справа № 281/2/21
провадження № 1-кс/279/170/22 У Х В А Л А
іменем України
Заявник як власник майна звернувся з клопотанням про скасування арешту майна, який було накладено ухвалою слідчого судді Лугинського районного суду Житомирської області від 06.01.2021 року.
Вказав, що було накладено арешт на належне йому посвідчення водія серії НОМЕР_1 , просить скасувати арешт та зобов`язати дізнавача негайно повернути арештоване майно.
Заявник подав письмову заяву про підтримання клопотання та його розгляд в його відсутність.
Дізнавач проти задоволення клопотання не заперечив, повідомив про проведення всіх необхідних по провадженню експертиз.
Дослідивши матеріали клопотання, встановлено наступне:
Згідно ст.168 ч.2 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку і огляду.
Статтею 100 ч.1 КПК України передбачено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути як найшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166 (Тимчасовий доступ до речей і документів), 170-174 (Арешт майна) КПК України.
Згідно ст.174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю або частково, якщо учасник провадження доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Згідно ст.100 ч.6 п.1 КПК України, речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів, повертаються власнику (законному володільцю), або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.
Європейський суд з прав людини висловив позицію, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства" (James and Others v. the United Kingdom), п. 50, Series A № 98.)
Судом встановлено, що органом досудового розслідування з 31.12.2020 року здійснюється розслідування злочину, передбаченого ст.358,ч.1 КК України. 30.12.2020 року під час проведення огляду місця події було вилучено, а в подальшому ухвалою слідчого судді Лугинського районного суду Житомирської області від 06.01.2021 року накладено арешт на посвідчення водія серії НОМЕР_1 від.27.10.2009 року, виданого на ім`я ОСОБА_3 .
Враховуючи, що дізнавач не заявив про необхідність подальшого застосування арешту, його скасування не може зашкодити інтересам розслідування.
За таких обставин суд приходить до висновку, що потреба в подальшому застосуванні арешту, який накладено на майно заявника, відпала, тому клопотання підлягає частковому задоволенню. Разом з тим, не підлягає задоволенню вимога щодо зобов`язання дізнавача повернути арештоване майно.
Керуючись ст.174, 369-372, 376 КПК України
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання задовольнити частково.
Арешт на посвідчення водія серії НОМЕР_1 від.27.10.2009 року, виданого на ім`я ОСОБА_3 , який накладений ухвалою слідчого судді Лугинського районного суду Житомирської області від 06.01.2021 року, скасувати.
У задоволенні решти клопотання відмовити.
Копію ухвали направити СД Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області, на виконання в порядку ст.169,ч.3 КПК України, ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ).
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1
Копія згідно з оригіналом