Справа № 298/1033/21
Номер провадження 1-кп/298/57/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2022 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі:

судді ОСОБА_1 ,

секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

номер кримінального провадження 0000108 від 17 вересня 2021 року,

про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Люта Великоберезнянського району Закарпатської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину, з повною середньою освітою, непрацюючого, несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду зазначене кримінальне провадження, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 зобов`язаний рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 25 лютого 2010 року сплачувати кошти на утримання дитини (аліменти).

Вказаним рішенням суду вирішено стягнути з ОСОБА_4 , 1981 року народження, мешканця АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_8 (дошлюбне прізвище ОСОБА_9 ), 1986 року народження, мешканки АДРЕСА_2 , аліменти на утримання дитини, а саме: доньки ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 20 січня 2010 року і до досягнення дитиною повноліття.

Однак ОСОБА_4 достовірно знаючи, що починаючи з 20 січня 2010 року і до досягнення дитиною повноліття він зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання своєї дитини, з метою невиконання вказаного рішення суду змінив місце проживання без повідомлення державного виконавця з АДРЕСА_1 , на АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх суспільно небезпечні наслідки, злісно, систематично у період часу із 1 січня 2021 року по 1 вересня 2021 року ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання своєї доньки (аліментів), в тому числі до досягнення дитиною повноліття.

Зазначені умисні, незаконні дії ОСОБА_4 , спрямовані на злісне невиконання вказаного рішення Перечинського районного суду Закарпатської області від 25 лютого 2010 року, призвели до виникнення заборгованості по сплаті коштів (аліментів) на утримання своєї неповнолітньої доньки, яка станом на 1 вересня 2021 року становить 123105,44 (сто двадцять три тисячі сто п`ять) гривень 44 копійки, що перевищує сукупно суму виплат за три місяці відповідних платежів.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.164 КК України, а саме: злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

У судовому засіданні ОСОБА_4 визнав себе винним по пред`явленому обвинуваченню за ч.1 ст.164 КК України в повному обсязі, визнав обставини, викладені в обвинувальному акті, у скоєному щиро розкаявся та пояснив, що дійсно має велику заборгованість по сплаті аліментів на доньку, аліменти не сплачує з 1 січня 2021 року, причиною чому є відсутність в нього роботи та доходів. Ствердив, що про рішення суду, яким його зобов"язано сплачувати аліменти на доньку ОСОБА_10 він обізнаний, також достеменно йому відомо про розмір аліментів, які він повинен сплачувати. Підтвердив, що змінив місце проживання з АДРЕСА_1 , умисно з метою уникнення від сплати аліментів, про зміну місця проживання виконавчу службу не повідомив. Пояснив, що тривалий час не працює, ніякого доходу не має, сидить вдома зі своєю дитиною сином від другого шлюбу, здійнює догляд за ним, оскільки дружина працює. Зазначив, що шукав роботу самостійно, однак до Державного центру зайнятості для взяття на облік як безробітного не звертався. Показав, що доньці матеріально не допомагає і вже тривалий час з нею не бачився, не спілкується з дитиною. Запевнив, що намагатиметься сплатити заборгованість по аліментах, дуже шкодує про все.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їхньої позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , визначивши відповідно до ч.3 ст.349 КПК України недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Отже, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, доходить висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, а саме: в злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 підлягають кваліфікації за ч.1 ст.164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), і вказане кримінальне правопорушення відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 у відповідності до ст. 66 КК України є щире каяття.

На переконання суду, щире каяття обвинуваченого ОСОБА_4 полягає в суб`єктивному ставленні останнього до вчиненого, зокрема, в тому, що він визнав факт вчинення кримінального правопорушення та негативні наслідки такого, визнав свою провину у вчиненому повністю, висловив щирий жаль та сором з приводу цього, усвідомив протиправність своєї поведінки, щиро вибачився за скоєне.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України є кримінальним проступком, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, молодий за віком, одружений, має на утриманні малолітню дитину, має місце реєстрації та проживання, за даними наявної документації на психіатричному та наркологічному обліках не перебуває, ніде не працює, ніякого доходу не має, обставину, що пом`якшуює покарання та відсутність обставин, що таке покарання обтяжують.

Враховуючи вищевикладені обставини, принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням позиції потерпілої ОСОБА_6 , яка висловила згоду з позицією прокурора щодо призначення обвинуваченому покарання у виді громадських робіт, суд прийшов висновку, що ОСОБА_4 слід призначити покарання за ч. 1 ст. 164 КК України у межах, встановлених у санкції вказаної частини ст. 164 КК України, у виді громадських робіт.

Саме таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_4 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до криміналь ної відповідальності.

З огляду на особу обвинуваченого, обставини вчинення ним кримінального правопорушення, визначену йому міру покарання, суд не знаходить підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, процесуальні витрати відсутні, речових доказів нема.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, і призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 100 (ста) годин.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Закарпатського апеляційного суду через Великоберезнянський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було судом визнано недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1