ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
УХВАЛА

12 січня 2022 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора ОСОБА_10 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , про залучення спеціаліста та клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_7 на запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, -
встановив:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває кримінальне провадження № №0003930 від 16.12.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст. 28, ч.2 ст.194 КК України.

В судовому засіданні прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою обвинувачених, посилаючись на те, що ризики, які були підставою для обрання щодо кожного з обвинувачених такого виключного запобіжного заходу існувати не перестали. Крім того, прокурором подано клопотання про залучення спеціаліста для вирішення технічних питань із відкриття аудіофайлів, зібраних під час досудового розслідування для безпосереднього дослідження в залі суду.
Захисник ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотаннями про зміну відносно його підзахисного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.
В судове засідання не з`явились потерпілі, які визнані такими у даному кримінальному провадженні та їх представники. Про причини неявки суд не повідомили. З урахуванням думки учасників судового розгляду, які присутні у судовому засіданні, невідкладності питань, які розглядаються, а також з метою дотримання розумних строків розгляду кримінального провадження, суд вважає за можливе розглянути клопотання, подані сторонами обвинувачення та захисту за відсутності потерпілих та їх представників.
Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження щодо кожного з поданих клопотань, оцінивши доводи клопотань на предмет їх обґрунтованості та доведеності, суд приходить наступних висновків.

Розглядаючи клопотання прокурора та оцінюючи доцільність продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , суд виходить з наступного.

За змістом ч. ч. 3, 5 ст. 199 КПК, якою суд керується в силу положень ч. 2 ст. 331 КПК, суд може продовжити строк тримання під вартою, якщо прокурор доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також, що є наявними обставин, які перешкоджають завершенню кримінального провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Питання, які суд повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, визначені змістом ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання прокурора та питання доцільності продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення суд, відповідно до вимог ст.178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд враховує засаду верховенства права, закріплену у ст.8 КПК України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - Суд, ЄСПЛ), яка у відповідності до вимог ч.2 зазначеної статті підлягає обов`язковому застосуванню під час кримінального провадження.

Так, у п. 219 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року (заява № 42310/04) Суд зазначив, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви», N 34578/97, п. 93, ECHR 2000-IX).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, допустимими підставами для взяття й утримання особи під вартою є наявність з боку підозрюваного таких загроз як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину (рішення ЄСПЛ від 02.10.2014 р. у справі «Воляник проти України»). Крім цього, судом взято до уваги позицію Європейського суду з прав людини, яка висвітлена в рішенні ЄСПЛ від 20.05.2010 р. у справі «Москаленко проти України», в якому зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини. При цьому зазначено, що встановлення небезпеки перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя, слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, вимірюватись суворістю можливого покарання, рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Крім того, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки обвинуваченого під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки обвинуваченого під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
При цьому слід звернути увагу на те, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. При цьому КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Тому при вирішенні клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо кожного з обвинувачених, суд оцінює тяжкість покарання, що загрожує кожному з них у разі визнання винуватими у злочинах, у вчиненні яких вони обвинувачуються, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до десяти років; вік та стан здоров`я кожного з обвинувачених, щодо яких відсутні відомості, які б перешкоджали триманню обвинувачених під вартою; те, що кожен з обвинувачених має зареєстроване місце проживання в м. Кривий Ріг і не має постійного місця проживання в м. Одесі, та до затримання обвинувачені ОСОБА_11 і Кіптілий не мали постійного місця роботи; те, що обвинувачені у даному кримінальному провадженні згідно даних обвинувального акту раніше не судимі. Крім того, судом враховується, що судом не допитані обвинувачені, потерпілі, свідки, а також розмір шкоди, який завданий потерпілим у даному кримінальному провадженні злочинами, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 загальний розмір якої складає 1781283,18 грн. та про відшкодування якої потерпілі звернулись до суду з позовними заявами.

Зазначені обставини свідчать про існування ризику можливого переховування обвинувачених від суду з метою ухилення від відповідальності як кримінальної так і цивільної.

Окрім того, зважаючи на те, що остаточне рішення по справі відносно обвинувачених не прийнято та на теперішній час судовий розгляд кримінального провадження триває, потерпілі та свідки підлягають безпосередньому допиту судом, суд вважає, що в даному випадку існує ризик можливого незаконного впливу обвинувачених на потерпілих, свідків, інших обвинувачених з метою їх залякування або викривлення їх показів, оскільки обвинувачені обізнані з місцем проживання потерпілих та свідків, обізнані про місце знаходження інших обвинувачених.

За таких обставин суд вважає, що не перестав існувати доведений прокурором перед судом ризик можливого здійснення обвинуваченими впливу на потерпілих, свідків, інших обвинувачених з метою їх залякування або викривлення їх показів.

Таким чином, вказані обставини свідчать, що наявні достатні підстави вважати, що ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно кожного з обвинувачених, на даний час не зникли та існувати не перестали, оскільки є підстави вважати, що на даний час обвинувачені, кожен з них окремо, перебуваючи на волі може переховатися від суду та вчиняти дії щодо здійснення тиску на інших учасників даного кримінального провадження, що знайшло своє підтвердження перед судом та не спростовано стороною захисту.
За таких обставин, суд вважає за доцільне продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо кожного з обвинувачених, у зв`язку з чим судом не приймаються доводи сторони захисту про наявність підстав для зміни відносно обвинувачених запобіжного заходу на менш суворий.

Суд переконаний, що вищезазначені обставини кримінального провадження свідчать про те, що на даній стадії кримінального провадження справжній інтерес суспільства у забезпеченні законності та запобігання порушенню прав осіб та інтересів правосуддя, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважає інтереси забезпечення права кожного з обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 на свободу.

Таким чином, з урахуванням викладених обставин та особи кожного з обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , та існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які були підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо кожного з обвинувачених та на даний час існувати не перестали, суд дійшов висновку, що встановлені судом обставини дають достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів на даний час не може забезпечити належну поведінку кожного з обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та запобігти вищевикладеним ризикам, передбаченим п.п. 1, 3 ч. 1 ст.177 КПК України, а тому суд вважає за необхідне продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно кожного з обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 на строк, що не перевищує 60 днів.

Продовжуючи дію виключного запобіжного заходу щодо кожного з обвинувачених, суд також враховує обставини злочинів, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , а саме вчинення злочинів шляхом підпалу, що в свою чергу є небезпечним способом та могло потягти за собою непоправимі наслідки як для життя, здоров`я так і майна інших осіб, при цьому завдало шкоди майну потерпілих, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , що у сукупності із тяжкістю можливого покарання виправдовує продовження обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
При цьому, суд вважає, що наявність у кожного з обвинувачених сім`ї, про що стверджує сторона захисту, не є таким беззаперечно стримуючим фактором, який би спростував існування ризику можливого вчинення обвинуваченими спроб ухилитись від суду та здійснювати тиск на інших учасників судового провадження.
За встановлених обставин суд вважає, що клопотання захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу є таким, що задоволенню не підлягає.

Разом із тим, суд враховує, що доцільність подальшого тримання під вартою кожного з обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 буде перевірена судом через нетривалий час, у тому числі вона може бути перевірена за клопотанням сторони захисту.

Щодо альтернативного запобіжного заходу у виді застави, розмір якої визначено ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 08 листопада 2021 року, суд не вбачає підстав для зміни цього розміру, у зв`язку з чим визначений судом розмір застави, як альтернативний запобіжний захід продовжує свою дію на умовах, визначених в попередньому судовому рішенні.
Вирішуючи клопотання прокурора про залучення спеціаліста ГУНП в Одеській області для вирішення технічних питань із відкриття аудіофайлів, зібраних під час досудового розслідування для безпосереднього дослідження в залі суду, суд керується положеннями ст.ст.71, 360 КПК та враховує, що в Приморському районному суді м. Одеси матеріально-технічним обладнанням неможливо здійснити прослуховування аудіофайлів, зібраних під час досудового розслідування для безпосереднього дослідження їх судом, тому вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню і залучення спеціаліста є обов`язковим. А з урахуванням того, що для залучення спеціаліста необхідний певний проміжок часу, судовий розгляд слід відкласти та забезпечення явки та присутності залученого судом спеціаліста в судовому засіданні, слід покласти на прокурора, який здійснює підтримання публічного обвинувачення в даному кримінальному провадженні.
Керуючись ст.ст. 331, 370, 376 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора ОСОБА_10 задовольнити.
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 відмовити.
Залучити до участі в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 28, ч.2 ст.194 КК України спеціаліста ГУНП в Одеській області для вирішення технічних питань із відкриття аудіофайлів, зібраних під час досудового розслідування для безпосереднього дослідження в залі суду.
Застосований до обвинувачених запобіжний захід у виді тримання під вартою, до кожного з них окремо, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , продовжити строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 12 березня 2022 року.
Альтернативний запобіжний захід у виді застави, визначений ухвалою суду від 08.11.2021 року у розмірі 400 (чотириста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у сумі 908000 (дев`ятсот вісім тисяч) гривень, обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , кожному з них окремо залишити без змін.
Строк дії ухвали суду в частині продовження щодо кожного з обвинувачених запобіжного заходу у виді тримання під вартою та покладених на обвинувачених обов`язків, в разі внесення визначеної судом суми застави, становить до 12 березня 2022 року, включно.
Судовий розгляд відкласти на 12:00 год. 04 лютого 2022 року.
Виконання ухвали в частині забезпечення явки та присутності залученого судом спеціаліста в судовому засіданні покласти на прокурора, який здійснює підтримання публічного обвинувачення в даному кримінальному провадженні.
Ухвала в частині продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду, а обвинуваченими, які тримаються під вартою, в той же строк з моменту вручення копії ухвали. В іншій частині ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя
Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

12.01.2022

Єдиний унікальний номер справи: №522/21884/20
Номер провадження № 1-кп/522/45/22
Головуючий суддя ОСОБА_1