Номер провадження 1-кс/754/447/22
Справа № 754/2478/22
У Х В А Л А

17 лютого 2022 року слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , секретар судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Десняської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна по матеріалах досудового розслідування, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000041 від 11.02.2022 року за ч.4 ст. 190 КК України,

УСТАНОВИВ:

17.02.2022 року до Деснянського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Десняської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 по матеріалах кримінального провадження № 0000041 від 11.02.2022 року за ч.4 ст. 190 КК України про арешт майна.

Прокурор в обґрунтування клопотання зазначає, що СВ Деснянського управління поліції ГУ НП в м. Києві проводиться досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, під час якого встановлено, що невстановлена особа, в невстановлений час шахрайським шляхом заволоділа земельною ділянкою площею 0,1000 га з кадастровим номером :62:511:0006 по АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_4 .
Підставою для внесення відомостей до ЄРДР стала заява адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 щодо шахрайського заволодіння зазначеною земельною ділянкою.
Встановлено, що 08.02.2022 р. ОСОБА_4 зателефонував сусід, який мешкає по АДРЕСА_1 , та повідомив, що йому зателефонував начебто новий власник земельної ділянки та попросив тимчасово надати водопостачання та електрику для початку будівництва. На запит ОСОБА_4 до бази даних ДЗК та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно отримано дані, що на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого нотаріусом ОСОБА_6 , її земельну ділянку зареєстровано за ОСОБА_7 . ОСОБА_4 упродовж 2009-2022 років земельну ділянку не продавала та будь-яким іншим способом право власності не передавала, довіреність на управління земельною ділянкою не надавала.
Відповідно до копії Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 12.07.2011 р., нібито укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , посвідченого приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_9 за реєстровим № 1475, право власності на земельну ділянку перейшло до ОСОБА_8 . При цьому, потерпіла ОСОБА_4 стверджує, що вказаний договір вона не підписувала, жодних правочинів щодо відчуження земельної ділянки не вчиняла.
23.12.2021 за номером запису про право власності № 45934068 здійснюється державна реєстрація права власності на вказану земельну ділянку. Рішення про державну реєстрацію прав, індексний номер 62590922 від 25.12.2021, внесено приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_10 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, за реєстровим №1475, виданого 12.07.2011 приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_9 Власник ОСОБА_8 .
В подальшому, ОСОБА_8 , використовуючи вищевказаний договір купівлі- продажу земельної ділянки, уклав 27.01.2022 з ОСОБА_11 договір купівлі- продажу земельної ділянки, який посвідчено приватним нотаріусам КМНО ОСОБА_12 за реєстровим № 115, відповідно до якого право власності на земельну ділянку перейшло до ОСОБА_11 .
У подальшому, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу м. Київ ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, серія та номер: 299, виданий 07.02.2022, видавник: ПН КМНО ОСОБА_6 прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 63297410 від 07.02.2022 та внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про реєстрацію за ОСОБА_7 права власності на земельну ділянку площею 0,1 га кадастровий номер :62:511:0006.
Під час досудового розслідування встановлено, що приватний нотаріус КМНО ОСОБА_9 перебуває у розшуку за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України.
У органу досудового розслідування є всі підстави вважати, що земельною ділянкою площею 0,1000 га по АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :62:511:0006, шахрайським шляхом заволоділи невстановлені слідством особи шляхом використання підробленого договору купівлі-продажу земельної ділянки від 12.07.2011 р., посвідченого приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_9
Земельну ділянку площею 0,1000 га з кадастровим номером :62:511:0006 на АДРЕСА_1 визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні, оскільки частиною 1 статті 98 КГІК України речові докази визначено, як матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а вказана земельна ділянка є об`єктом кримінальних протиправних дій групи невстановлених осіб. Отже, необхідним заходом забезпечення кримінального
провадження є накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :62:511:0006 на АДРЕСА_1 , а тому з метою збереження речового доказу, слідчий просить накласти арешт на вказану земельну ділянку.
Відповідно до ч.2 ст. 172 КПК України клопотання розглядається без повідомлення власника майна та інших зацікавлених осіб, а також у відсутності прокурора, від якого надійшла заява з відповідним клопотанням.

Дослідивши клопотання і додатки до нього, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню за наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру

щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Клопотання прокурора відповідає вимогам ст. 171 КПК України. Прокурором доведено в клопотанні наявність правових підстав для арешту майна, що відповідно до постанови слідчого від 16.02.2022 р. визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000041 від 11.02.2022 року.

У кримінальному провадженні зібрано достатньо доказів, що вказують на факт вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. Накладення арешту на вказану земельну ділянку, що визнана речовим доказом у кримінальному провадженні, не потягне негативних наслідків для її власників, а тому, з метою збереження речового доказу, вважаю необхідним накласти арешт на зазначену земельну ділянку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 171, 172, 309 КПК України,

ПОСТАНОВИВ :

Задовольнити клопотання прокурора Десняської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на майно.

Накласти арешту на земельну ділянку площею 0,1000 га з кадастровим номером :62:511:0006 по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000), яка згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки, серія та номер: 299, виданого 07.02.2022 р., видавник ПН КМНО ОСОБА_6 , зареєстрована за ОСОБА_7 , з метою збереження речового доказу, у вигляді заборони відчуження, розпорядження та користування у будь-який спосіб.

Копії ухвали надіслати прокурору.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя -