ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/526/22 Справа № 175/2973/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28 вересня 2021 року про повернення заяви останнього про перегляд вироку за нововиявленими обставинами,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28 вересня 2021 року заяву засудженого ОСОБА_7 про перегляд вироку Дніпропетровського обласного суду від 14 грудня 1999 року за нововиявленими обставинами повернено останньому на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України.
Мотивуючи ухвалене рішення, суд посилався на невиконання заявником ухвали суду від 13 серпня 2021 року про залишення без руху його заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Так, суд в ухвалі вказав на невідповідність заяви ОСОБА_7 вимогам ч. 2 ст. 459 КПК України, оскільки у заяві відсутні посилання на нововиявлені обставини та зі змісту заяви це не є зрозумілим.

В апеляційній скарзі засуджений просить ухвалу скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги, засуджений посилається на істотне порушення судом вимог кримінального процесуального закону. ОСОБА_7 вважає, що його заява про перегляд вироку за нововиявленими обставинами помилково була розглянута суддею одноособово. Разом із цим, засуджений вважає, що суд необґрунтовано встановив, що вона не відповідає вимогам ст. 462 КПК України, оскільки на думку ОСОБА_7 не містить взагалі недоліків. Окрім цього, засуджений вважає, що суд необґрунтовано розглянув справу без участі засудженого, захисника та прокурора.
Заслухавши суддю-доповідача, засудженого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який просив ухвалу залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
На переконання колегії суддів, ці вимоги закону судом були дотримані повною мірою.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що вироком Дніпропетровського обласного суду від 14 грудня 1999 року ОСОБА_7 засуджений за ст.ст.86 ч.2, 140 ч.2, 193 ч.3, 142 ч.3, 208, 93 п.п. «а», «г», «е», «з», «і», 42, 43 КК України до покарання у виді смертної кари - розстрілу.
Ухвалою Верховного Суду України від 30 травня 2000 року вирок змінено та ОСОБА_7 піддано кримінальному покаранню у виді довічного позбавлення волі.
Обґрунтовуючи необхідність перегляду вироку за нововиявленими обставинами, ОСОБА_7 посилається на безпідставне призначення йому покарання у виді довічного позбавлення волі та при цьому просить суд скасувати вирок та ухвалити новий, яким звільнити його з місць позбавлення волі у зв`язку з фактичним відбуттям покарання. Засуджений зазначає, що на момент ухвалення вироку у кримінальному законодавстві України була відсутня правова визначеність категорії особливо тяжкого злочину. Окрім цього, в період з 14 грудня 1999 року до 29 травня 2000 року закон передбачав максимально суворе покарання у виді 15 років позбавлення волі, яке він наразі відбув.

Надаючи оцінку наведеним обставинам, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що заява ОСОБА_7 не відповідає вимогам ч. 2 ст. 462 КПК України, оскільки в ній не наведено обставин, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду, а також обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених або виключних обставин в розумінні вимог ст. 459 КПК України.
У відповідності з вимогами ст. 459 КПК України, судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.
Нововиявленими обставинами визнаються:
1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;
3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;
4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 в своїй заяві про перегляд вироку суду за нововиявленими обставинами вказує на незаконність судового рішення через призначення занадто суворого покарання, яке не відповідає закону України про кримінальну відповідальність. При цьому, ОСОБА_7 не зазначає, у зв`язку з чим ці обставини слід вважати нововиявленими, враховуючи те, що вони існували на час ухвалення вироку.
Таким чином, доводи ОСОБА_7 фактично зводяться лише до незгоди з ухваленим відносно нього судовим рішенням та в своїй заяві він порушує питання, які підлягають вирішенню під час апеляційного перегляду вироку суду.
За таких умов, суд першої інстанції правомірно ухвалою від 13 серпня 2021 року залишив заяву ОСОБА_7 без руху, надавши строк для усунення недоліків, яку останній не виконав. Оскільки особа, не усунула недоліків заяви, яку залишено без руху, судом обґрунтовано відповідно до вимог ч. 3 ст. 429 КПК України, повернуто її заявникові.
Щодо доводів ОСОБА_7 про те, що суд розглянув заяву одноособово та без виклику учасників провадження, то вони не заслуговують на увагу.
Так, у відповідності з вимогами ст. 464 КПК України, не пізніше наступного дня після надходження заяви до суду суддя перевіряє її відповідність вимогам статті 462 цього Кодексу і вирішує питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими або виключними обставинами.
Відкривши кримінальне провадження за нововиявленими або виключними обставинами, суддя надсилає учасникам судового провадження копії ухвали про відкриття провадження, заяви про перегляд і призначає дату, час та місце судового засідання, про що повідомляє зазначених осіб.
Таким чином, питання відповідності заяви вимогам закону та наявність підстав для відкриття провадження за нововиявленими обставинами вирішується саме головуючим у справі та без виклику учасників провадження.
Отже, з урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість судового рішення, яке зміні або скасуванню з викладених у скарзі мотивів не підлягає.

Керуючись 404, 405, 407, 409 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28 вересня 2020 року про повернення заяви останнього про перегляд вироку за нововиявленими обставинами залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4