який розташований за адресою: Київська обл., м. Переяслав-Хмельницький, проспект Червоноармійців, будинок 7;об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 101, який розташований за адресою: Миколаївська обл., м. Миколаїв, вулиця Карпенка генерала, будинок 46;об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 103, який розташований за адресою: Миколаївська обл., м. Очаків, вулиця Будівельників, будинок 2-А; об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 000, який розташований за адресою: м.Київ, вулиця Лодигіна, будинок 2; об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 01, який розташований за адресою: Чернівецька обл., м. Чернівці, вулиця Героїв Майдану, будинок 184.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 16 серпня 2021 року клопотання прокурора задоволено.
Таке рішення слідчого судді колегія суддів вважає законним, обґрунтованим та вмотивованим, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, і збереження речових доказів, при цьому арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 10 ст. 170 КПК України визначено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, у тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Застосовуючи заходи забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен був діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного і обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен був врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду дотримався зазначених вимог закону.
Так, задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0001170 про накладення арешту навищевказане майно, яке на праві приватної власності належить ПрАТ «Укрпрофтур», слідчий суддя, як убачається з оскаржуваної ухвали, вивчивши клопотання прокурора, дослідивши матеріали додані до нього, всупереч доводам викладеним в апеляційній скарзі прийшов до правильного висновку, щодо необхідності накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки воно, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, перевіривши при цьому наявність ризиків та доведеність обставин, передбачених ст.ст. 132, 170 КПК України, таким чином, взявши до уваги усі обставини, які у відповідності до ст. 173 КПК України повинні враховуватися при вирішенні питання про арешт майна.

Слідчий суддя обґрунтовано встановив, що накладення арешту на зазначене вище майно є необхідним, з метою забезпечення збереження речових доказів врахувавши наявні матеріали провадження, у тому числі постанову старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 від 13 серпня 2021 року про визнання майна речовими доказами у кримінальному провадженні.
Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Щодо доводів представника про те, що у кримінальному провадженні жодній особі не повідомлено про підозру, слід зазначити, що арешт майна з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд із забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає обов`язкового оголошення підозри у кримінальному провадженні, не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна, і відповідно до частини 3 вказаної статті накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 того ж Кодексу.
Також всупереч твердженням представника в оскаржуваній ухвалі відображено причетність Товариства до кримінального провадження у рамках якого накладено арешт на майно, зв`язок майна з обставинами, що розслідуються, підставу, мету та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 132, 170 173 КПК України, наклав арешт на згадане раніше майно, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, всупереч доводам апеляційної скарги. При цьому, колегія суддів враховує і те, що у відповідності до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України власник майна або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Крім того, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково, якщо вказані особи доведуть, що у подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, автором апеляційної скарги не надано та колегією суддів не встановлено.
Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, у провадженні не вбачається.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга представника власника майна, навіть з урахуванням усіх викладених у ній доводів, задоволенню не підлягає.
На підставі вищевикладених обставин, керуючись ст. ст. 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Поновити представнику ОСОБА_5 , який діє в інтересах ПрАТ «УКРПРОФТУР» строк апеляційного оскарження.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 16 серпня 2021 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 та накладено арешт на нерухоме майно, яке на праві приватної власності належить ПрАТ «Укрпрофтур» (), із забороною відчуження та розпорядження вказаним майном, а саме:об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 233, який розташований за адресою: Київська обл., Переяслав-Хмельницький р., с/рада. Циблівська, Козинські горби урочище, будинок 11; об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 110, який розташований за адресою: Київська обл., м. Переяслав-Хмельницький, проспект Червоноармійців, будинок 7;об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 101, який розташований за адресою: Миколаївська обл., м. Миколаїв, вулиця Карпенка генерала, будинок 46;об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 103, який розташований за адресою: Миколаївська обл., м. Очаків, вулиця Будівельників, будинок 2-А; об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 000, який розташований за адресою: м.Київ, вулиця Лодигіна, будинок 2; об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 01, який розташований за адресою: Чернівецька обл., м. Чернівці, вулиця Героїв Майдану, будинок 184, залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ПрАТ «УКРПРОФТУР», - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Унікальний номер справи 757/43961/21-к Справа №11-сс/824/5522/2021 Категорія: ст.170 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_10 Доповідач: ОСОБА_1