Справа №: 398/6018/21
провадження №: 1-кс/398/1139/21
УХВАЛА
Іменем України

"21" грудня 2021 р.

Слідчий суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , старшого слідчого СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за №0001758 від 17.12.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121 Кримінального кодексу України,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням, в якому просить суд накласти арешт на фрагмент дерев`яного брусу, який виявлено на відстані 3х метрів від хвіртки, який упаковано до крафт конверту НПУ, фрагменту дерев`яного брусу, який виявлено на подвір`ї біля домоволодіння, який упаковано до крафт конверту НПУ, які виявлено та вилучено в ході проведення огляду місця події 17.12.2021 року в будинку АДРЕСА_1 , оскільки вищезазначене майно є речовими доказами та майном яке вилучене з метою забезпечення та видшукання на них слідів кримінального правопорушення, що має суттєве значення для кримінального провадження.

Клопотання слідчого мотивовано тим, що у провадженні СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області перебувають матеріали кримінального провадженн №0001758 від 17.12.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121 Кримінального кодексу України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 17 грудня 2021 року близько 15 години 30 хвилин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , прийшов до місця проживання раніше йому знайомого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме до будинку АДРЕСА_1 , де неодноразово з останнім розпивали спиртні напої. Перебуваючи у вказаному місці, біля порогу літньої кухні, розташованої на території вказаного домоволодіння ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті особистих раптово виниклих побутових відносин вчинив сварку з ОСОБА_5 , під час якої ОСОБА_5 маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 умисно наніс останньому не менше 3 ударів дерев`яним бруском в область голови та шиї. Своїми діями ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження згідно лікарського свідоцтва про смерть №2052/547 від 18.12.2021 року у вигляді перелому склепіння черепу, забою головного мозку, травма внаслідок контакту з тупим предметом, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент спричинення. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_5 наступила смерть ОСОБА_4

17.12.2021 року в період часу з 18години 04 хвилин по 18 години 29 хвилини слідчим СВ ОлександрійськогоРВП ГУ НП в Кіровоградській області ОСОБА_6 за місцем проживання ОСОБА_5 будинку АДРЕСА_1 було проведено огляд місця події під час якого було вилучено: фрагмент дерев`яного брусу, який виявлено на відстані 3х метрів від хвіртки, який упаковано до крафт конверту НПУ, фрагмент дерев`яного брусу, який виявлено на подвір`ї біля домоволодіння, який упаковано до крафт конверту НПУ.

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив задовольнити.

Дослідивши матеріали, що додані до клопотання, слідчим суддею встановлено наступне.

У провадженні СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області перебувають матеріали кримінального провадження №0001758 від 17.12.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121 Кримінального кодексу України.

Під час досудового розслідування встановлено, що 17 грудня 2021 року близько 15 години 30 хвилин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , прийшов до місця проживання раніше йому знайомого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме до будинку АДРЕСА_1 , де неодноразово з останнім розпивали спиртні напої. Перебуваючи у вказаному місці, біля порогу літньої кухні, розташованої на території вказаного домоволодіння ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті особистих раптово виниклих побутових відносин вчинив сварку з ОСОБА_5 , під час якої ОСОБА_5 маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 умисно наніс останньому не менше 3 ударів дерев`яним бруском в область голови та шиї. Своїми діями ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження згідно лікарського свідоцтва про смерть №2052/547 від 18.12.2021 року у вигляді перелому склепіння черепу, забою головного мозку, травма внаслідок контакту з тупим предметом, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент спричинення. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_5 наступила смерть ОСОБА_4

17.12.2021 року в період часу з 18години 04 хвилин по 18 години 29 хвилини слідчим СВ ОлександрійськогоРВП ГУ НП в Кіровоградській області ОСОБА_6 за місцем проживання ОСОБА_5 будинку АДРЕСА_1 було проведено огляд місця події під час якого було вилучено:фрагмент дерев`яного брусу, який виявлено на відстані 3х метрів від хвіртки, який упаковано до крафт конверту НПУ, фрагмент дерев`яного брусу, який виявлено на подвір`ї біля домоволодіння, який упаковано до крафт конверту НПУ.

Відповідно до ч. 1 ст. 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів.

За змістом ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, різновидом яких є арешт майна застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За правилами ст. 132 КПК України застосування арешту майна не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами у кримінальному провадженні є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.

Відповідно п. 1, 2, 5 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

При вирішенні питання щодо арешту майна та для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, врахував правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для сторін кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції», заява №31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А № 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява №48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A №52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A №98).

З наданих матеріалів встановлено, що вилучені фрагмент дерев`яного брусу, який виявлено на відстані 3х метрів від хвіртки, який упаковано до крафт конверту НПУ, фрагмент дерев`яного брусу, який виявлено на подвір`ї біля домоволодіння, який упаковано до крафт конверту НПУ, є речовими доказами у кримінальному провадження і мають значення для встановлення обставин, які встановлюються під час кримінального провадження та зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, а тому відповідають критеріям передбаченим ст. 167 КПК України.

Враховучи викладене, вказані речі мають бути арештовані для їх збереження в якості речових доказів в кримінальному провадження №0001758.

За таких обставин слідчий судя дійшов висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за №0001758 від 17.12.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121 Кримінального кодексу України, задовольнити.

Накласти арешт на фрагмент дерев`яного брусу, який виявлено на відстані 3х метрів від хвіртки, який упаковано до крафт конверту НПУ, фрагменту дерев`яного брусу, який виявлено на подвір`ї біля домоволодіння, який упаковано до крафт конверту НПУ, які виявлено та вилучено в ході проведення огляду місця події 17.12.2021 року в будинку АДРЕСА_1 , з позбавленням права користування та розпорядження вказаним майном, з метою збереження речових доказів.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з моменту оголошення.

Власник або володілець майна, який не був присутнім при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, згідно ст. 174 КПК України.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_7 НЕРОДА