Дата документу 24.01.2022
Справа № 334/7258/17
Провадження № 1-кп/334/384/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 січня 2022 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілих ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0005915 від 27.09.2016 року у відношенні ОСОБА_6 обвинуваченого у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

встановив:

В провадженні суду перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Під час судового засідання прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки ризики продовжують існувати та не змінилися. Прокурор зазначає, що продовжувати існувати ризики передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі до 15 років. Крім того, після вчинення злочину 27.09.2016 року обвинувачений зник з місця злочину та переховувався від органів досудового розслідування, у зв`язку з чим 30.09.2016 року був оголошений у розшук та 30.08.2017 року був затриманий у порядку ст. 208 КК України. Вказані обставини є ризиком, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КК України. ОСОБА_6 знайомий з потерпілими та свідками, тому може вчинити спробу впливу на них з метою зміни показань шляхом погрози або викликавши в них співчуття. Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КК України обґрунтовується тим, що обвинувачений будучи засудженим до п`яти років позбавлення волі та звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік, вчинив нове кримінальне правопорушення. На думку прокурора жодний з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вказаним ризикам.

Представник потерпілих підтримав клопотання прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_5 залишили розгляд клопотання на розсуд суду. Захисник заперечувала щодо формулювання вказаного у клопотанні прокурора, що обвинувачений вчинив злочин, оскільки наразі розгляд кримінального провадження не закінчений, вина обвинуваченого у вчинені злочину не встановлена.

Заслухавши учасників судового провадження, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України суд під час підготовчого судового засідання за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Згідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушень, яке законом віднесено до особливо тяжких злочинів та за вчинення яких КК України передбачене покарання у вигляді позбавлення волі до 15 років, що само по собі містить ризики того, що обвинувачений може переховуватися від суду з метою ухилення від відбуття такого суворого покарання у випадку, якщо воно буде призначено. У обвинуваченого ОСОБА_6 хоча і наявні соціальні зв`язки (одружений, має на утриманні малолітню дитину), проте на думку суду, це не є достатніми, щоб гарантувати належну поведінку обвинуваченого, враховуючи що обвинувачений переховувався від органів досудового розслідування у зв`язку з чим був оголошений у розшук.
Крім того, потерпілих та свідків у судовому засіданні не було допитано, є ризик незаконного впливу або тиску на них з метою вплинути на повноту та достовірність їх показань, враховуючи тривалість судового провадження.
Суд враховує, що розгляд кримінального провадження на даний час тільки розпочався, враховує дані про особу обвинуваченого, який обвинувачується у скоєні особливо тяжкого злочину, в період іспитового строку.
Разом з тим відповідно до усталеної практики ЄСПЛ, розглядаючи дане питання, для прийняття законного і обґрунтованого рішення суд, крім інших обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування та продовження такого запобіжного заходу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа, та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Жоден із більш м`яких запобіжних заходів у даних фактичних обставинах не буде ефективним та не зможе забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки обвинувачених, тому суд не вбачає підстав для можливості застосування інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, як таких, що недостатні для запобігання наявних ризиків та виконання обвинуваченими покладених процесуальних обов`язків.
При цьому суд вважає, що таке обмеження права на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції, оскільки існують ознаки суспільного інтересу, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КК України, що є достатньою підставою для задоволення клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Керуючись ст. 177, 178, 197, 331, 369-372, 376 КПК України,
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора про продовження терміну дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів - по 24 березня 2022 року включно.
Проголошення повного тексту ухвали 26.01.2022 року 12 год. 30 хв.
Ухала може бути оскаржена протягом 5 днів з дня її проголошення до Запорізького апеляційного суду.
Суддя: ОСОБА_1