УХВАЛА

Справа № 569/3211/21

23 лютого 2022 року Рівненський міський суд Рівненської області

в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,
представника потерпілого - адвоката ОСОБА_6 ,
представника володільця майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в дистанційному судовому провадженні в режимі відеоконференції в системі EASYCON в м. Рівне кримінальне провадження №0002106 від 23 квітня 2020 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України суд,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебуває кримінальне провадження №0002106 від 23 квітня 2020 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України.
До початку судового розгляду представником володільця майна ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подав клопотання про скасування арешту з майна, а саме автомобіля марки «Renault Master», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , які належать ОСОБА_7 на праві приватної власності накладений ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду №569/6479/20 від 28.04.2020 року. Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області в справі № 569/6479/20 від 28.04.2020 року було задоволено клопотання старшого слідчого Рівненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_9 , яке погоджено із прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна та накладено арешт на автомобіль марки "RENAULT MASTER", реєстраційний номер НОМЕР_4 номер кузова НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , які було вилучено під час огляду місця події в гр. ОСОБА_7 та встановлено заборону власнику автомобіля, чи будь-якій іншій особі розпоряджатися автомобілем марки "RENAULT MASTER", реєстраційний номер НОМЕР_1 номер кузова НОМЕР_2 та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні.

В обґрунтування клопотання вказав, що на даний час із вказаним автомобілем проведенні всі достатні та необхідні експертні дослідження, а його подальше обтяження лише порушує законне право - приватної власності ОСОБА_7 , крім того сам по собі автомобіль не становить інтересу для справи, а виключно результати товарознавчої експертизи, для визначення розміру завданого збитку, що підлягає доказуванню в кримінальному провадженні.

Заявник ОСОБА_7 не є та не може бути підозрюваним/обвинуваченим у кримінальному провадженні, так як відповідно до вимог ст. 330 ЦК України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього останній є добросовісним право набувачем.

З реєстру матеріалів видно, що відносно ОСОБА_7 матеріали справи не виділялися. Потерпілий в кримінальному провадженні не оспорює законності набуття права власності ОСОБА_7 окремо треба зазначити про поліпшення, які були зроблені по відношенню до даного автомобіля.

Враховуючи вищевказане очевидним є відсутність порядку та способу витребування майна у ОСОБА_7 , а подальше накладення арешту на таке майно є надмірним тягарем кримінального провадження, за таких обставин просять скасувати арешт.

Представник володільця майна - адвокат ОСОБА_8 подане клопотання підтримав.
У судовому засіданні представник потерпілого не заперечував проти задоволення клопотання.
Прокурор у судовому засіданні вирішення клопотання не заперечував щодо задоволення клопотання.
Обвинувачений у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.
Захисник обвинуваченого у судовому засіданні вирішення клопотання на розсуд суду.
Суд вислухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника обвинуваченого, представника потерпілого, представника власника майна, приходить до наступного висновку.
Згідно ст.174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
При вирішенні питання про арешт майна або його скасування для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст.94,132,173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Згідно ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.
У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, в справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 р., для з`ясування наявності порушення цього положення ЄСПЛ має встановити, чи було забезпечено справедливу рівновагу між вимогами загальних інтересів суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Забезпечення такої рівноваги є невід"ємним принципом всієї Конвенції, що відбито в структурі ст. 1 Протоколу № 1 Європейської конвенції з прав людини.
Враховуючи вище викладене на даному етапі кримінального провадження відпала процесуальна потреба у подальшому застосуванні арешту, накладеного на автомобіль марки «Renault Master», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , які належать ОСОБА_7 .
Керуючись, ст.ст. 131, 170-173, 174, 175, 314-315 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника володільця майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 задоволити.
Скасувати арешт з автомобіля "RENAULT MASTER", реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , які належать ОСОБА_7 на праві приватної власності накладений Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду в справі № 569/6479/20 від 28.04.2020 року в кримінальному провадженні №0002106.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_10