Справа № 761/3985/22
Провадження №1-кп/761/2256/2022
В И Р О К
іменем України

07 лютого 2022 року місто Київ

Шевченківський районний суд міста Києва в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду у судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження матеріали кримінального провадження №0000288, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 січня 2022 року за обвинуваченням
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Радулин Баранівського району Житомирської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 30.10.2017 вироком Корольовського районного суду міста Житомира за ч.3 ст.187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_2 маючи умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено без мети збуту, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вчинив кримінальний проступок в сфері незаконного обігу наркотичних засобів за наступних обставин.

Так, ОСОБА_2 , у невстановлених досудовим розслідуванням часі та місці, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, від невстановленої досудовим розслідуванням особи, матеріали відносно якої виділено та скеровано для подальшої перевірки до відділу превенції Шевченківського УП ГУНП у м. Києві придбав та почав незаконно зберігати особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, з метою власного вживання без мети збуту.

20.01.2022 приблизно о 18 год. 40 хв., ОСОБА_2 , який зберігав особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, в рюкзаку, який знаходився у середині портфелю, чорного кольору, та одягнутий на останньому і перебував на прилеглій території до ДУ «Київський слідчий ізолятор» за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 11, зупинено співробітниками зазначеної режимної установи і на запитання чи має при собі ОСОБА_2 заборонені предмети, останній відповів, що зберігає особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс. Після чого, на місце події викликано слідчо-оперативну групу Шевченківського УП ГУНП у м. Києві.

У подальшому, 20.01.2022 о 22 год. 15 хв., в ході затримання ОСОБА_2 , під час проведення його особистого обшуку, працівниками поліції Шевченківського УП ГУНП у м. Києві вилучено поліетиленовий пакет, в якому знаходився особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, масою 24,30 г.

Таким чином, ОСОБА_2 обвинувачується у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Положеннями ч. 2 та 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Як убачається із матеріалів кримінального провадження, до обвинувального акта прокурором додано клопотання про його розгляд у спрощеному провадженні, з урахуванням тих обставин, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності. З огляду на наведене, відповідно до приписів ч. 1 ст. 302 КПК України прокурор просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акта долучено письмову заяву ОСОБА_2 , яка складена за участі захисника ОСОБА_3 , у якій ОСОБА_2 , зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку він беззаперечно визнає, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, та згоден із розглядом обвинувального акту за його відсутності у спрощеному порядку.

Також, у вказаній заяві ОСОБА_2 , зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Із урахуванням наведеного та виконанням вимог Кримінального процесуального кодексу України, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт слід розглядати в порядку, передбаченому статтями 381 382 КПК України.

Відповідно до частини 2 статті 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Згідно із приписами ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_2 , вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, а саме: незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, без мети збуту.

Органом досудового розслідування установлено обставини вчинення кримінального проступку, які підтверджують обставини, установлені судом.

Обвинувачений ОСОБА_2 , інтереси якого представляє захисник ОСОБА_4 , обставини вчинення кримінального поступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України не оспорює, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт вчинення ОСОБА_2 , кримінального проступку та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, без мети збуту.

Згідно із ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд, відповідно до вимог статті 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_2 , є щире каяття.

Відповідно до ч.1 ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 , судом не встановлено.

Так, суд не визнає зазначену прокурором у обвинувальному акті обставину рецидиву кримінальних правопорушень, як обтяжуючу, оскільки кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.309 КК України, відповідно до ч.2 ст. 12 КК України, відноситься до кримінальних проступків. У свою чергу, рецидив кримінальних проступків не відноситься до вичерпного переліку обтяжуючих обставин, визначених ч.1 ст.67 КК України.

Отже, суд при призначенні обвинуваченому ОСОБА_2 , покарання, враховує ступінь тяжкості, що він вчинив кримінальне правопорушення, яке є кримінальним проступком; раніше судимий і після відбуття покарання за вчинення злочину за попереднім вироком невдовзі вчинив даний кримінальний проступок; на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має постійне місце проживання, а тому, на переконання суду, необхідним для виправлення ОСОБА_2 , та запобіганню вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, буде призначення йому покарання у межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України у виді арешту на певний строк.

Зважаючи на те, що ОСОБА_2 , не працює, йому не може бути призначене покарання у виді штрафу та виправних робіт. У свою чергу, покарання у виді обмеження волі суд вважає занадто суворим.

Визначене покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_2 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

При призначенні даного виду покарання суд бере до уваги той факт, що ОСОБА_2 , невдовзі після відбуття покарання у виді позбавлення волі за попереднім вироком вчинив нове кримінальне правопорушення.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Питання про долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати, пов`язані із проведенням судової експертизи № СЕ-19/111-22/2873-НЗПРАП від 24.01.2022, які складають 2059,44 грн., підлягають стягненню з обвинуваченого.

Керуючись статтями 2, 7, 368 371, 373, 374, 376, 381 - 382 Кримінального процесуального кодексу України, статтями 50, 65 67, 107, 309 Кримінального кодексу України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді арешту строком на 4 місяці.
Строк відбування покарання у виді арешту ОСОБА_2 відраховувати з моменту його фактичного затримання.
Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати за проведення судової експертизи № СЕ-19/111-22/2873-НЗПРАП від 24.01.2022, які складають 2059 (дві тисячі п`ятдесят дев`ять) гривень 44 коп. на користь держави.
Речовий доказ: особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, масою 24.30 г., (квитанція №54/SHEV_NARK/2022/133010/1), який поміщено до експертного пакету №5490363 знищити.
На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1