Справа № 704/878/21
Провадження № 1-кп/698/226/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2021 р.смт. Катеринопіль

Катеринопільський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань - ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000611 від 25.08.2021 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на утримані має двох неповнолітніх дітей, не судимого, обвинуваченого у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

18 серпня 2021 року близько 19 год 00 хв. ОСОБА_3 , знаходячись біля магазину «Шпала», який розташований по вулиці Вокзальній в м. Тальне, Звенигородського району, Черкаської області, під час словесного конфлікту із потерпілим ОСОБА_4 , що виник на грунті особистих неприязних відносин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, незаконно, протиправно, умисно, з метою нанесення тілесних ушкоджень, наніс один удар кулаком лівої руки в обличчя з ліва потерпілому ОСОБА_4 , в наслідок чого потерпілому ОСОБА_4 , були спричинені тілесні ушкодження у вигляді синця на нижній повіці лівого ока та синця спинки носа, закритого перелому кісток носу, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 05-7-01/491 від 28.09.2021 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, тобто в спричиненні умисних легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, до обвинувального акту прокурором додано клопотання про його розгляд у спрощеному провадженні, з урахуванням тих обставин, що обвинувачений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності. З огляду на наведене, відповідно до приписів ч. 1 ст. 302 КПК України прокурор просить суд розглянути кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту долучено письмову заяву ОСОБА_3 , яка складена за участі захисника ОСОБА_5 , у якій ОСОБА_3 зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України він беззаперечно визнає, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, та згоден із розглядом обвинувального акту за його відсутності у спрощеному порядку.

Також, у вказаній заяві ОСОБА_3 зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

До обвинувального акта долучено письмову заяву потерпілого ОСОБА_4 про те, що він згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, ознайомлений з обмеженнями права на апеляційне оскарження та згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Положеннями ч. 2 та ч. 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву ОСОБА_3 , в якій він зазначає, що беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України, згоден із встановленими під час дізнання обставинами, згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням клопотання інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд відповідно до вимог ст. 382 ч. 2 КПК України визнає встановленим, що органом досудового розслідування встановлені обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд встановив, що обвинувачений ОСОБА_3 , інтереси якого представляє адвокат ОСОБА_5 , обставини вчинення кримінального поступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України не оспорює, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку.

Суд дії ОСОБА_3 кваліфікує за ч. 2 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Згідно із ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог статтей 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України віднесене до умисного кримінального проступку.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого судом визнаються: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального проступку.

Обставину, яка обтяжує покарання обвинуваченого судом визнається: вчинення проступку особою, що перебувала в стані алкогольного сп`яніння.

Суд не враховує в якості обтяжуючої обставини рецидив злочинів, оскільки відповідно до ст. 34 КК України та п.п. 15, 19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки» від 04.06.2010 № 7 рецидивом злочинів визнається вчинення нового умисного злочину особою, яка має судимість за умисний злочин. Оскільки відповідно до ч. 1 ст. 88 КК України особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості, то вчинення саме в цей період нового умисного злочину утворює з попереднім умисним злочином їх рецидив. П. 1 ч. 1 ст. 67 КК України передбачає як обставину, що обтяжує покарання, вчинення злочину рецидив злочинів. Оскільки будь-які спеціальні застереження щодо визначення рецидиву злочинів у цій статті відсутні, при встановленні змісту даної обставини як такої, що обтяжує покарання, необхідно керуватися статтями 34 КК України.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_3 раніше був засуджений вироком Тальнівського районного суду Черкаської області від 02.06.2011 року до покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі за ч. 1 ст. 121 КК України, яке відбув та умовно достроково звільнився 27.08.2014 року у зв`язку з чим на час вчинення обвинуваченим кримінального проступку судимість погашена відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 89 КК України, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 90 КК України, а тому сторона обвинувачення безпідставно вказала в обвинувальному акті в якості обтяжуючої покарання обставини рецидив злочинів.

Суд, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини його вчинення, особу винного, який має двох неповнолітніх дітей, характеризується за місцем проживання як особа, що схильна до зловживання спиртними напоями, не працюючий, має дохід від тимчасових заробітків, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, обставину, яка обтяжує покарання, дійшов висновку, що ОСОБА_3 слід призначити покарання у виді громадських робіт в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для його можливого виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень.

При цьому суд вважає, що призначення ОСОБА_3 менш суворого покарання в частині розміру штрафу, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 125 КК України, буде явно несправедливим через м`якість, зважаючи на обставини вчиненого кримінального проступку.

Суд вважає, що призначення ОСОБА_3 більш суворого покарання, а саме у виді арешту, обмеження волі, передбаченого санкцією ст. 125 ч. 2 КК України, буде явно несправедливим через суворість, зважаючи на обставини, які пом`якшують покарання.

Крім того, ОСОБА_3 згідно зазначеного у обвинувальному акті і наданих разом з ним документами до суду не працює, має дохід від тимчасових заробітків, тому йому враховуючи вимоги ст. 57 ч.1 КК України не може бути призначене покарання у виді виправних робіт, передбачене санкцією ст. 125 ч. 2 КК України.

Цивільний позов не заявлявся. Речові докази, процесуальні витрати відсутні.

В ході досудового розслідування відносно ОСОБА_3 запобіжний захід не застосовувався.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 367-371,373,374,381,382 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України і призначити покарання у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин.

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляції через Катеринопільський районний суд Черкаської області, з особливостями, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1