Провадження №: 1-кп/752/1015/22
У Х В А Л А
26.01.2022 м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2
у ході проведення в приміщенні суду у місті Києві відкритого підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні №0001388, об`єднаного з кримінальними провадженнями №0001382, № 0001722 та № 0002824 відносно ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Києві, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше притягався до кримінальної відповідальності та який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

На стадії підготовчого судового розгляду у Голосіївському районному суді міста Києва знаходяться зазначене об`єднане кримінальне провадження.

26.01.2022 прокурор у справі заявила клопотання про обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком до 60-ти діб, мотивуючи свої вимоги обґрунтованістю звинувачення за відповідними статтями кримінального закону, неналежною процесуальною та соціальною поведінкою ОСОБА_3 , який багаторазово без поважних причин не прибував у судові засідання у цьому об`єднаному кримінальному провадженні та після пред`явлення обвинувачення щодо вчинення злочину першого з пред`явленого обвинувачення, продовжував вчинення кримінально-протиправних дій. Також прокурор посилалася на особу обвинуваченого, який був неодноразово засуджений. Ризики, які можуть унебезпечитися взяттям обвинуваченого під варту прокурор вважає переховування від суду, вчинення нових кримінальних правопорушень, незаконний вплив на свідків та потерпілих, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Обвинувачений, котрий був доставлений в залу суду силами Національної поліції у межах виконання ухвали Голосіївського районного суду міста Києва від 07.12.2021 у справі № 752/15738/21, заперечував проти застосування відносно нього тримання під вартою, посилався на своє погане самопочуття наразі та у минулому, що може довести медичною довідкою, яку зберігає вдома, належну поведінку, визнання своєї винуватості у висунутих звинуваченнях, гарантував неодмінне прибуття в наступні судові засідання. За твердженнями обвинуваченого відносно нього діє запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, застосований іншим складом Голосіївського районного суду міста Києва у 2022 році і він не виходить з помешкання.

Заслухавши сторін, суд на місці ухвалив здійснити розгляд по суті клопотання прокурора враховуючи неявку в підготовче судове засідання потерпілих, адже це на матиме негативних наслідків для їх процесуальних права та обов`язків.
Заслухавши клопотання прокурора та заперечення обвинуваченого, суд зазначає наступне.
У силу приписів ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд вправі за клопотанням учасників судового провадження обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, при розгляді яких застосуванню підлягають правила, закріплені у розділі ІІ цього кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується).
Європейський суду з прав людини у своїй судовій практиці неодноразово вказував на те, що наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовження тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільств, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважає інтереси забезпечення права на свободу. Суд своїм рішенням зобов`язаний забезпечити не тільки права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони суспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні затриманою особою злочину є обов`язковою і неодмінною умовою належності її продовжуваного тримання під вартою (п. 219 рішення у справі Нечипорук і Йонкало проти України).
Матеріалами кримінальної справи підтверджується, що у судові засідання, які призначалися на 12.07.2021, 27.07.2021, 11.08.2021, 07.09.2021, 14.09.2021, 28.09.2021, 12.10.2021, 09.11.2021, 07.12.2021 обвинувачений жодного разу не прибував та не повідомляв про поважність причин своєї неявки. Також вбачається, що привід, застосований до ОСОБА_5 за ухвалами від 16.08.2021, 28.09.2021 не були виконані уповноваженими органами і посадовими особами. Крім того, хронологія обставин висунутих обвинувачень доводить, що після отримання одного обвинувального акта, ОСОБА_3 , йому інкриміноване кримінально-протиправне діяння, яке за версією сторони обвинувачення, вчинене ним пізніше і так декілька разів.
Описані обставини беззаперечно свідчать про те, що інші запобіжні заходи, більш м`які, ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити дотримання завдань кримінального провадження та не зможуть гарантувати належну процесуальну поведінку обвинуваченого, адже вказують на недотримання ним процесуальних обов`язків. При цьому, тяжкість покарання, у даному разі та сукупність обвинувачень, видаються чинниками, які несуть ризики як переховування від суду, так і ризики перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчиненню нових кримінальних правопорушень, незаконного впливу на свідків і потерпілих.
Обставин, які б унеможливлювали обрання такого суворого виду запобіжного заходу як тримання під вартою, судом не встановлено.
На переконання суду менш суворі запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, не зможуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, які випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду та забезпечать його належну поведінку.
Крім того, суд відхиляє можливість вжиття відносно обвинуваченого застави, адже відомості про наявність у ОСОБА_3 відповідних фінансових можливостей до суду не надходило.
З цих самих мотивів не видається за можливе застосування до обвинуваченого особистої поруки (жодних заяв з цього приводу не надходило).
На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 315, 372, 395 КПКУкраїни, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.
2.Застосувати відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб з 26.01.2022 до 26.03.2022 включно, взявши його під варту у залі суду.
3.Відлік строку запобіжного заходу рахувати з 26.01.2022.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1