УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №:755/13874/14-к

Провадження №: 1-кп/755/1178/20

"17" лютого 2022 р.

м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва (далі Суд) в складі трьох суддів ОСОБА_1 (головуючий суддя), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , та сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , та його учасників представника ЗАТ «НАФТОХІМІМПЕКС» ОСОБА_8 , розглянувши в приміщенні суду в м. Києві у відкритому судовому засіданні заяву захисника ОСОБА_6 про відвід прокурора ОСОБА_9 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000190 від 22 березня 2013 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 357, ч. 2 ст. 358, ч.1 ст. 14, ч. 4 ст. 190 КК України, встановив:

Суть питання, що вирішується ухвалою

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_6 звернувся у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000190, у порядку ст. 81 КПК України, із заявою про відвідпрокурора у кримінальному провадженні прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_9 , яку умотивував наявністю обставин визначених ст. 77 КПК України, у відношенні особи, якій власне заявлено ним такий відвід.
Наявність обставин визначених п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України автор звернення мотивує тим, що уважає позицію прокурора висловлену ним під час розгляду клопотання ЗАТ «НАФТОХІМІМПЕКС» про скасування арешту з майна, щодо його слушності, як таку що суперечить фактичним обставинам справи та положенням кримінального процесуального законодавства.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З наведених підстав заявник просить відвести указаного прокурора.

Позиція сторін

У судовому засідання інші учасники провадження зі сторони захисту цю заяву підтримали, просили задовольнити з вищенаведених передумов.
Прокурор у кримінальному провадженні прокурор ОСОБА_9 заперечував щодо задоволення заяви про відвід з огляду на відсутність на те передумов визначених КПК та у руслі відсутності об`єктивних даних котрі указували б на його упередженість.
Представник ЗАТ «НАФТОХІМІМПЕКС» ОСОБА_8 підтримав позицію прокурора з даного питання.

Встановлені обставини

Згідно постанови керівника Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_10 від 17.02.2022 прокурора даної окружної прокуратури ОСОБА_9 призначено до групи прокурорів укримінальному провадженні за № 0000190.

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався у ракурсі установлених фактичних обставин

Згідно положень ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження.

Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду.

Статтею 77 КПК України регламентовано, що прокурор, слідчий, дізнавач не має права брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Попередня участь прокурора у цьому ж кримінальному провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, як прокурора не є підставою для його відводу.

У цьому випадку, на думку заявника, підставою відводу є наявність у провадженні передумов регламентованих п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України, однак останні в ході судового розгляду заяви по суті не були підтвердженні належним та допустимим доказами у розумінні ст. 84 КПК України.

Так, прокурор, здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням (ч. 2 ст. 36 КПК України).

Прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора (ч. 1 ст. 36 КПК України).

Тобто, діюче кримінальне процесуальне законодавство України передбачає, що прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Зазначена правова норма гарантує незалежність посадової особи органу державного обвинувачення у виборі у визначених законом межах способу здійснення своїх повноважень, в тому числі у прийнятті тих чи інших рішень, що є запорукою їх неупередженості й ефективності.
Процесуальна самостійність прокурора і його свобода нарівні з протилежною стороною у відстоюванні тієї чи іншої правової позиції є чинниками справедливого балансу прав та законних інтересів усіх учасників процесу, а також інших осіб, держави й суспільства.

Відповідно уважати проявом упередженості реалізацією прокурором своїх повноважень щодо учинення певних дій, або ж навпаки їх не вчинення, трактування норм КПК за своїм внутрішнім переконанням через призму установлених слідством фактичних обставин, на думку суду, не має.

При цьому, внутрішні емоційно-вольові відчуття заявника з того чи іншого питання без наявності з цього питання певних доказів чи інформації не є достатньою підставою для констатації факту наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості прокурора.

Сама ж по собі незгода з діями прокурора у провадженні, чи визначеним ним комплексом процесуальних дій та рішень організаційного характеру в кримінальному провадженні не є підставою відводу.
Так, для прикладу, у справі № 826/14033/17 в ухвалі від 03.07.2019 ВС сформував позицію проте, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.
Відповідно, на переконання суду, аналогічно і незгода сторони з процесуальними рішеннями прокурора щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для його відводу.

У ході цього розгляду, також не установлено з боку прокурора умисних або необережних дій чи висловлювань, які б свідчили про пряму чи опосередковану особисту зацікавленість у вирішенні справи або іншим чином давали б підстави сумніватися в неупередженості.
Як і обставин визначені п.п. 1- 2 ч. 1 ст. 77 КПК України.

Як наслідок, Суд проаналізувавши матеріали судового провадження, у порядку ст. 94 КПК України, не убачає передумов для відводу прокурора з підстав наведених у заяві заявника, у порядку ст. 77 указаного Кодексу.

З цих підстав Суд, керуючись ст.ст. 1-29, 77, 80, 81, 369-372, 376 КПК України, постановив:

У задоволенні заяви захисника ОСОБА_6 про відвід прокурора ОСОБА_9 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000190 від 22 березня 2013 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 357, ч. 2 ст. 358, ч.1 ст. 14, ч. 4 ст. 190 КК України- відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 Кримінального процесуального Кодексу України.
Визначити час проголошення повного тексту ухвали - 08:00 год. 18.02.2022.

С у д д і :

ОСОБА_11 ОСОБА_12