У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.12.2021 Справа №607/21291/21

Провадження №1-кс/607/6944/2021

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_4 від 19.11.2021 про відмову у визнанні потерпілим та в задоволенні клопотання про проведення слідчих та процесуальних дій під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000223 від 11.11.2021,

В С Т А Н О В И В:

22 листопада 2021 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області зі скаргою на постанову прокурора Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_4 від 19 листопада 2021 року про відмову у визнанні потерпілим та в задоволенні клопотання про проведення слідчих та процесуальних дій під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000223 від 11 листопада 2021 року.

В обґрунтування скарги вказано, що 22 листопада 2021 року ОСОБА_3 , звернувся до процесуального керівника з клопотанням про проведення за участю потерпілого слідчих дій та вирішення питання стосовно призначення судово - медичної експертизи. Разом з тим, відмовляючи у вказаному клопотанні прокурор вказав на відсутність у матеріалах кримінального провадження (після їх вивчення) жодних даних, які б свідчили про завдання скаржнику шкоди, в тому числі тілесних ушкоджень. На думку скаржника такі доводи прокурора не ґрунтуються на положеннях кримінального процесуального законодавства, оскільки у заяві про вчинене кримінальне правопорушення повідомлялось про перевищення слідчим ОСОБА_5 службових повноважень, що супроводжувалося насильством стосовно заявника. Окрім цього, прокурором внесені відомості до ЄРДР за ч.2 ст.365 КК України, яка вирізняється серед інших частин цієї норми, наявністю насильства. Вказане на переконання скаржника свідчить про непослідовність прокурора, що суперечить завданням кримінального провадження та с. 55 КПК України. На підставі наведеного просить скасувати вказану постанову прокурора.

У судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 скаргу підтримав, просив задовольнити з мотивів викладених у ній, додатково зазначив, що вважає оскаржувану постанову прокурора незаконною та передчасною . Також вказував на те, що ухвалою слідчого судді від 22 листопада 2021 року було задоволено заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого ОСОБА_5 від участі у кримінальному провадженні №0000042 від 13.03.2015, оскільки наявність кримінального провадження № 0000223 від 11 листопада 2021 року, яким розслідується саме заява ОСОБА_3 про перевищення службових повноважень слідчим ОСОБА_5 , який спричинив тілесні ушкодження заявнику, викликає сумнів в неупередженості даного слідчого.

Прокурор відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління ДБР Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_4 в судове засідання 06 грудня 2021 року не з`явився, однак у судовому засіданні 30 листопада 2021 року, щодо задоволення скарги заперечував вказував на те, що його постанова є законною, оскільки на момент її прийняття у матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які дані, які б свідчили про завдання скаржнику шкоди, в тому числі тілесних ушкоджень. Також зазначив, що в подальшому в ході досудового розслідування після проведення слідчих (розшукових) дій ОСОБА_3 може бути визнано потерпілим.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги, якщо вони належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання. З огляду на це, слідчий суддя вважає за можливе розглядати скаргу у відсутності прокурора, оскільки останній був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду скарги.

На вимогу слідчого судді з третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Львові надійшли матеріали кримінального провадження № 0000223 від 11 листопада 2021 року.

Вивчивши матеріали скарги та долучені до неї документи, оглянувши матеріали кримінального провадження за № 0000223 від 11 листопада 2021 року, заслухавши доводи скаржника ОСОБА_3 , враховуючи пояснення надані прокурором в ході розгляду даної скарги, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає до задоволення з таких підстав:

Відповідно до положень ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з вимогами п.18 ч.1 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді як судді суду першої інстанції належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого, дізнавача або прокурора про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Так, у ході судового розгляду скарги слідчим суддею встановлено, що в провадженні третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Львові перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000223 від 11 листопада 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КПК України.

Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відомості у даному кримінальному провадженні внесені на підставі ухвали слідчого судді Тернопільської міськрайонного суду від 27 жовтня 2021 року у справі №607/18735/21, якою зобов`язано Тернопільську обласну прокуратуру внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 , щодо перевищення службових повноважень слідчим третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Львові, який спричинив тілесні ушкодження заявнику.

Так, 18 листопада 2021 року ОСОБА_3 звернувся до прокурора Тернопільської обласної прокуратури у кримінальному провадженні № 0000223 з клопотанням в якому просив: допитати його як потерпілого; допитати за участі потерпілого слідчого ОСОБА_5 ; з метою встановлення ступеня тяжкості спричинених потерпілому тілесних ушкоджень, вирішити питання про призначення судово медичної експертизи.

Постановою прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління ДБР Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_4 від 19 листопада 2021 року про відмову у визнанні потерпілим та задоволенні клопотання, відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_3 щодо проведення слідчих та процесуальних дій у статусі потерпілого у кримінальному провадженні № 0000223 від 11 листопада 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КПК України.

Так, як вбачається із назви та змісту оскаржуваної постанови прокурора від 19 листопада 2021 року, остання винесена прокурором за наслідками вирішення питання про визнання ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000223 від 11 листопада 2021 року та проведення слідчо-розшукових та процесуальних дій за участі ОСОБА_3 в якості потерпілого.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень (ч. 2 ст. 9 КПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 110 КПК України, рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне. Відповідно до п. 5 цієї статті постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Відповідно до вимог ч.ч. 1,2 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді (ч. 5 ст. 55 КПК України).

З огляду на такі норми ст. 55 КПК України законом встановлене презумпція набуття статусу потерпілого (відповідних прав та обов`язків) особою, яка подала заяву про кримінальне правопорушення або заяву про залучення до провадження як потерпілого.

Аби спростувати цю презумпцію, слідчий, або прокурор повинні мати очевидні та достатні підстави вважати, що такій особі не завдано моральної, фізичної або майнової шкоди та навести їх у відповідній постанові, оскілки вона повинна бути вмотивованою.

Обґрунтовуючи оскаржувану постанову прокурор зазначає: «Вивченням матеріалів вказаного кримінального провадження не встановлено жодних даних, які б свідчили про завдання ОСОБА_3 будь-якої шкоди, в тому числі тілесних ушкоджень, діями працівника правоохоронного органу, а тому на теперішній час відсутні підстави для визнання його потерпілим у кримінальному провадженні та проведення слідчих та процесуальних дій в даному статусі. Разом з тим, на даний час триває досудове розслідування, в ході якого будуть проведені необхідні слідчі та процесуальні дії з метою встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.»

Диспозиція ст. 365 КК України, передбачає настання відповідальності за перевищення влади або службових повноважень, тобто умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, якщо вони завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам, інтересам юридичних осіб.
Окрім цього кваліфікуючою ознакою ст. 365 КК України, є вчинення вищезазначених дій із застосуванням насильства або погрози застосування насильства, застосуванням зброї чи спеціальних засобів або болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями, за відсутності ознак катування (ч. 2 ст. 365 КК України), за якою власне і внесенні відомості за заявою ОСОБА_3 .

Слідчий суддя звертає увагу, що у вказаній постанові прокурором не вказано дії, які проведено по встановленню наявності шкоди завданої кримінальним правопорушенням, відсутні посилання на матеріали досудового розслідування в цій частині, які б давали підстави прийти до висновку про існування очевидних та достатніх підстав вважати, що заява ОСОБА_3 подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в частині першій статті 55 КПК України.

Водночас, прокурором при винесенні постави від 19 листопада 2021 року не взято до уваги те, що у повідомленні про вчинення злочину, яке стало підставою для внесення відомостей до ЄРДР в кримінальному провадженні № 0000223 від 11 листопада 2021 року, зазначено, що ОСОБА_3 було спричинено тілесні ушкодженні.

Така обставина дає обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_3 могла бути заподіяна шкода, в той час як на її спростування прокурор не навів належних аргументів.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Наведені обставини на думку слідчого судді свідчать про передчасність та необґрунтованість винесеної прокурором постанови, а тому скарга ОСОБА_3 на постанову прокурора Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_4 від 19 листопада 2021 року про відмову у визнанні потерпілим та в задоволенні клопотання про проведення слідчих та процесуальних дій під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000223 від 11 листопада 2021 року підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись вимогами статей,22,26,220,221,303,306,309,372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову прокурора Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_4 від 19.11.2021 про відмову у визнанні потерпілим та в задоволенні клопотання під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000223 від 11.11.2021.

Зобов`язати прокурора Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_4 або іншого прокурора який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000223 від 11.11.2021 повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 про проведення слідчих та процесуальних дій у статусі потерпілого, із врахуванням обставин зазначених у вказаній ухвалі.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Матеріали кримінального провадження № 0000223 від 11.11.2021 повернути третьому слідчому відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові.
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1