Справа 556/244/20
Номер провадження 1-кп/556/27/2021
У Х В А Л А
про відмову в задоволенні клопотання
про закриття кримінального провадження

11.12.2021 року

Володимирецький районний суд Рівненської області

в складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт.Володимирець в режимі відеоконференції клопотання захисник про закриття кримінального провадження, -

в с т а н о в и в:
До початку підготовчого судового засідання захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 заявив клопотання про закриття провадження в справі у зв`язку з декриміналізацію діяння, у вчиненні якого підозрюють ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання пояснив суду, що Законом України №2531-У111, який набрав чинності 01.01.2019 року, до ст.246 КК України, і в т.ч. до ч.3 цієї статті, були внесені зміни, а саме істотна шкода, заподіяна злочином, визначається у розмірі, що в 2000 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, що станом на 28.08.2019 року (час вчинення інкримінованих ОСОБА_7 дій), на думку сторони захисту становить 2007000 грн. З урахуванням викладеного, вважає, що в діях ОСОБА_8 , якому нараховано шкоду в розмірі 35752 грн, відсутні ознаки складу злочину, просив закрити кримінальне провадження у зв`язку з декриміналізацією діяння.

В судовому засіданні обвинувачений підтримав клопотання свого захисника.

Прокурор та представник потерпілого заперечили проти клопотання захисника.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши обвинувальний акт в кримінальному провадженні, суд приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, у відповідності до обвинувального акту, ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 28.08.2019 року біля 01 години разом із невстановленими слідством особами, в кварталі №36 виділі 5 Залавського лісництва ДП «Рокитнівський лісгосп» на території заказника місцевого значення (ботанічного» «Залавський», що належить до об`єктів природно-заповідного фонду, самовільно, без встановленого законом дозволу з допомогою бензопили умисно зрізали 9 сироростучих дерев породи «сосна звичайна», яку завантажили на причіп трактора та намагались вивезти з місця незаконної рубки, однак ОСОБА_9 був затриманий працівниками лісової охорони. Такими незаконними діями державі заподіяно шкоду в розмірі 35752 грн. дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.3 ст.246 КК України, як незаконна порубка дерев, вчинена за попередньою змовою групою осіб на об`єктах природно-заповідного фонду.

Як вбачається зі ст.3 КК України, законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. Кримінальна протиправність діяння, а також його караність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки цим Кодексом.
Статтею 246 КК України встановлено кримінальну відповідальність за незаконна порубка дерев або чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, перевезення, зберігання, збут незаконно зрубаних дерев або чагарників, що заподіяли істотну шкоду.
Відповідно, ч.2 та 3 цієї статті встановлено кримінальну відповідальність за ті ж дії, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб (ч.2) або вчинені у заповідниках або на територіях чи об`єктах природно-заповідного фонду, або в інших особливо охоронюваних лісах (ч.3).
У відповідності до ст.ст.4, 5 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності. Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Аналізуючи зміни, що вносились до ст.246 КК України, суд прийшов до таких висновків. Дійсно, законом України №2531-VIII від 06.09.2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо збереження українських лісів та запобігання незаконному вивезенню необроблених лісоматеріалів», який набрав чинності 01.01.2019 року, стаття 246 КК України була викладена в новій редакції, за якою істотна шкода, як обов`язкова ознака даного складу злочину, визначалась в розмірі, що в 2000 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.
Разом з тим, Законом України №2708-VIII від 25.04.2019 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо збереження українських лісів», який набрав законної сили 19.05.2019 року, пункт 1 примітки до ст.246 КК України викладено в наступній редакції: «У цій статті істотною шкодою вважається така шкода, яка у двадцять і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, або інша істотна шкода, завдана навколишньому природному середовищу в частині забезпечення ефективної охорони, належного захисту, раціонального використання та відтворення лісів».
Таким чином, на час вчинення інкримінованого ОСОБА_5 злочину, а саме 28.08.2019 року, діяла саме така редакція ст.246 КК України, у зв`язку з чим розмір істотної шкоди для кваліфікації діянь за ст.246 КК України слід обчислювати, виходячи із розміру, що в 20 двадцять і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.
При цьому суд констатує, що заподіяна державі шкода підлягає розрахунку, виходячи із встановлених законом розмірів неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, встановленого для працездатних громадян станом на 01.01.2019 року, та розміру податкової соціальної пільги, розмір якої становить 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (ст.169.1.1 Податкового Кодексу України).
Такий розмір станом на 28.08.2019 року становив: 1921 грн. (прожитковий мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2019 року) х 0,5 х 20 = 19210 грн. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що декриміналізація діяння, передбаченого ст.246 КК України, станом на 28.08.2019 року не відбувалась, і підстави для закриття провадження відносно ОСОБА_5 відсутні.
У зв`язку з викладеним, в задоволенні клопотання захисника слід відмовити.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.3, 219, 284, 314 КПК України, суд, -
п о с т а н о в и в:
В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження відмовити.
Продовжити підготовче судове засідання в даному кримінальному провадженні.
Ухвала є остаточною і не підлягає апеляційному оскарженню.

Головуюча: ОСОБА_1