Справа № 442/8192/13-к
Провадження № 1-кс/442/287/2022
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2022 року слідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на рішення слідчого про відмову у задоволенні клопотання,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді зі скаргою в якій просить скасувати рішення старшого слідчого СВ Дрогобицького РВП ГУНП у Львівський області майора поліції ОСОБА_3 про відмову в задоволенні клопотання по кримінальному провадженні № 0001114 від 28.05.2013 року, оформленого постановою від 11.02.2022 року, зобов`язати старшого слідчого СВ Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівський області майора поліції ОСОБА_3 негайно накласти арешт (заборону на відчуження) на майновий комплекс ТзОВ «Юніверс» з прилягаючою до неї територією для забезпечення цивільного позову.

В обґрунтування поданої скарги покликається на те, що старшим слідчим СВ Дрогобицького РВП ГУНП у Львівський області майором поліції ОСОБА_3 11.02.2022 року винесено постанову, про відмову в задоволенні його клопотання від 10.02.2022 року по кримінальному провадженні № 0001114 від 28.05.2013 року про накладання арешту (заборону) на майновий комплекс ТзОВ «Юніверс» з прилягаючою до неї територією, по вул. Раневицькій 19 А, в м. Дрогобич для забезпечення цивільного позову. Ознайомившись з вказаною постановою, вважає рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання незаконним та необґрунтованим, яке винесено з грубим порушенням вимог чинного законодавства, в даній постанові не вказано з яких підстав слідчий відмовляє у накладенні арешту, при тому що підстави для накладання арешту (заборони) існують. Дана постанова підлягає скасуванню так як ТзОВ «Юніверс» придбало цей об`єкт з грубим порушенням вимог чинного законодавства на основі сфальсифікованих(підроблених) документів.

Вважає вказану постанову незаконною і такою, що підлягає скасуванню, оскільки всупереч вимогам КПК України слідчий відмовив у задоволенні його клопотання.

Дослідивши матеріали заяви, слідчий суддя приходить наступних висновків.

Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Встановлений ч. 1 ст. 303 КПК України перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування є вичерпним.

Згідно ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; 9) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; 10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником; 11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Згідно з п. 18) ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Як вбачається з скарги остання просить скасувати постанову слідчого про відмову в задоволені клопотання про накладення арешту від 11.02.2022 року.

Згідно з узагальненням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування від 12.01.2017 № 9-49/0/4-17, зазначено, що відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК предметом оскарження є рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій. Існування такого предмета оскарження зумовлене задекларованою та імплементованою в КПК засадою змагальності сторін у кримінальному провадженні, оскільки одне із законодавчих положень, завдяки якому реалізується зазначена засада, передбачене у ч. 2 ст. 22 КПК, якою встановлено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Також реалізація відповідної засади забезпечується положеннями ст. 220 КПК, якою встановлено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а в разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй. Таким чином, наведені законодавчі положення передбачають, з одного боку, право учасників кримінального провадження ініціювати здійснення процесуальних, у тому числі слідчих та негласних слідчих (розшукових) дій, а з іншого - регламентують недопустимість необґрунтованої та невмотивованої відмови у проведенні відповідних дій органами досудового розслідування. Необхідно зауважити, що п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК передбачене право на оскарження постанови про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, а не будь-яких процесуальних дій, для проведення яких учасник кримінального провадження вносив клопотання слідчому.

Згідно розділу 6 зазначеного узагальнення розглядаючи скарги цієї категорії, слід зважати на те, що відповідно до ч. 1 ст. 40 КПК слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Згідно з ч. 5 ст. 40 КПК слідчий, здійснюючи свої повноваження, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку забороняється. Таким чином, при розгляді скарг на відмову в задоволенні клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій слідчим суддям необхідно співвідносити вимоги ст. 220 КПК з іншими процесуальними вимогами щодо здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні, зокрема встановленими ст. 40 КПК. Саме тому необхідно брати до уваги те, що процесуальне законодавство не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування вчиняти всі дії, які ініціюються учасниками кримінального провадження, оскільки такі дії в певних випадках можуть бути недоцільними, а інколи - передчасними або взагалі перешкоджати досягненню завдань кримінального провадження.

Слідчий суддя діє в межах своїх повноважень, передбачених чинним КПК України, зокрема, що стосується розгляду скарг на рішення, дії, бездіяльність слідчого, прокурора, керується нормою цього Кодексу, яка визначає, які саме рішення, дії чи бездіяльність можуть бути оскаржені під час досудового розслідування (ст.303 КПК України).

Слідчий суддя позбавлений права зобов`язувати слідчого, прокурора вчиняти дії, право на вчинення яких має слідчий, прокурор.

Як вбачається зі скарги, бездіяльність слідчого, яка полягає в не накладенні арешту на майно, яка оскаржується ОСОБА_2 не віднесена до предмета розгляду слідчим суддею.

Згідно ч. 2 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314 - 316 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 Кримінального процесуального кодексу України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора, що не підлягає оскарженню.

Відповідно до змісту скарги заявник просить скасувати постанову слідчого про відмову в задоволенні клопотання про накладення арешту від11.02.2022 року, проте оскарження дій слідчого щодо винесення оскаржувальної постанови не входить до переліку рішень, дій чи бездіяльності, що можуть бути оскаржені на стадії досудового розслідування.

Крім того, відповідно до ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності та несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Враховуючи, що положеннями статті 303 КПК України не передбачено право оскарження постанови слідчого про відмову в задоволені клопотання про накладення арешту, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження за скаргою, оскільки скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, що не підлягає оскарженню.

Керуючись ст.ст. 303-306, 309 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на рішення слідчого про відмову у задоволенні клопотання.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами (ч.5 ст.304 КПК України).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів. У разі, якщо ухвала слідчого судді була постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1