НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
15 лютого 2022 року ЄУ №322/43/22

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Душанбе Таджикської РСР, громадянина Російської Федерації, не одруженого, який працює на посаді слюсаря-ремонтника СТФ №1 філії «Запорізький кінний завод №86» ДП «Конярство України», має середню освіту, перебуває на території України на підставі посвідки на постійне проживання №ЗП13775 від 25.02.2012, яка дійсна безстроково, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає в цьому АДРЕСА_2 , раніше, в силу ст.89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

встановив:
15.11.2021 близько 12:00 години, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення та таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, перебуваючи на відкритій території садиби ОСОБА_5 по АДРЕСА_3 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав металеву конструкцію для тримання антени вагою 70 кг, належну ОСОБА_5 , ринкова вартість якої, відповідно до висновку експерта №СЕ-19/108-21/14465-ТВ від 16.12.2021 складає 578 грн 90 коп, після чого покинув зазначену територію та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму.

У судовому засіданні ОСОБА_4 після роз`яснення йому судом суті обвинувачення, визнав свою вину в пред`явленому обвинуваченні та обставини, викладені у обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаявся.

З урахуванням визнання обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення, суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого і потерпілої, дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, а також висновку експерта. Учасники судового провадження проти зазначеного не заперечували. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, встановлено добровільність їх позицій, а також роз`яснено, що вони позбавляються права оскаржити ці обставини у апеляційному порядку.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив зазначені обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, та пояснив суду, що він дійсно викрав належну потерпілій металеву конструкцію для тримання антени вагою приблизно 70 кг. Вказану конструкцію він обміняв на продукти харчування з мешканцем села Юшко. Зазначив, що розумів про те, що не міг без дозволу потерпілої присвоювати собі її майно. Шкодував про вчинене і щиро каявся.

Допитана у судовому засіданні потерпіла вказала що будинок АДРЕСА_4 розділений на двох господарів - одна частина належить їй, а в іншій частині мешкає обвинувачений. В минулому (коли вона була дитиною і підлітком) вона теж проживала у своїй частині будинку. Після одруження переїхала в село Любицьке. В будинку залишилась мешкати її матір. Коли мати вже була старенькою, щоб доглядати за нею, потерпіла переїхала мешкати в с. Сорочино. Після смерті матері, знову повернулась в село Любицьке. В іншій половині будинку мешкав обвинувачений і його батьки. Стосунки між сусідами були завжди дружніми. Про крадіжку дізналася від мешканців села Сорочино. Дозволу на демонтаж антени і відчуження вона ОСОБА_4 не давала. Засуджує поведінку останнього.

Дослідивши та оцінивши наведені докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Приймаючи до уваги обставини провадження, ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії проступків, особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання і роботи, де характеризується посередньо і добре, стан його здоров`я (на обліках у лікарів нарколога психіатра не перебуває), наявність обставини, яка пом`якшують покарання щире каяття, і відсутність таких, що його обтяжують, суд, у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність вважає необхідним визначити покарання обвинуваченому у виді громадських робіт на середній строк, передбачений санкцією ч.1 ст.185 КК України, а саме 120 годин.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Клопотання про обрання, запобіжного заходу обвинуваченому під час судового розгляду не заявлялось.

Речові докази відсутні.

Документально підтверджені процесуальні витрати у провадженні за проведення товарознавчої експертизи, відповідно до ст.124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст.ст.349, 373, 376, 393, 395, 532 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_4 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.

Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ), на користь держави суму витрат на залучення експерта - 343,24 грн (триста сорок три гривні 24 коп) за проведення товарознавчої експертизи (№СЕ-19/108-21/14465-ТВ).

Копію вироку після його проголошення негайно вручити учасникам судового провадження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Новомиколаївський районний суд Запорізької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Суддя ОСОБА_1