Дата документу 28.12.2021 Справа № 937/8230/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №937/8230/21 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11сс/807/1111/21 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2021 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Нікополь, Дніпропетровської області, громадянина України, який має вищу освіту, працює на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції №2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області, одружений, має двох неповнолітніх дітей, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 - в режимі відеоконференції (EASYCON),

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 ,
підозрюваного ОСОБА_6 - в режимі відеоконференції з приміщенням ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_9 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 23 листопада 2021 року, якою клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_10 , погодженого прокурором першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих ТУ ДБР Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_7 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР під №0000047 від 15 квітня 2021 року, про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, задоволено та продовжено строк дії запобіжного заходу щодо останнього у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування на 32 (тридцять два) дні до 16:01 години 27 грудня 2021 року, без визначення розміру застави.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є обґрунтованим, співмірним з існуючими ризиками, відповідає даним про особу підозрюваного, тяжкості вчинених злочинів та їх наслідкам, саме такий запобіжний захід може як запобігти імовірним ризикам, так і забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_9 просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту або застави, визначивши її розмір на розсуд суду.

В обґрунтування своєї скарги зазначає, що з невідомих причин суд проігнорував позицію захисту щодо альтернативного запобіжного захисту та не вказав про це в рішенні.
В судовому рішенні зазначено, що захист посилався на невірно кваліфіковані дії підзахисного, необґрунтованість підозри та недоведеність причетності ОСОБА_6 до злочину. Вказане не відповідає діяйсності. Захист не давав оцінку підозрі та доведеності вини, так як повністю розуміє, що належна оцінка може і буде дана саме при судовому розгляді справи. Навпаки, захист обґрунтовував свою позицію бажанням ОСОБА_11 не затягувати з розглядом справи та довести свою позицію саме в судовому засіданні. І цим захист обґрунтовував відсутність ризику щодо переховування.
Також судом проігноровано та не вказано про іншу обставину, на якій наголошено захистом, а саме перелік слідчих дій, які планується провести. Згідно з вказаним переліком в клопотанні та в постанові про продовження строків досудового розслідування жодна слідча дія не проводиться за участю ОСОБА_6 (окрім зміни підозри, за потреби). Вказаний перелік не передбачає додаткового відшукування речових доказів, допиту свідків, слідчих експериментів тощо. Тобто всі необхідні докази вилучено, а отже ризик їх приховування відсутній. Свідки допитані, а отже вплив на них неможливий тощо.
Крім того, судом не вказано, які саме доводи сторони обвинувачення враховано, і чим вони спростовують доводи сторони захисту.
У підозрюваного наявні міцні соціальні зв`язки - він одружений, має двох неповнолітніх дітей, цінне нерухоме майно, домашнє господарство, близьких та рідних.
З матеріалів кримінального провадження, зокрема протоколу обшуку, суд мав можливість встановити ту обставину, що підозрюваний не має заощаджень, а отже коштів, за допомогою яких міг би жити під час переховування.
Судом не враховано медичні документи, які свідчать про наявність хронічного захворювання у доньки і потреби в суттєвому та постійному лікуванні. За вказаних обставин переховування від органів досудового розслідування створило б ризики негативних наслідків для дитини. В той же час підозрюваний характеризується як люблячий батько та чоловік.
Також, судом не враховано те, що підозрюваний ОСОБА_6 зазначав, що не згоден з кваліфікацією злочину, рядом обставин, викладених в підозрі, та висновками слідчого та прокурора, щодо обставин, які начебто встановлені доказами. Він зазначив, що має намір доводити свою позицію. З цією метою залучив захисника. В той же час, це неможливо здійснювати перебуваючи в розшуку.
Крім того, ОСОБА_6 , як працівнику правоохоронного органу, добре відомо, що факт переховування в подальшому буде розцінено судом, як елемент визнання власної провини.
На думку апелянта, висновок суду про існування ймовірності ризиків не підтверджено належними доводами, є таким що не відповідає дійсності. Обставини, що свідчать про необхідність саме такого запобіжного заходу - відсутні.
Також, висновок суду про обрання запобіжного заходу на підставі тяжкості, є таким що суперечить висновкам ЄСПЛ.
Всі наведені ризики усуваються при застосуванні запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту. Перебуваючи під цілодобовим домашнім арештом, ОСОБА_6 не зможе впливати на свідків чи будь-яких інших учасників процесу, використовувати своє службове становище, тощо.

Згідно з ухвалою слідчого судді, 23 листопада 2021 року до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області надійшло клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Запоріжжя) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі, ОСОБА_10 , погоджене з прокурором першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих ТУ ДБР Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 квітня 2021 року за №0000047, за ознаками злочинів, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України, про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 307 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 квітня 2021 року за № 0000047 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч.2,3 ст.307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у відповідності до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.ст.8,19,68 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно ст.1 Закону України «Про Національну поліцію» Національна поліція України це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Статтею 3 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно зі ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва, поважати і не порушувати права і свободи людини.

Статтею 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань: здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», правоохоронні органи - органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку в Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, органи доходів і зборів, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Статтями 1,7,8 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» передбачено, що службова дисципліна в органах внутрішніх справ базується на високій свідомості та зобов`язує кожну особу начальницького складу дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників, захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров`я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави, дотримуватися норм професійної та службової етики, у службовій діяльності бути чесною, об`єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об`єднань та інших юридичних осіб з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють. У разі виявлення порушень законодавства, зловживань чи інших правопорушень у службовій діяльності особа рядового або начальницького складу повинна вжити заходів щодо припинення цих порушень та доповісти про це безпосередньому або старшому прямому начальникові. Начальник несе персональну відповідальність за стан службової дисципліни і повинен постійно його контролювати. Начальник зобов`язаний бути прикладом у дотриманні законності, службової дисципліни, бездоганному виконанні вимог Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів, наказів, норм моралі, професійної та службової етики, розвивати і підтримувати в підлеглих свідоме ставлення до виконання службових обов`язків, честь і гідність, заохочувати розумну ініціативу, самостійність, старанність у службі, уміло застосовувати заходи дисциплінарного впливу.

Відповідно наказу начальника Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (далі ГУНП в Запорізькій області) № 41о/с від 16 січня 2021 року капітана поліції ОСОБА_6 призначено на посаду оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції №2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області.

Згідно функціональних обов`язків за вказаною посадою, що визначені посадовою інструкцією, у зв`язку із виконанням своїх службових обов`язків, будучи службовою особою правоохоронного органу, ОСОБА_6 здійснює оперативно-розшукову діяльності на території оперативного обслуговування відділення поліції №2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області, приймає участь у здійсненні кримінальних проваджень, проведенні розшукових, у тому числі гласних і негласних, інших процесуальних дій, відповідно до вимог КПК України, здійснює розшук осіб, які переховуються від органів досудового розслідування, слідчого судді, суду, ухиляються від виконання кримінального покарання, пропали безвісті тощо, своєчасно реагує на заяви та звернення громадян щодо вчинення кримінальних правопорушень.

Таким чином, ОСОБА_6 згідно ст.ст. 1, 13, 15 Закону України «Про Національну поліцію», ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», п.1 Примітки до ст.364 та п.2 Примітки до ст.368 Кримінального кодексу України, являється представником влади, працівником правоохоронного органу та службовою особою.

Незважаючи на вищевикладене, ОСОБА_6 , обіймаючи посаду оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції №2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області в період часу з 16 липня 2021 року по 26 вересня 2021 року, діючи за попередньою змовою із мешканцем міста Вільнянська Запорізької області ОСОБА_12 та невстановленою під час досудового розслідування особою, вчинив кримінальні правопорушення у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин за таких обставин.

16 липня 2021 року, ОСОБА_6 , під час виконання своїх службових обов`язків, як працівник правоохоронного органу, був задіяний під час проведення першочергових слідчих (розшукових) дій, направлених на документування злочинної діяльності гр. ОСОБА_13 щодо зберігання ним з метою подальшого збуту психотропної речовини «PVP». За результатами проведення вказаних слідчих розшукових дій слідчими слідчого відділення відділення поліції №2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області, в рамках розслідування кримінального провадження №0000372 за ч. 2 ст.307 КК України, було виявлено та вилучено 2300 грамів особливо небезпечної психотропної речовини «PVP».

Одразу після цього, ОСОБА_6 , діючи з метою власного незаконного збагачення, досяг попередньої домовленості з невстановленою під час досудового розслідування особою щодо вчинення викрадення особливо небезпечної психотропної речовини «PVP», вилученої в рамках розслідування кримінального провадження №0000372 за ч.2 ст.307 КК України, шляхом її заміни на безпечний аналог, з метою організації подальшого її незаконного збуту місцевим мешканцям за грошові кошти.

З метою досягнення спільної мети з організації збуту особливо небезпечної психотропної речовини та отримання кінцевого результату у виді незаконного збагачення за рахунок здійснення вказаної злочинної діяльності, ОСОБА_6 залучив до вказаної діяльності раніше засудженого мешканця м. Вільнянська ОСОБА_12 , який надав свою згоду на участь у вчиненні збуту особливо небезпечної психотропної речовини, та згідно відведеної йому ролі повинен був здійснювати підшукання відповідних покупців, а також безпосередній збут особливо небезпечної психотропної речовини за грошові кошти, які в подальшому повинен віддавати йому та невстановленій досудовим розслідуванням особі, за винятком суми, призначеної для нього в якості оплати його незаконної діяльності.

Таким чином, приблизно у другій декаді липня 2021 року, оперуповноважений сектору кримінальної поліції відділення поліції №2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 , раніше засуджений мешканець міста Вільнянська Запорізької області ОСОБА_12 та невстановлена досудовим розслідуванням особа, будучи об`єднаними спільною метою незаконного збагачення, зорганізувалися між собою з єдиною метою здійснення протиправної діяльності, пов`язаної з незаконним збутом психотропних речовин за попередньою змовою групою осіб.

Так, з метою реалізації раніше розробленого спільного злочинного плану, невстановлена досудовим розслідуванням особа, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_6 та ОСОБА_12 , маючи безперешкодний доступ до матеріалів кримінального провадження №0000372 за ч. 2 ст. 307 КК України та речових доказів в ньому, в період часу з 16 липня 2021 року по 08 серпня 2021 року вчинила викрадення особливо небезпечної психотропної речовини «PVP», вилученої в рамках розслідування вказаного кримінального провадження, шляхом її заміни на безпечний аналог, та стала незаконного зберігати її у невстановленому досудовим розслідуванням місці, з метою подальшого збуту.

Одночасно з тим, ОСОБА_12 , діючи на виконання раніше розробленого спільного злочинного плану, шляхом надання відповідних пропозицій колу знайомих осіб, починаючи з 16 липня 2021 року здійснював підшукання покупців, яким планувалося збувати особливо небезпечну психотропну речовину «PVP» за грошові кошти.

Так, 05 серпня 2021 року, ОСОБА_12 зустрівся з раніше знайомим йому місцевим мешканцем ОСОБА_14 , з яким досяг домовленості щодо збуту останньому 08 серпня 2021 року особливо небезпечної психотропної речовини «PVP» вагою 30 грамів та наркотичного засобу «метадон» в таблетках у кількості 120 шт, вартістю 300 та 100 гривень за одну одинцю, відповідно.

В подальшому, 08 серпня 2021 року ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою із невстановленою досудовим розслідуванням особою та ОСОБА_6 , згідно заздалегідь розробленого злочинного плану, засобами мобільного зв`язку повідомив останнього про готовність ОСОБА_14 придбати особливо небезпечну психотропну речовину «PVP» вагою 30 грамів та наркотичний засіб «метадон» в таблетках у кількості 120 шт, та необхідність надання йому вказаних наркотичних засобів та психотропної речовини для подальшого їх незаконного збуту за грошові кошти.

В свою чергу ОСОБА_6 , 08 серпня 2021 року, отримавши вказану інформацію від ОСОБА_12 , діючи згідно заздалегідь розробленого плану, повідомив невстановлену досудовим розслідуванням особу, про необхідність надання ОСОБА_12 особливо небезпечної психотропної речовини «PVP» вагою 30 грамів, яка незаконно зберігалася ним у невстановленому досудовим розслідуванням місці.

Одразу після цього, 08 серпня 2021 року, невстановлена досудовим розслідуванням особа, діючи на виконання злочинного плану та за попередньою змовою групою осіб, незаконно зберігаючи при собі доставила особливо небезпечну психотропну речовину «PVP» вагою 30 грамів до місця мешканця ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , та, перебуваючи на подвір`ї якого, під час особистої зустрічі з останнім, шляхом передачі, незаконно збула йому вказану психотропну речовину, з метою організації ОСОБА_6 її подальшого збуту ОСОБА_14 , що охоплювалося їх спільним умислом.

В подальшому, 08 серпня 2021 року, ОСОБА_6 , незаконно зберігаючи при собі особливо небезпечної психотропної речовини «PVP» вагою 30 грамів, засобами мобільного зв`язку, зв`язався з ОСОБА_12 , якому, перебуваючи на території свого домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в той же день незаконно збув вказану психотропну речовину, а також наркотичний засіб «метадон» в таблетках, у кількості 120 штук, який ОСОБА_6 раніше придбав у невстановлений досудовим слідством спосіб, час та місці.

В свою чергу ОСОБА_12 , 08 серпня 2021 року, незаконно зберігаючи при собі, використовуючи належний йому велосипед, перевіз особливо небезпечну психотропну речовину «PVP» вагою 30 грамів та наркотичний засіб «метадон» в таблетках, у кількості 120 штук, до свого місця мешканця за адресою: АДРЕСА_2 , де став незаконно зберігати їх у господарському приміщенні з метою подальшого збуту ОСОБА_14 .

Так, 08 серпня 2021 року о 13 год. 52 хв., ОСОБА_14 , якого органом досудового розслідування раніше було залучено до конфіденційного співробітництва, прибув за адресою мешкання ОСОБА_12 на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , де перебуваючи у господарській будівлі, ОСОБА_12 , діючи на виконання раніше розробленого спільного злочинного плану та за попередньою змовою з ОСОБА_6 та невстановленою досудовим розслідуванням особою, незаконно збув ОСОБА_14 шляхом продажу за грошові кошти в сумі 21000 гривень, згідно з висновком експерта №КСЕ19/115-21/11026-НЗПРАП від 08 вересня 2021 року:

- особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, загальна маса якої становить 26,3774 г, що відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01 серпня 2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» відноситься до особливо великих розмірів (Таблиця 2);

- наркотичний засіб обіг якого обмежено - «метадон», загальна маса якого в складі 116 таблеток становить 2,9322 г, що відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01 серпня 2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» відноситься до великих розмірів (Таблиця 1).

В подальшому ОСОБА_12 , отримавши від ОСОБА_14 грошові кошти в сумі 21000 гривень за збут йому психотропної речовини, діючи на виконання раніше розробленого спільного злочинного плану, 08 серпня 2021 року передав вказані грошові кошти ОСОБА_6 , а останнім їх було розподілено між всіма учасниками злочинного групи, відповідно до раніше досягнутої домовленості.

В подальшому, оперуповноважений сектору кримінальної поліції відділення поліції №2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 , раніше засуджений мешканець міста Вільнянська Запорізької області ОСОБА_12 та невстановлена досудовим розслідуванням особа, будучи об`єднаними спільною метою незаконного збагачення, діючи за попередньою змовою групою осіб, на досягнутому не зупинилися та продовжили протиправну діяльність, направлену на вчинення злочинів, пов`язаних з незаконним збутом психотропних речовин.

Так, з метою реалізації раніше розробленого спільного злочинного плану, невстановлена досудовим розслідуванням особа, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_6 та ОСОБА_12 , маючи безперешкодний доступ до матеріалів кримінального провадження №0000372 за ч. 2 ст.307 КК України та речових доказів в ньому, в період часу з 09 серпня 2021 року по 08 вересня 2021 року вчинила викрадення особливо небезпечної психотропної речовини «PVP», вилученої в рамках розслідування вказаного кримінального провадження, шляхом її заміни на безпечний аналог, та стала незаконного зберігати її у невстановленому досудовим розслідуванням місці, з метою подальшого збуту.

Одночасно з тим, ОСОБА_12 , діючи на виконання раніше розробленого спільного злочинного плану, шляхом надання відповідних пропозицій колу знайомих осіб, починаючи з 09 серпня 2021 року, здійснював підшукання покупців, яким планувалося збувати особливо небезпечної психотропної речовини «PVP» за грошові кошти.

Так, 08 вересня 2021 року, ОСОБА_12 досяг домовленості з раніше знайомим йому місцевим мешканцем ОСОБА_14 , щодо збуту останньому того ж дня особливо небезпечної психотропної речовини «PVP» вагою 40 грамів, вартістю 500 грн за один грам на загальну суму 20000 гривень.

В подальшому, 08 вересня 2021 року, ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою із невстановленою досудовим розслідуванням особою і ОСОБА_6 , згідно заздалегідь розробленого злочинного плану, засобами мобільного зв`язку повідомив останнього про готовність ОСОБА_14 придбати особливо небезпечну психотропну речовину «PVP» вагою 40 грамів та про необхідність надання йому вказаної психотропної речовини, для подальшого її незаконного збуту за грошові кошти.

В свою чергу ОСОБА_6 , 08 вересня 2021 року, отримавши вказану інформацію від ОСОБА_12 , діючи згідно заздалегідь розробленого плану, повідомив невстановлену досудовим розслідуванням особу про необхідність надання для ОСОБА_12 особливо небезпечної психотропної речовини «PVP» вагою 40 грамів, яка незаконно зберігалася ним у невстановленому досудовим розслідуванням місці.

Одразу після цього, 08 вересня 2021 року невстановлена досудовим розслідуванням особа, діючи на виконання злочинного плану та за попередньою змовою групою осіб, незаконно зберігаючи при собі, доставила особливо небезпечну психотропну речовину «PVP» вагою 40 грамів до місця мешканця ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , та перебуваючи поряд із вказаним домоволодінням, під час особистої зустрічі з останнім, шляхом передачі незаконно збула йому вказану психотропну речовину, з метою організації ОСОБА_6 її подальшого збуту ОСОБА_14 , що охоплювалося їх спільним умислом.

В подальшому, 08 вересня 2021 року ОСОБА_6 , незаконно зберігаючи при собі особливо небезпечної психотропної речовини «PVP» вагою 40 грамів, засобами мобільного зв`язку, зв`язався з ОСОБА_12 , якому, перебуваючи на території свого домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в той же день незаконно збув вказану психотропну речовину, а ОСОБА_12 , в свою чергу, незаконно зберігаючи при собі, використовуючи належний йому велосипед, перевіз вказану особливо небезпечну психотропну речовину, до свого місця мешканця за адресою: АДРЕСА_2 , де став незаконно зберігати її у господарському приміщенні з метою подальшого збуту ОСОБА_14 .

Так, 08 вересня 2021 року о 15:14 годині, ОСОБА_14 , якого органом досудового розслідування раніше було залучено до конфіденційного співробітництва, прибув за адресою мешкання ОСОБА_12 , на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , де перебуваючи у господарській будівлі, ОСОБА_12 , діючи на виконання раніше розробленого спільного злочинного плану та за попередньою змовою з ОСОБА_6 та невстановленою досудовим розслідуванням особою, незаконно збув ОСОБА_14 , шляхом продажу за грошові кошти в сумі 20000 гривень, згідно з висновком експерта №КСЕ-19-21/29634-НЗПРАП від 21 вересня 2021 року: особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, загальна маса якої становить 34,3031 г, що відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01 серпня 2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» відноситься до особливо великих розмірів (Таблиця 2).

В подальшому ОСОБА_12 , отримавши від ОСОБА_14 грошові кошти в сумі 20000 гривень за збут йому психотропної речовини, діючи на виконання раніше розробленого спільного злочинного плану, 08 вересня 2021 року передав вказані грошові кошти ОСОБА_6 , а останнім їх було розподілено між всіма учасниками злочинного групи, відповідно до раніше досягнутої домовленості.

В подальшому, оперуповноважений сектору кримінальної поліції відділення поліції №2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 , раніше засуджений мешканець міста Вільнянська Запорізької області ОСОБА_12 та невстановлена досудовим розслідуванням особа, будучи об`єднаними спільною метою незаконного збагачення, діючи за попередньою змовою групою осіб, на досягнутому не зупинилися та продовжили протиправну діяльність, направлену вчинення злочинів, пов`язаних з незаконним збутом психотропних речовин.

Так, з метою реалізації раніше розробленого спільного злочинного плану, невстановлена досудовим розслідуванням особа, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_6 та ОСОБА_12 , маючи безперешкодний доступ до матеріалів кримінального провадження №0000372 за ч. 2 ст.307 КК України та речових доказів в ньому, в період часу з 09 вересня 2021 року по 26 вересня 2021 року вчинив викрадення особливо небезпечної психотропної речовини «PVP», вилученої в рамках розслідування вказаного кримінального провадження, шляхом її заміни на безпечний аналог, та стала незаконного зберігати її у невстановленому досудовим розслідуванням місці, з метою подальшого збуту.

Одночасно з тим, ОСОБА_12 , діючи на виконання раніше розробленого спільного злочинного плану, шляхом надання відповідних пропозицій колу знайомих осіб, починаючи з 09 вересня 2021 року, здійснював підшукання покупців, яким планувалося збувати особливо небезпечної психотропної речовини «PVP» за грошові кошти.

Так, 26 вересня 2021 року, ОСОБА_12 досяг домовленості з раніше знайомим йому місцевим мешканцем ОСОБА_14 щодо збуту останньому того ж дня особливо небезпечної психотропної речовини «PVP» вагою 40 грамів, вартістю 500 грн за один грам на загальну суму 20000 гривень.

В подальшому, 26 вересня 2021 року ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою із невстановленою досудовим розслідуванням особою і ОСОБА_6 , згідно заздалегідь розробленого злочинного плану, засобами мобільного зв`язку повідомив останнього про готовність ОСОБА_14 придбати особливо небезпечну психотропну речовину «PVP» вагою 40 грамів та про необхідність надання йому вказаної психотропної речовини, для подальшого її незаконного збуту за грошові кошти.

В свою чергу ОСОБА_6 , 26 вересня 2021 року, отримавши вказану інформацію від ОСОБА_12 , діючи згідно заздалегідь розробленого плану, повідомив невстановлену досудовим розслідуванням особу, про необхідність надання для ОСОБА_12 особливо небезпечної психотропної речовини «PVP» вагою 40 грамів, яка незаконно зберігалася ним у невстановленому досудовим розслідуванням місці.

Одразу після цього, 26 вересня 2021 року невстановлена досудовим розслідуванням особа, діючи на виконання злочинного плану та за попередньою змовою групою осіб, незаконно зберігаючи при собі, доставила особливо небезпечну психотропну речовину «PVP» вагою 40 грамів до місця мешканця ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , та перебуваючи поряд із вказаним домоволодінням, під час особистої зустрічі з останнім, шляхом передачі незаконно збула йому вказану психотропну речовину, з метою організації ОСОБА_6 її подальшого збуту ОСОБА_14 , що охоплювалося їх спільним умислом.

В подальшому, 26 вересня 2021 року, ОСОБА_6 , незаконно зберігаючи при собі особливо небезпечну психотропну речовину «PVP» вагою 40 грамів, засобами мобільного зв`язку, зв`язався з ОСОБА_12 , якому, перебуваючи на території свого домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в той же день незаконно збув вказану психотропну речовину, а ОСОБА_12 , в свою чергу, незаконно зберігаючи при собі, використовуючи належний йому велосипед, перевіз вказану особливо небезпечну психотропну речовину, до свого місця мешканця за адресою: АДРЕСА_2 , де став незаконно зберігати її у господарському приміщенні з метою подальшого збуту ОСОБА_14 .

Так, 26 вересня 2021року приблизно о 14:10 годині, ОСОБА_14 , якого органом досудового розслідування раніше було залучено до конфіденційного співробітництва, прибув за адресою мешкання ОСОБА_12 , на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , де перебуваючи у господарській будівлі, ОСОБА_12 , діючи на виконання раніше розробленого спільного злочинного плану та за попередньою змовою з ОСОБА_6 та невстановленою досудовим розслідуванням особою, незаконно збув ОСОБА_14 шляхом продажу за грошові кошти в сумі 20000 гривень, кристалічну речовину жовтого кольору вагою 40 грамів, який згідно з висновком експерта №СЕ-19/108-21/11597-НЗПРАП від 27 вересня 2021 року є особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, що відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01 серпня 2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» відноситься до особливо великих розмірів (Таблиця 2).

В подальшому ОСОБА_12 , отримавши від ОСОБА_14 грошові кошти в сумі 20000 гривень за збут йому психотропної речовини, діючи на виконання раніше розробленого спільного злочинного плану, 26 вересня 2021 року передав вказані грошові кошти ОСОБА_6 , з метою їх розподілення між всіма учасниками злочинного групи, відповідно до раніше досягнутої домовленості.

26 вересня 2021 року о 16:01 годині ОСОБА_6 затримано в порядку ст.208 КПК України.

27 вересня 2021 року слідчим за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.307 КК України.

Таким чином ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, який кваліфіковано як: незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, психотропних речовин, вчинені повторно, за попередньою змовою групою осіб, якщо предметом таких дій були особливо небезпечні психотропні речовини в особливо великих розмірах.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 307 КК України, підтверджується такими зібраними під час досудового розслідування доказами: протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 05 травня 2021 року; протоколами огляду та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів від 08 серпня 2021 року, 08 вересня 2021 року та 26 вересня 2021 року; протоколами огляду і вилучення наркотичних засобів та психотропних речовин у свідка ОСОБА_14 від 08 серпня 2021 року, 08 вересня 2021 року та 26 вересня 2021 року; протоколом за результатами контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 09 вересня 2021 року; протоколом про результати здійснення НСРД від 17 вересня 2021 року; протоколом про результати здійснення НСРД від 10 вересня 2021 року; висновками судових хімічних експертиз, проведених за вилученими наркотичними засобами та психотропними речовинами; протоколом обшуку домоволодіння АДРЕСА_1 ; протоколом затримання ОСОБА_6 в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.307 КК України від 26 вересня 2021 року; іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.
28 вересня 2021 року слідчим суддею Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області винесено ухвалу про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строк дії якої спливає 25 листопада 2021 року о 16 годині 01 хвилин, включно.
Однак, завершити досудове розслідування до закінчення зазначеного вище строку неможливо внаслідок складності провадження та необхідності проведення низки слідчих (розшукових) та процесуальних дій, спрямованих на збір доказів з метою повного, всебічного і неупередженого з`ясування всіх обставин вчиненого правопорушення а саме необхідно виконати такі слідчі та процесуальні дії, проведення та завершення яких потребує додаткового часу: долучити до матеріалів кримінального провадження розсекречені протоколи, складені за результатами проведених негласних слідчих (розшукових) дій, ухвали суду та клопотання, на підставі яких проводились негласні слідчі (розшукові) дій; витребувати висновки призначених у кримінальному провадженні судових хімічних, молекулярно-генетичних, балістичних та судових технічних експертиз за вилученими під час проведення обшуків та оперативних закупок об`єктами; з урахуванням отриманих висновків судових експертиз, призначити судові порівняльні експертизи за вказаними вище об`єктами; з урахуванням додатково зібраних доказів в разі необхідності повідомити підозрюваних про зміну раніше повідомленої підозри; виконати інші слідчі (розшукові), процесуальні дії, направлені на завершення досудового розслідування у вказаному провадженні.
Обставинами, які перешкоджали завершити вказані слідчі (розшукові) та процесуальні дії раніше, є складність кримінального провадження, велика кількість вилучених під час досудового розслідування об`єктів, які підлягають експертному дослідженню, ненадходження матеріальних носіїв інформації з результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій та тривалість процедури скасування грифів секретності.
Здійснення вказаних слідчих (розшукових) і процесуальних дій під час досудового розслідування має суттєве значення для всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин вчинених ОСОБА_6 кримінальних правопорушень й об`єктивного судового розгляду, дотримання основних засад кримінального провадження, зокрема верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини тощо.
19 листопада 2021 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000047 продовжено заступником керівника Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_15 до трьох місяців, визначивши новий строк досудового розслідування до 27 грудня 2021 року, включно.
З урахуванням викладеного, існуючих ризиків та особи підозрюваного ОСОБА_6 , обставин вчинення ним кримінальних правопорушень, сторона обвинувачення приходить до висновку про необхідність в продовжені строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 в межах строку досудового розслідування.
За час, що минув з дня застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, ризики передбачені ст.177 КПК України не зменшились.
Так, відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1,2,3 ч.1 ст. 177 КПК України.
Заслухавши доповідь судді; підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 , які не підтримали апеляційну скаргу, вказавши на те, що іншою ухвалою знову продовжений строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 ; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, переглядаючи оскаржувану ухвалу в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає, з таких підстав.
За змістом ст.199 КПК України, слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання особи під вартою, має дослідити надані йому матеріали на предмет законності й обґрунтованості застосування даного запобіжного заходу та з`ясувати конкретні причини тривалого строку досудового розслідування і тримання особи під вартою.
Відповідно до вимог ч.3 ст.197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати шести місяців у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості, дванадцяти місяців у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.
На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався зазначених вимог закону при розгляді вищевказаного клопотання.
З наданих суду матеріалів кримінального провадження убачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні заслухано доводи самого підозрюваного, його захисника, слідчого, прокурора, з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо продовження строку тримання особи під вартою.
Як убачається з наданих матеріалів провадження та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрювався у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, що підтверджується доказами, доданими до клопотання, вказаними як в самому клопотанні, так і в ухвалі слідчого судді, в т.ч. показаннями свідка ОСОБА_14 , протоколами про результати здійснення НСРД, висновками експертів, відомостями з протоколів обшуку, огляду, тощо.
Крім того, як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»)). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»)).
У рішенні Європейського Суду з прав людини «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року вказано на те, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності зі статтею 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ані в момент арешту, ані під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.
Колегія суддів вважає, що надані слідчим та прокурором докази є переконливими, узгоджуються між собою та є достатніми для висновку, що ОСОБА_6 міг вчинити вищевказане кримінальне правопорушення, тобто про те, що підозра є обґрунтованою.
Об`єктивних даних, які б свідчили про те, що надані слідчим докази отримані з порушенням порядку, передбаченого Кримінальним процесуальним кодексом України, колегією суддів не встановлено.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя встановив, що такі ризики існують.
Обґрунтовуючи свої висновки в цій частині, слідчий суддя вказав на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на тривалий строк - від 9 до 12 років з конфіскацією майна. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.
В свою чергу, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, Суд не вбачає тяжкість обвинувачення або підозри самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення або підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".
Аналогічна позиція викладена у рішенні ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України", де зазначено, що на етапі розгляду питання щодо взяття заявника під варту аргументами на користь такого рішення стали серйозність звинувачень, пред`явлених заявникові, та ризик його втечі.
При встановленні наявності ризику впливу на свідків, експертів, спеціалістів слідчий суддя зазначив, що, маючи можливість ознайомитися з матеріалами кримінального провадження, а отже і з протоколами допитів встановлених досудовим розслідуванням свідків, підозрюваний знатиме зміст наданих ними свідчень на стадії досудового розслідування.
Крім того, підозрюваний ОСОБА_6 , до недавнього часу був працівником правоохоронного органу, оперуповноваженим сектору кримінальної поліції відділення поліції №2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області при цьому підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, вчиненого із використанням наданого йому службового становища, у зв`язку з чим може впливати на свідків, з метою змусити їх змінити показання або відмовитися від їх надання, а також впливати на експертів, спеціалістів, задіяних у даному кримінальному провадженні.
Щодо наявності ризику знищення, спотворення речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, то слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_6 обізнаний про способи і методи розкриття та розслідування кримінальних правопорушень, злочини, у скоєнні яких він підозрюється, були вчинені із використанням службового становища, також свідки в цьому кримінальному провадженні є його знайомими, колишніми колегами по роботі, йому відомі їх місця проживання та роботи, тому вбачається, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків в цьому кримінальному провадженні та іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що свідчить про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
На підставі всіх обставин провадження та відомостей про особу підозрюваного слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваного.
Вказані висновки слідчого судді ґрунтуються на матеріалах провадження.
З урахуванням фактичних обставин кримінального провадження та відомостей про особу підозрюваного, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про необхідність продовження застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки встановлені ризики не зменшились, та інші більш м`які запобіжні заходи будуть недостатніми для запобігання встановленим ризикам.
В ухвалі зазначені обставини, з урахуванням яких суд дійшов висновку про неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу.
Ці висновки слідчого судді стороною захисту не спростовані з наданням відповідних доказів.
Такий висновок слідчого судді не суперечить як національному законодавству, так і практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якою, допустимими підставами для взяття й тримання особи під вартою є наявність із боку цієї особи таких загроз як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину, за умови доведеності таких ризиків (рішення у справах «Смірнов проти Росії» від 24 липня 2003 року; «Вемгофф проти Німеччини» від 27 червня 1968 року; «Штегмюллер проти Австрії» від 10 листопада 1969 року; «Мацнеттер проти Австрії» від 10 листопада 1969 року; «Летельєр проти Франції» від 26 червня 1991 року та ін.).
Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово вказував на те, що позбавлення свободи може бути виправданим тоді, коли інші, менш суворі запобіжні заходи, по-перше, були розглянуті, а по-друге, за результатами розгляду визнані такими, що не зможуть забезпечити мети, досягнення якої вимагається (Рішення у справі «Амбрушкевич проти Польщі»).
Також, з врахуванням положень ч.4 ст.183 КПК України та встановлених ризиків, при застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя обґрунтовано не визначив розмір застави, оскільки ОСОБА_6 підозрюється в т.ч. у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.
Крім того, слідчим суддею перевірено обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання підозрюваного під вартою, та встановлено, що розслідування на час постановлення ухвали не було завершено з об`єктивних причин.
З матеріалів провадження убачається, що строк дії попередньої ухвали слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 28 вересня 2021 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою закінчувався 25 листопада 2021 року.
Постановою заступника керівника Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_15 від 19 листопада 2021 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000047 продовжено до трьох місяців, тобто до 27 грудня 2021 року, включно.
Отже, саме в межах строку досудового розслідування (до 27 грудня 2021 року включно) слідчим суддею продовжений строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 , що узгоджується з вимогами ст.197 КПК України.
Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою, суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Доводи, викладені в апеляційній скарзі стороною захисту, на думку колегії суддів, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.
Твердження сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, перевірялися слідчим суддею та спростовані в оскаржуваній ухвалі.
Також доводи апелянта з приводу того, що судом проігноровано та не вказано про перелік слідчих дій, які планується провести, є безпідставними та спростовуються самою оскаржуваною ухвалою, у якій зазначено, що судом враховано також і обставини, які перешкоджали завершити вказані слідчі (розшукові) та процесуальні дії раніше, а саме складність кримінального провадження, велика кількість вилучених під час досудового розслідування об`єктів, які підлягають експертному дослідженню, ненадходження матеріальних носіїв інформації з результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій та тривалість процедури скасування грифів секретності.
Посилання сторони захисту на те, що у підозрюваного наявні міцні соціальні зв`язки - він одружений, має двох неповнолітніх дітей, цінне нерухоме майно, домашнє господарство, близьких та рідних, на думку колегії суддів, правильність висновків слідчого судді не спростовують, оскільки суттєво не зменшують встановлених ризиків та ці обставини в даному випадку не свідчать про достатність застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу для забезпечення його належної процесуальної поведінки і запобігання встановлених ризиків.
Доводи сторони захисту про неправильність кваліфікації дій підозрюваного є передчасними.
Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, а доводи апелянта про протилежне суперечать матеріалам провадження і змісту цієї ухвали.
З матеріалів провадження та оскаржуваної ухвали убачається, що всі обставини, що мають значення для правильного вирішення клопотання, слідчим суддею дослідженні повно і всебічно.
Відомостей про те, що підозрюваний ОСОБА_6 за станом здоров`я не може утримуватись в умовах СІЗО, в наданих суду матеріалах провадження немає.
Таким чином, підстав для задоволення поданої апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.
Керуючись ст.407, 422 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 23 листопада 2021 року, якою клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_10 , погодженого прокурором першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих ТУ ДБР Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_7 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР під №0000047 від 15 квітня 2021 року, про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, задоволено та продовжено строк дії запобіжного заходу щодо останнього у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування на 32 (тридцять два) дні до 16:01 години 27 грудня 2021 року, без визначення розміру застави, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4