Справа № 173/375/21
Номер провадження1-кп/173/97/2021
17 вересня 2021 року Верхньодніпровський районний суд
Дніпропетровської області
У складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Борова Фастівського району Київської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, без утриманців, фактично проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-25.08.1998 року Фастівським районним судом Київської області за ч.2 ст.140, ч.3 ст.140, ч.1 ст.145, ч.3 ст.81, 42 КК України до позбавлення волі строком на 5 років з конфіскацією майна.
-12.05.2004 року Фастівським районним судом Київської області за ч.3 ст.185, ч.1 ст.309, 70, ч.4 ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі
-25.02.2004 року вироком Фастівського міського суду Київської області за ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 15 ст. 185, ст. 70 КК України до 3 років і 6 місяців позбавлення волі;
-12.05.2004 року вироком Фастівського міського суду Київської області за ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 309, ч.4 ст. 70, ст. 71 КК України до 5 років позбавлення волі;
-03.07.2009 року вироком Фастівського міського суду Київської області за ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 263, ст. 70, 71 КК України до 7 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна;
-03.10.2013 року вироком Ладижинського районного суду Вінницької області за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців з конфіскацією майна, на підставі ч. 4 ст.70 КК України приєднано 4 роки 7 місяців за вироком Фастівського міського суду Київської області від 03.07.2009 року - до відбування 7 років 1 місяць, вирок вступив в закону силу 05.11.2013, звільнений 03.03.2016 року з Тростянецької ВК Вінницької області № 39 по відбуттю строку покарання.
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126-1 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення протягом 2020-2021 років правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.173-2 КУпАП, а саме: на підставі постанов Верхньодніпровського районного суду від 09 липня 2020 року, 30 вересня 2020 року, 30 грудня 2020 року та 03 лютого 2021 року (за вчинення домашнього насильства, що мало місце 12 січня 2021 року), за вчинення систематичного фізичного та психологічного насилля щодо ОСОБА_5 , з якою ОСОБА_4 перебуває у сімейних відносинах без реєстрації шлюбу, належних висновків не зробив та продовжив вчиняти психологічне насилля над потерпілою.
Так, 31 січня 2021 року близько 14:00 години ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем спільного з потерпілою ОСОБА_5 фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , умисно, керуючись своїм суб`єктивним негативним відношенням до ОСОБА_5 , що виникло на підґрунті особистих непорозумінь, безпідставно, маючи намір на заподіяння психологічного насилля, усвідомлюючи свої протиправні дії та бажаючи їх подальшого настання, виказував в адресу останньої нецензурну лайку, словесні образи, які принижують її честь та гідність, та погрози застосування фізичної сили, тим самим вчинив психологічне насильство, яке викликало у потерпілої емоційну невпевненість, побоювання за свою безпеку та погіршення якості життя, внаслідок чого, з метою припинення протиправних дій ОСОБА_4 , потерпіла, побоюючись за своє життя та здоров`я, викликала поліцію.
Внаслідок умисних систематичних протиправних дій ОСОБА_4 , потерпілій ОСОБА_5 завдано психологічних страждань, що виразилось у негативних переживаннях, втраті енергійності, самооцінки та позитивних емоцій.
Окрім цього, обвинувачений ОСОБА_4 , будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення протягом 2021 року правопорушень, передбачених ч.2 ст. 173-2 КУпАП, а саме на підставі постанови Верхньодніпровського районного суду від 26 травня 2021 року (за вчинення домашнього насильства, що мали місце: 13.02.2021 року, 21.02.2021 року, 18.03.2021 року, 17.04.2021 року, 14.05.2021 року, 20.05.2021 року), за вчинення систематичного фізичного та психологічного насильства щодо ОСОБА_5 , з якою ОСОБА_4 перебуває у сімейних відносинах без реєстрації шлюбу, належних висновків не зробив та продовжив вчиняти фізичне та психологічне насильство над потерпілою.
Так, 24 травня 2021 року близько 20:00 години ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем спільного з потерпілою ОСОБА_5 фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , керуючись своїм суб`єктивним негативним відношенням до ОСОБА_5 , що виникло на підґрунті особистих непорозумінь, безпідставно, маючи намір на заподіяння психологічного насилля, усвідомлюючи свої протиправні дії та бажаючи їх подальшого настання, умисно, виказував в адресу останньої нецензурну лайку, словесні образи, які принижують її честь та гідність, та погрози застосування фізичної сили, які реалізував, завдавши два удари правою рукою в тулуб потерпілої, спричинивши останній фізичні страждання, тим самим вчинив фізичне та психологічне насильство, яке викликало у потерпілої фізичні страждання, емоційну невпевненість, побоювання за свою безпеку та погіршення якості життя, внаслідок чого, з метою припинення протиправних дій ОСОБА_4 , потерпіла ОСОБА_5 , побоюючись за своє життя та здоров`я, викликала поліцію.
Внаслідок умисних систематичних протиправних дій ОСОБА_4 , потерпілій ОСОБА_5 завдано фізичних та психологічних страждань, що виразились у завданні поштовхів, негативних переживаннях, втраті енергійності, самооцінки та позитивних емоцій.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України визнав повністю, обставини, викладені в обвинувальному акті не оспорює та суду пояснив, що дійсно, при вказаних обставинах, він протягом 2020-2021 років неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за фактами вчинення домашнього насильства відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 та підтвердив, що 31 січня 2021 року перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , яке є його місцем спільного фактичного проживання з потерпілою ОСОБА_5 , в стані алкогольного сп`яніння нецензурно лаявся, словесно ображав та погрожував застосувати фізичну силу щодо потерпілої. Також підтвердив, що 24 травня 2021 року близько 20:00 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем спільного з потерпілою ОСОБА_5 фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , він виказував в адресу останньої нецензурну лайку, словесні образи та погрози застосування фізичної сили, які реалізував, завдавши два удари правою рукою в тулуб потерпілої. У скоєному щиро кається.
Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні суду пояснила, що дійсно, при вказаних обставинах 31 січня 2021 року ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за їхньою місцем спільного фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , виказував в її адресу нецензурну лайку, словесні образи, та погрози застосування фізичної сили, побоюючись за своє життя та здоров`я, вона викликала поліцію. Крім того, 24 травня 2021 року близько 20:00 години ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем спільного з нею фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , виказував в її адресу нецензурну лайку, словесні образи та погрози застосування фізичної сили, які реалізував, завдавши два удари правою рукою їй в тулуб, спричинивши їй фізичні страждання, емоційну невпевненість, побоювання за свою безпеку та погіршення якості життя, внаслідок чого, з метою припинення протиправних дій ОСОБА_4 , вона, побоюючись за своє життя та здоров`я, викликала поліцію. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має. Цивільний позов заявляти не буде.
Дане кримінальне провадження розглянуто згідно вимог ч.3 ст.349 КПК України без дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
У відповідності до ч. 3 ст.349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.
Крім того учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст.349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена в повному обсязі та дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ст. 126-1 КК України домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного та психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до фізичних і психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.
Що стосується питання осудності обвинуваченого ОСОБА_4 , суд керується тим, що його поведінка в ході досудового слідства та в судовому засіданні була адекватною, свої пояснення він надавав послідовно та змістовно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, а тому на думку суду обвинувачений є осудною особою.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує обставини та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий, характеризується посередньо, вчинені кримінальні правопорушення відносяться до категорії нетяжких злочинів.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття.
До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, суд відносить вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, рецедив злочинів.
Відповідно до ст.50 КК України з метою виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 а також запобігання скоєння нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами суд, з урахуванням обставин та тяжкості скоєного злочину, особи обвинуваченого та встановлених судом обставин, які пом`якшують покарання, вважає необхідним призначити покарання у вигляді громадських робіт, яке, на думку суду, буде справедливим, достатнім для досягнення мети покарання.
Питання про відшкодування завданої матеріальної чи моральної шкоди потерпілій судом не обговорювалось, оскільки потерпіла ніяких претензій матеріального характеру до обвинуваченого не заявила. Цивільний позов до суду не надала.
Що стосується питання обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили, суд виходить з того, що сторони кримінального провадження клопотання про обрання запобіжного заходу відповідно до ст.331 КПК України не заявляли, а тому дане питання не обговорювалось.
Судові витрати в даному кримінальному провадженні відсутні.
Речові докази відсутні.
Керуючись ст. ст. 369- 371,373 -376 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у вигляді 200 (двохсот) годин громадських робіт.
Запобіжний захід, відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, не обирається.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського Апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд, протягом 30 днів з моменту проголошення вироку, а засудженим, який тримається під вартою, в той же термін з моменту вручення копії вироку.