КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/7114/2021 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 199 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 грудня 2021 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 25 листопада 2021 року,

за участю:
прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 25.11.2021 року задоволено клопотання старшого слідчого Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_10 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до трьох місяців, а саме до 27 грудня 2021 року включно, із визначенням застави у розмірі 80 (вісімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 181 600 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот) грн. із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі її внесення, щодо:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кустанай, Республіки Казахстан, громадянина Федеративної Республіки Німеччини, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 подала в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 апеляційну скаргу, у якій просила ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 25.11.2021 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, оскільки взяття під варту є найсуворішою мірою запобіжного заходу. КПК України визначає тримання під вартою як винятковий запобіжний захід, який застосовується лише у разі, якщо стороною обвинувачення буде доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

При постановленні оскаржуваної ухвали, слідчим суддею не було враховано, що тяжкість обвинувачення сама по собі не може слугувати виправданням тривалого попереднього ув`язнення, крім того, абстрактна можливість перешкоджання кримінальному провадженню, знищення або спотворення речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, ризик незаконного впливу на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення є недостатньою для обґрунтування застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити в повному обсязі, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.
З матеріалів, наданих до апеляційного суду вбачається, що групою слідчих слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві розслідується кримінальне провадження № 0002551 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вимаганні поєднаному з погрозою вбивством та заподіянням тяжких тілесних ушкоджень за таких обставин.

Зокрема, органом досудового розслідування зазначено, що ОСОБА_7 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , вимагав у ОСОБА_11 передати йому гроші в сумі 5 000 доларів США на відшкодування шкоди завданої автомобілю марки ВМW 535», 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , який ОСОБА_11 пошкодив внаслідок ДТП таким чином обґрунтовуючи вигадану вартість ремонтних робіт, при цьому став залякувати потерпілого усними висловлюваннями про застосування насильства, погрожуючи вбивством та фізичною розправою.
ОСОБА_11 , будучи наляканим за своє життя, припускаючи можливість насильства, яке є небезпечним для його життя та здоров`я, попередньо знаючи, що ОСОБА_7 є особою, яка характеризується по місцю мешкання як «колектор», уникаючи можливих шкідливих наслідків, вимушений був погодитись з незаконними вимогами ОСОБА_7 , одночасно повідомив останнього, що наразі грошові кошти у нього відсутні, на що ОСОБА_7 , повідомив, що він повинен щомісяця, 29 числа, сплачувати йому грошові кошти в сумі 500 доларів США, а у разі невчасної сплати буде до нього застосовувати штрафні санкції у вигляді «пені», шляхом стягнення додаткових грошових коштів у розмірі 500 доларів США.

29.07.2021 року ОСОБА_12 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Привокзальна, поряд з парком відпочинку, передав ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 10 000 гривень. Протягом місяця ОСОБА_7 , телефонував до ОСОБА_11 з вимогою передачі йому грошових коштів в сумі 500 доларів США, при цьому погрожуючи вбивством чи заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.

29.08.2021 року близько 18 год. 00 хв. ОСОБА_7 , знаходячись в приміщенні магазину «Легенда Пива», розташованого за адресою: Київська обл., с. Софіївська Борщагівка, вул. І.Франка, 1-Б, в якому на той час працював потерпілий як продавець, пред`явив йому вимогу про передачу грошових коштів в сумі 500 доларів США, та у ході розмови почав погрожувати останньому фізичним насиллям, позбавленням права на його майно, а саме: будинку в якому мешкають його батьки, а потім, коли почув відповідь ОСОБА_11 , що зараз грошей у нього немає, ОСОБА_7 , на підтвердження реального наміру виконання своїх погроз, наніс потерпілому кулаком правої руки один удар в бік лівої скроні, внаслідок чого потерпілий сприйняв вказані погрози як дійсні та реальні, побоюючись їх виконання, погодився на виконання вимог ОСОБА_7 та пообіцяв знайти гроші в найкоротший строк.

31.08.2021 року близько 20 год. 21 хв. ОСОБА_11 знаходячись за адресою: Київська обл., с. Софіївська Борщагівка, вул. І.Франка, 1-Б, в приміщенні магазину «Легенда Пива», перебуваючи під погрозою застосування фізичного насильства у відношенні нього, передав ОСОБА_7 грошові кошти у розмірі 10 000 грн. В подальшому ОСОБА_7 , знову на протязі місяця продовжував телефонувати до ОСОБА_11 з вимогою передачі йому грошових коштів в сумі 500 доларів США, тим самим продовжував здійснювати психологічний тиск.

29.09.2021 року близько 18 год. 00 хв., ОСОБА_13 знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , біля під`їзду № 2, передав ОСОБА_7 грошові кошти у розмірі 17 000 грн., де і було затримано ОСОБА_7 правоохоронними органами.

30.09.2021 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, а саме у вимаганні поєднаному з погрозою вбивством та заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.

24.11.2021 року старший слідчий Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_10 звернувся до Дарницького районного суду міста Києва з клопотанням про продовження застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 25.11.2021 року задоволено клопотання старшого слідчого Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_10 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовжено щодо ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до трьох місяців, а саме до 27 грудня 2021 року включно, із визначенням застави у розмірі 80 (вісімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 181 600 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот) грн. із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі її внесення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу

Згідно з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.

Слідчий суддя, під час розгляду клопотання органу досудового розслідування про продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою, на думку колегії суддів правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання та технічного запису, на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня («Панченко проти Росії»). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови»).

Продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 не порушує його права на судовий розгляд упродовж розумного строку, оскільки відповідно до п.110 Рішення ЄСПЛ «Кудла проти Польщі», тривале тримання під вартою може бути виправдане у кожному окремому випадку за наявності конкретних ознак існуючої необхідності захисту інтересів суспільства, яка - незважаючи на презумпцію невинуватості - переважає принцип поваги до особистої свободи, встановлений ст. 5 Конвенції.

Згідно повідомлення про підозру від 30.09.2021 року, дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 2 ст. 189 КК України, при цьому наведено виклад фактичних обставин кримінального правопорушення у вчиненні якого останній підозрюється, а тому доводи сторони захисту в цій частині є необґрунтованими.

Отже, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_7 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на суспільну небезпечність кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , на тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винним у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення та конкретні обставини кримінального провадження, а тому доводи захисника в частині недоведеності існування ризиків не можуть бути прийняті колегією суддів.

Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається орган досудового розслідування у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що заявлені ризики з часу застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися та існують на теперішній час.

Дослідивши належним чином всі матеріали провадження, дані, які характеризують особу підозрюваного, зокрема те, що останній має тісні соціальні зв`язки, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався та інші, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України обставини, колегія суддів погоджується з наведеними слідчим суддею в ухвалі мотивами, з яких останній прийняв відповідне рішення, а тому підстав для застосування щодо ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів не вбачається.

Перевіряючи ухвалу слідчого судді в частині визначеного підозрюваному альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах:
1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неїобов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Як зазначено в ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання обвинуваченого під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя правильно, з урахуванням та в межах вимог ст. 182 КПК України, а також з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, оцінивши також тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 , дані про його особу та наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, визначив останньому заставу саме у розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181 600 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот) грн., що належним чином забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків у випадку внесення застави.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді у справі не вбачається.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтвердженні достатніми даними, дослідженими судом, а також яким дана належна оцінка, а тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 25 листопада 2021 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_10 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовжено щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до трьох місяців, а саме до 27 грудня 2021 року включно, із визначенням застави у розмірі 80 (вісімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 181 600 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот) грн. із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі її внесення, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3