Справа №: 343/2150/21
Провадження №: 1-кп/0343/161/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 грудня 2021 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду в м.Долина ІваноФранківської області матеріали кримінального провадження №1-кп/0343/161/21, внесеного до ЄРДР за № 0000103 від 07.08.2021 про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, який має вищу освіту, працюючого в ПРЦЕО НГВУ «Долинанафтогаз» на посаді слюсаря з ремонту технологічних установок, вдівця, раніше несудимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2ст.286 КК України,
з участю: прокурора - ОСОБА_4 ,
представника потерпілого - адвоката ОСОБА_5 ,
захисника - адвоката ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,-

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_3 керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху , що спричинило потерпілому ОСОБА_7 , тяжкі тілесні ушкодження.
Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин:
ОСОБА_3 , 06.08.2021 приблизно в 14 год 47 хв керуючи технічно справним автомобілем Opel Sintra, номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись автошляхом Р-21 (Долина-Хуст) в світлу пору доби, проїзною прямою частиною дороги із сухим покриттям, по вулиці Обліски, що в м. Долина, в напрямку кільцевої розв`язки з автошляхом Н-10 Стрий - Івано-Франківськ - Чернівці - Мамалига та, наближаючись до пішохідного переходу, який обладнаний дорожнім знаком 5.35.2 «Пішохідний перехід» та розміткою 1.14.1 («зебра») відповідно Правил дорожнього руху України, проявив неуважність, у результаті чого не помітив, що пішохід ОСОБА_7 розпочав перетинати проїзну частину дороги в межах пішохідного переходу, рухаючись справа наліво по ходу руху автомобіля ОСОБА_3 , який не надав переваги в русі пішоходу, при цьому маючи об`єктивну можливість бачити, що проїжджу частину дороги перетинає пішохід, продовжив рух, не переконавшись, що це буде безпечним і створить перешкоди або небезпеку іншим учасникам руху, внаслідок чого допустив наїзд на пішохода. Тим самим, водій ОСОБА_3 порушив вимоги Правил дорожнього України, а саме:

п. 2.3. б) який вказує, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не відволікатися від керування транспортним засобом у дорозі;

п. 12.3., де зазначено, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Внаслідок порушення водієм ОСОБА_3 Правил дорожнього руху України відбулась дорожньо-транспортна пригода, у результаті якої ОСОБА_7 отримав тяжкі тілесні

ушкодження, небезпечні для життя в момент спричинення, у вигляді закритої черепно-мозкової травми з переломом правої скроневої кістки, епідуральною гематомою (крововиливи над твердою мозковою оболонкою) на рівні скроневої ділянки, субарахноідальним крововиливом (крововиливом під павутинну оболонку), забоєм головного мозку середнього ступеню, розривом правої барабанної перетинки, забоєм м`яких тканин з саднами у волосистій частині голови.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину у вчиненому визнав повністю, та надав суду показання, що він проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
06.08.2021 приблизно в 14 год 50 хв він, керуючи автомобілем Opel Sintra, рухаючись по вул. Обліски м.Долина, в напрямку кільцевої розв`язки, та наближаючись до пішохідного переходу не помітив, через стоячі справа автомобіля ,що пішохід розпочав перетинати проїзну частину дороги в межах пішохідного переходу. Побачивши пішохода в останній момент, він загальмував, однак зіткнення не вдалось уникнути. Після настання ДТП, він самостійно надав першу медичну допомогу потерпілому, та викликав швидку медичну допомогу.Після приїзду карети швидкої медичної допомоги, та надання первинної медичної допомоги, потерпілого було госпіталізовано до лікувального закладу. Він розумів, що в лікувальному закладі виникне необхідність в придбанні медпрепаратів, а тому поїхав за потерпілим у лікарню. В подальшому він щоденно цікавився станом здоров`я потерпілого в лікувальному закладі, з метою забезпечити його необхідною допомогою. Він добровільно відшкодував потерпілому витрати на лікування та інші матеріальні збитки, пов`язані із пригодою . Свою вину у вчиненні ДТП визнає повністю, щиросердечно кається в скоєному, просить його суворо не карати.
Оскільки він визнає свою вину повністю, просить суд не допитувати потерпілого ОСОБА_7 , свідків по даній справі, не досліджувати письмові докази. Його позиція є добровільною та істинною, розуміє, що в разі оскарження вироку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Потерпілий ОСОБА_7 , в судове засідання не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений судом, подав заяву, згідно якої вказав, що ОСОБА_3 вибачився перед ним, відшкодував матеріальну та моральну шкоду в повному обсязі. Просить його суворо не карати (а.с.18).
Представник потерпілого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_5 (ордер серії ІФ №1017309 а.с.20)в судовому засіданні зазначила, що потерпілий ОСОБА_7 претензій матеріального чи морального характеру до ОСОБА_3 , не має, цивільний позов не заявляв і не буде заявляти, шкода йому відшкодована, просить обвинуваченого суворо не карати .
Враховуючи показання обвинуваченого, а також те, що він не не оспорює фактичні обставини справи , які вказані в обвинувальному акті, учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, не наполягають на дослідженні інших доказів у справі, розуміють неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та правдивості їх позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх допитом обвинуваченого, представника потерпілого, та дослідженням даних, які характеризують особу обвинуваченого.
Аналізуючи здобуті та перевірені в судовому засіданні докази суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 , слід кваліфікувати за ч.2 ст.286 КК України, оскільки він керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому ОСОБА_7 , тяжкі тілесні ушкодження.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 58), позитивно характеризується по місцю роботи (а.с. 61) раніше несудимий (а.с. 60), в КНП "ПОКЦПЗ ІФ ОР" не звертався, амбулаторну допомогу не отримує (а.с. 59 ).
Згідно досудової доповіді ст.інспектора Калуського РС №1 філії ДУ « Центр пробації в Івано-Франківській області» ОСОБА_8 від 17.12.2021 - ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як низький, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб - низький, виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (в т.ч. окремих осіб).

На думку Калуського РС №1 виконання покарання в громаді можливо за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень .
У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладання на правопорушника обов`язків: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації (а.с.27-29).
Ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 , передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».
У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
У відповідності до ст. 65 КК України - особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Згідно з ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
Суд, призначаючи покарання , необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
До обставин, що пом`якшують покарання суд відносить те, що ОСОБА_3 у вчиненому щиросердечно розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, позитивно характеризується з місяця роботи, хворіє, потерпілий та його представник просить його суворо не карати.
Обставин, які обтяжують покарання в судовому засіданні не здобуто.
Суд враховуючи всі обставини справи, особу винного, приходить до висновку , що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції його від суспільства, тому відносно нього слід обрати покарання в межах санкції ч.2 ст.286 КК України у вигляді позбавлення волі, з застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України.
На думку суду саме таке покарання буде справедливим та законним з врахуванням всіх фактичних обставин по кримінальному провадженню у їх сукупності, що відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого ОСОБА_3 , та буде необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень ним та іншими особами, буде відповідати принципу співрозмірності конкретних кримінально протиправних діянь, вчинених обвинуваченим з призначеним йому покаранням .
В ході досудового слідства по справі проведено судові експертизи фахівцями науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів. Витрати, пов`язані з проведенням експертних досліджень, на підставі ст. 118 КПК України, включаються судом у процесуальні витрати і підлягають стягненню з обвинуваченого, оскільки відповідно до ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
З довідки Івано-Франківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру (а.с. 57) встановлено, що витрати на проведення експертизи № СЕ-19/109-21/9375-ІТ від 21.09.2021, становлять 1372,96 гривень.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Питання речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог статті 100 КПК України.
Керуючись ст.ст.100, 349,368,373, 374, 381, 382,394 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України, призначивши покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки безпозбавленням права керувати транспортними засобами .
На підставі статті 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання з іспитовим строком 1 (один) рік.
На підставі статті 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави 1372 (одна тисяча триста сімдесят дві) гривні 96 коп., відшкодування витрат пов`язаних з наданням експертних послуг.
Запобіжний захід, не обирався.
Цивільний позов не заявлявся.
Після набрання вироком законної сили скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Долинського районного суду Івано-Франківської області від 10 серпня 2021 року в кримінальному провадженні № 0000103 від 07.08.2021, за ч.1 ст.286 КК України, в частині позбавлення права на відчуження.
Речові докази по справі після набрання вироком законної сили :
автомобіль марки "Opel Sintra", реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути законному користувачу, ОСОБА_3 ;
диск з відеозаписамисh12_4611, сh12_5531, сh12_5929,

сh 12_5856, сh 12_0226 з камер відеоспостереження розташованих в м.Долина по вул.Обліски та по вул.Міцкевича за період часу з 14:30год. до 15:30 год. 06.08.2021 - зберігати в матеріалах кримінального провадження.
СD диск з фотознімками:
рhоtо 282386779(1), рhоtо 282386779, рhоtо 282386780, рhоtо 282386781, рhоtо 282386782, рhоtо 282386783, рhоtо 282386783(1) з місця ДТП в м.Долина по вул.Обліски - зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Медичні документи на ім`я ОСОБА_7 : два оптичні диски, світлокопію карти виїзду швидкої медичної допомоги № 270, медичну карту стаціонарного хворого № 12425/2021, аркуш фотопаперу з рентгенограмами №8354, інтерпретовану амбулаторну картку на шкільному зошиті- повернути Комунальному некомерційному підприємству «Долинська багатопрофільна лікарня» Долинської районної ради Івано-Франківської області.
На вирок суду сторонами може бути подана апеляція до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок суду ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя :