Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.11.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді судове провадження 11-сс/4806/477/21, за апеляційними скаргами прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_8 та захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06. 10. 2021.

Цією ухвалою частково задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_9 та застосовано запобіжний захід у вигляді застави в розмірі в розмірі 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму доходів громадян, що становить 175 120 грн., щодо:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, тимчасово не працюючого, не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 362, ч. 2 ст. 364 КК України.

Цією ж ухвалою на ОСОБА_6 покладені обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Подане клопотання слідчий обґрунтував тим, що слідчим управлінням ГУ НП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000045 від 23. 01. 2020, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 362 та ч. 2 ст. 364 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , державний службовець 6 рангу, наказом №68-К від 21. 03. 2019 призначений на посаду Державного кадастрового реєстратора відділу в Ужгородському районі Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області, крім того наказом №74-К від 25. 09. 2019 призначений на посаду заступника начальника відділу в Ужгородському районі Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області.

-2-

У відповідності до Закону України «Про Державний земельний кадастр» та Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1051 від 17. 10. 2012, державний кадастровий реєстратор здійснює ведення Державного земельного кадастру. Державний кадастровий реєстратор має доступ до всіх відомостей Державного земельного кадастру, самостійно приймає рішення про внесення відомостей до нього, надання таких відомостей, про відмову у здійсненні таких дій, а також у відповідності до закону є державним службовцем.

На підставі Державного акту на право постійного користування серії ЯЯ091493 від 29. 05. 2006, у постійному користуванні Управління поліції охорони в Закарпатській області перебуває земельна ділянка державної власності в особі Закарпатської обласної державної адміністрації загальною площею 0,35 га, за адресою: АДРЕСА_2 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, для охорони та забезпечення громадського порядку.

24. 01. 2017 відомості про зазначену земельну ділянку, її власника, користувача, внесено державним кадастровим реєстратором до Національної кадастрової системи Державного земельного кадастру за кадастровим номером :33:003:0009.

20. 12. 2019 на розгляд державного кадастрового реєстратора ОСОБА_6 через відповідні сервіси Держгеокадастру в електронному вигляді надійшла розроблена ФОП ОСОБА_11 технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) на прізвище ОСОБА_12 , виготовлена на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЗК 015-00647 від 18. 05. 1995, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю за №641 та виданий на підставі рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради народних депутатів №41 від 22. 03. 1995 на ім`я ОСОБА_12 .

При розгляді зазначеної документації ОСОБА_6 , як кадастровий реєстратор, діючи у відповідності до Порядку ведення кадастру, встановивши, що державний акт видано на ім`я ОСОБА_12 (наявні розбіжності у по-батькові між власником вказаним у державному акті та особою, щодо якої виготовлено документацію із землеустрою), тобто електронний документ не відповідає інформації, що міститься в документах, які є підставою для його складання, даним документації із землеустрою, у відповідності до п. 34 Порядку № 1051 повинен був прийняти рішення про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру.

Водночас встановлено, що ні Ужгородською міською радою, ні її виконавчим комітетом земельна ділянка ОСОБА_12 ніколи не відводилась, а також, як вбачається з рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради №41 від 22. 03. 1995, питання про надання у власність земельної ділянки ОСОБА_12 таким не вирішувалось.

Кадастровий номер земельної ділянки - це параметр просторового індексування у системі кадастрового устрою України, який залишається незмінним протягом усього часу фізичного та юридичного існування земельної ділянки як єдиного цілого. Унікальний цифровий код присвоюється земельній ділянці під час реєстрації в Державному земельному кадастрі та не повторюється на всій території України.

У Державному земельному кадастрі станом на момент надходження заяви, щодо реєстрації земельної ділянки ОСОБА_12 , вже була сформована земельна ділянка державної форми власності за кадастровим номером :33:003:0009.

-3-

Державний кадастровий реєстратор у відповідності до Закону України «Про державний земельний кадастр», встановивши знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини повинен прийняти рішення про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру.

ОСОБА_6 , достовірно знаючи про все викладене, умисно, безпідставно 20. 12. 2019 о 13 год. 03 хв., здійснив реєстрацію земельної ділянки та відкриття поземельної книги на земельну ділянку з кадастровим номером :33:001:0276, площею 0,1 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) як приватну власність громадянина ОСОБА_12 .

При цьому, земельна ділянка з кадастровим номером :33:001:0276 накладається на земельну ділянку з кадастровим номером :33:003:0009, площа накладання 0.0901 га.

Керуючись вказаними нормативно правовими актами у своїй діяльності ОСОБА_6 , будучи службовою особою та займаючи посаду державного кадастрового реєстратора, достовірно знаючи в силу своїх службових обов`язків про порядок та підстави реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі, несучи персональну відповідальність за внесення даних до Державного земельного кадастру, використав службове становище всупереч інтересам служби та 20. 12. 2019 о 13 год. 03 хв., діючи умисно, всупереч вимог Закону України «Про Державний земельний кадастр» та Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету міністрів України №1051 від 17. 10. 2012, в приміщенні службового кабінету за адресою АДРЕСА_3 , з використанням ключа доступу користувача Національної кадастрової системи з доступом «реєстратор районного рівня», безпідставно здійснив реєстрацію та відкриття поземельної книги на земельну ділянку з кадастровим номером :33:001:0276, площею 0,1 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) як приватну власність громадянина ОСОБА_12 , яка накладається на земельну ділянку за кадастровим номером :33:003:009 площею 0,35 га, яка перебуває у державній власності, в особі Закарпатської обласної державної адміністрації, таким чином земельна ділянка, загальною вартістю 934 030 грн., незаконно вибула із власності держави, чим спричинено тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам.

ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 362 та ч. 2 ст. 364 КК України.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, одне з яких віднесено до категорії тяжких.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість виїхати за межі країни з метою уникнення покарання, а також продовження вчиняти злочини спрямовані на захоплення земельних ділянок, може впливати на свідків у кримінальному провадженні, а також на представників потерпілої сторони Закарпатської обласної державної адміністрації, з метою спонукати їх відмовитись від звернення до правоохоронних органів.

В ухвалі слідчого судді зазначено про необхідність застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді застави, зважаючи на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 362, ч. 2 ст. 364 КК України, а також наявність у даному провадженні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливість їх запобіганню шляхом застосування до

-4-

підозрюваного ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів. Також слідчим суддею враховано дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 , який має постійне місце проживання, раніше не судимий, характеризується позитивно, має родину та неповнолітню дитину на утриманні, тимчасово непрацюючий, перебуває на обліку в центрі зайнятості. Визначаючи розмір застави щодо ОСОБА_6 слідчий суддя, виходячи з вимог ч. 5 ст. 182 КПК України, з врахуванням тяжкості кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , прийшов до висновку, що для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, така повинна становити 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 175 120 грн.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати у частині визначення розміру застави, та застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 заставу у розмірі 600 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. На його думку, визначена слідчим суддею застава не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 . Вказує на те, що при визначені розміру застави слідчий суддя не врахував належним чином розмір завданих державі збитків, який складає 934 030 грн. та майновий стан підозрюваного. Зокрема, у наявності підозрюваного є ряд земельних ділянок, він має дохід від оренди майна та за 2020 рік отримав заробітну плату у розмірі 168 286 грн., також у нього в наявності є значні гроші активи та нерухоме майно. Під час апеляційного розгляду прокурор просить дослідити декларацію про доходи ОСОБА_6 за 2020 рік.

В апеляційній скарзі захисник - адвокат ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді від 06. 10. 2021 скасувати та постанови нову, якої відмовити в задоволенні клопотання слідчого про обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді застави та застосувати до останнього особисте зобов`язання. В обґрунтування апеляційних вимог вказує про незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді. Вважає, що слідчим суддею в ухвалі не обґрунтовано неможливості застосування до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу. Вказує на те, що ОСОБА_6 наразі перебуває у складному матеріальному становищі, оскільки ніде не працює, окрім того позитивно характеризується , має постійне місце проживання, одружений, у нього на утриманні двоє дітей, один з яких неповнолітній. Також ОСОБА_6 не має наміру ухилятися від слідства та суду, а отже застосування до нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання буде достатнім для запобігання ризиками, передбаченим ст. 177 КПК України та забезпечення кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора ОСОБА_5 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту та просив задовольнити апеляційну скаргу прокурора, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити в повному обсязі, а апеляційну скаргу прокурора заперечили, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги до задоволення не підлягають з таких підстав.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи підозрюваного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

-5-

У відповідності до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 2 ст. 176 КПК України, одним із видів запобіжних заходів є застава.

Зі змісту ст. 182 КПК України вбачається, що застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно положень ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя повною мірою дотримався вказаних вимог закону при розгляді клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді застави.

Розглядаючи дане клопотання, слідчий суддя належно дослідив та перевірив наведені в ньому доводи щодо обґрунтованості підозри та наявності ризиків, які, власне, викликали необхідність вжити заходи для забезпечення кримінального провадження шляхом застосування підозрюваній особі запобіжного заходу.

-6-

Як вбачається з ухвали, слідчим суддею встановлено, що в провадженні СУ ГУ НП в Закарпатській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000045 від 23. 01. 2020, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 362, ч. 2 ст. 364 КК України.

29. 09. 2021 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 362 , ч. 2 ст. 364 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 06. 10. 2021 за клопотанням слідчого щодо ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

При вирішенні питання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді застави, слідчим суддею встановлено доведеність прокурором обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, кримінальних правопорушень; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Висновок слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу - застави відповідає фактичним обставинам справи і такий висновок підтверджується перевіреними слідчим суддею доказами, яким дана належна оцінка.

Як встановив слідчий суддя і це підтверджується матеріалами судового провадження, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, в тому числі і тяжкого злочину, при розгляді клопотання підтверджено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Вагомість наявних доказів на підтвердження обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 362 та ч. 2 ст. 364 КК України, доведена прокурором та сумнівів у колегії суддів щодо їх повноти та достатності не викликає.

Як вбачається зі змісту ухвали, приймаючи таке рішення, слідчий суддя, належним чином врахував наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Колегія суддів вважає, що за встановлених слідчим суддею обставин, передбачених ст. ст. 177, 178 КПК України, тяжкості покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, даних про особу підозрюваного, у даному кримінальному провадженні необхідно застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді застави.

На переконання колегії суддів, застосування щодо ОСОБА_6 зазначеного запобіжного заходу забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків та зможе запобігти спробам будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, колегія суддів виходить з того, що сукупність матеріалів кримінального провадження на даній стадії розслідування, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Така позиція суду випливає й із практики Європейського Суду з прав людини про те, що «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

-7-

Колегія суддів вважає правильними висновки слідчого судді про необхідність застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді застави, оскільки тяжкість інкримінованих кримінальних правопорушень та ймовірне покарання, яке очікує особу в разі доведення винуватості, давали підстави слідчому судді для обрання підозрюваному саме такого запобіжного заходу.

Даний вид запобіжного заходу є співмірним з існуючими ризиками, відповідає даним про особу підозрюваного та тяжкості пред`явленої йому підозри, зможе у повній мірі забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та унеможливить настання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Наведені в апеляції адвокатом ОСОБА_7 доводи на захист підозрюваного ОСОБА_6 , в тому числі і міцність його соціальних зв`язків та наявність постійного місця проживання, були предметом перевірки та розгляду слідчим суддею і підстав для їх задоволення не встановлено. Зазначені мотиви, на переконання апеляційного суду не дають підстав для зміни чи скасування ухвали слідчого судді, про що ставиться питання в апеляційній скарзі захисника.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора на предмет законності та вмотивованість ухвали слідчого судді щодо ОСОБА_6 в частині визначення розміру застави, колегія суддів звертає увагу на таке.

За змістом ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального провадження, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

На переконання колегії суддів, визначаючи розмір застави щодо ОСОБА_6 , слідчий суддя в повній мірі врахував, як вимоги КПК України так і практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сума застави повинна визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, а також з врахуванням обставин кримінального провадження, даних щодо особи, яка підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Тому, на думку колегії суддів, визначений слідчим суддею щодо підозрюваного ОСОБА_6 розмір застави 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 175 120 грн. є таким, що співвідноситься з даними про особу підозрюваного ОСОБА_6 , обставинами кримінальних правопорушень, їх тяжкістю, а тому відповідає вимогам кримінального процесуального закону, зазначеним в ч. 4 ст. 182 КПК України, згідно яких розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Такий розмір застави, на думку колегії суддів, є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні, не порушує права підозрюваного, та підстав вважати його необґрунтованим або недостатнім, колегія суддів не вбачає.

Порушень норм кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає.

Таким чином, рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, вирішено з дотриманням вимог статей 177, 178, 182, 182 КПК України, ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційні скарги прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 задоволенню не підлягають.

-8-

При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду ні стороною обвинувачення, ні стороною захисту не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки суду; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

апеляційні скарги прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_8 та захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06. 10. 2021 про обрання щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 362, ч. 2 ст. 364 КК України запобіжного заходу у вигляді застави,- без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді