Провадження № 1кс/712/6255/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2021 року Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянув в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси внесене у кримінальному провадженні № 0000124від 11.1.2021 слідчим третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_6 клопотання погоджене прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Байбузи Черкаського району Черкаської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який перебуває на посаді молодшого інспектора 2 категорії ВРіО ДУ «Черкаський слідчий ізолятор», українця, громадянина України, раніше не судимому, підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_6 звернулася до суду з клопотанням погодженим прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , перебуваючи, згідно наказу Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор» № 53/ОС-21 від 31.03.2021, на посаді молодшого інспектора 2 категорії ВРіО ДУ «Черкаський слідчий ізолятор», маючи спеціальне звання сержанта внутрішньої служби, в силу Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», будучи працівником правоохоронного органу, при цьому постійно здійснюючи функції представника влади та у відповідності до ч. З ст. 18 КПК України та п. 1 Примітки до ст. 364 КК України, з моменту призначення на вказану посаду будучи службовою особою правоохоронного органу, всупереч посадовій інструкції, Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», незаконно намагався збути у місця позбавлення волі особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс за наступних обставин.
Так, ОСОБА_5 , обіймаючи зазначену посаду, будучи зобов`язаним відповідно до вимог Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» забезпечувати правопорядок, додержуватись вимог режиму, правил внутрішнього трудового розпорядку в установі виконання покарань, приблизно о 18:45 прибув на чергування до ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» за адресою: м. Черкаси, вул. Благовісна 234, маючи при собі речовину рослинного походження зеленого кольору, що є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, який був поміщений у згорток із полімерної плівки та полімерний предмет зеленого кольору, схожий на гранату, приховав їх під резинкою власних штанів та нижньої білизни.
Реалізовуючи свій злочинний план, спрямований на збут невстановленим досудовим розслідуванням особам, що утримуються у даній установі особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу масою 6,075 грам., ОСОБА_5 зайшов у приміщення ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» маючи при собі приховані під резинкою власних штанів та нижньої білизни згорток із полімерної плівки та полімерний предмет зеленого кольору, схожий на гранату із вмістом речовину рослинного походження зеленого кольору, що є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, де одразу ж був викритий начальником відділення вказаної установи, який під час огляду ОСОБА_5 та його особистих речей у приміщенні кімнати огляду адміністративної будівлі Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор» виявив під резинкою його штанів та нижньої білизни згорток із полімерної плівки та полімерний предмет зеленого кольору, схожий на гранату із вмістом подрібненої речовини рослинного походження зеленого кольору, що є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом масою 6,075 грам. Тобто, ОСОБА_5 не виконав усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця з причин, що не залежали від його волі.
25.11.2021 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 письмово повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 15, ч. 2 ст. 307 КК України незакінченому замаху на збут особливо небезпечних наркотичних засобів у місця позбавлення волі.
Обставинами, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) є: повідомлення Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор» щодо виявлення кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_5 ; Протокол огляду місця події від 11.11.2021, в ході якого було вилучено два поліетиленові пакети із вмістом подрібненої речовини рослинного походження зеленого кольору, що є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом; висновок експерта № СЕ-19/124/21/13393-НЗПРАП від 18.11.2021; протокол допиту свідка ОСОБА_8 ; інші матеріали кримінального провадження.
Метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 згідно ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним (обвинуваченим) покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні;перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 307 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити вищевказані дії, що зазначені в п.п.1-4 ст.177 КПК України.
Обставинами, які дають підстави зробити висновки про наявність вищевказаних ризиків є: 1). кримінальне правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_5 має високий ступінь суспільної небезпеки, так як скоєно службовою особою правоохоронного органу, яка повинна мати високі моральні якості, бути принциповим і непримиренним до порушень законів, поєднувати виконання своїх професійних обов`язків зі справедливістю та непідкупністю; особисто суворо додержуватися вимог закону; сприяти своєю діяльністю утвердженню верховенства закону; 2). кримінальне правопорушення (злочин), у якому підозрюється ОСОБА_5 зумовлене негативними наслідками для суспільства. Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням має забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що саме по собі вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти наявним ризикам у кримінальному провадженні; 3). підстави для застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою відсутні, тому що він притягується до відповідальності за вчинення тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів покарання за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років.
Також встановлено обставини, які виправдовують тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 та підтверджують наявність зазначених ризиків.
Так ОСОБА_5 не з`явився на виклик до слідчого, у зв`язку з чим17.11.2021 слідчим суддею Соснівського районного суду м. Черкаси винесена ухвала про здійснення приводу ОСОБА_5 .
Указане свідчить про те що, підозрюваний ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування та перебуваючи на волі, для уникнення від кримінальної відповідальності, може використати свої повноваження та зв`язки для:незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, та учасників кримінального провадження;перешкоджання кримінальному провадженню іншим способом.
Слідчий в клопотанні вказує,що враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 вказаного кримінального правопорушення, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, негативно впливати на хід досудового розслідування та судового розгляду шляхом незаконного впливу на свідків, виникла необхідність у обранні відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Враховуючи викладене, у разі задоволення клопотання вбачається за доцільне визначити ОСОБА_5 заставу у порядку, передбаченому абз. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, у розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки менший розмір застави не здатний забезпечити виконання особою, що підозрюється, у вчиненні тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні просили не застосувати до нього запобіжний захід пов`язаний з позбавленням волі, крім того слідчим та прокурором не доведено ризиків, які б давали підставу для застосування до підозрюваного запобіжний засіб тримання під вартою.

Слідчий суддя, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження приходить до наступного.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України та ст. 19 Закону України від 29 червня 2004 року № 1906-IV "Про міжнародні договори України" чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і застосовуються вони у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Міжнародні договори України, які набрали чинності у встановленому законом порядку та встановлюють інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідних актах законодавства України, мають перевагу над внутрішньодержавними законодавчими актами.
Відповідно до ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Відповідно до ст. 17 Закону України № 3477-IV від 23.02.2006 року «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до п.п. 3 та 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини - обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Крім того, згідно ст.5 Європейської конвенції з прав людини, яка у відповідності до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи. Крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом.

Так, у справі «Смирнов проти Росії» Європейський суд з прав людини наголосив, що особа, обвинувачена в скоєнні злочину, завжди повинна знаходитися на свободі, до закінчення розгляду справи, якщо Держава не зможе довести, що маються «умісні і достатні» причини взяти її під варту, і зокрема, коли є підстави вважати, що особа ухилятиметься від слідства та суду, перешкоджатиме встановленню істини у справі, або продовжить злочину діяльність.

В частині 3 ст. 5 Конвенції / правова позиція ЄСПЛ, викладена в п. 60 рішення від 06.11.2008 року у справі "Єлоєв проти України"/ після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчинені злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого.

В своєму клопотанні слідчий та прокурор вказує, що до підозрюваного ОСОБА_5 необхідно обрати міру запобіжного заходу тримання під вартою, що дасть необхідність запобігання спробам переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконному впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, але доказів не надано.

При формуванні внутрішнього переконання слідчого, прокурора, слідчого судді, врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпеки цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятися від слідства й суду. Проте сам по собі факт тяжкості злочину, який інкримінується особі, не може бути підставою для застосування запобіжного заходу, оскільки це суперечило б презумпції невинуватості. У цьому ключі послідовною та логічною є позиція Європейського суду з прав людини, яка зводиться до наступного: небезпека можливості переховуватися від правосуддя не може вимірюватися виключно на підставі суворості можливого вироку. Наявність сильної підозри в тому, що особа вчинила тяжкий злочин, є, звичайно, таким чинником, що відноситься до суті питання, однак сама по собі така підозра не може бути виправданням довготривалому утриманню під вартою. Небезпека переховування особи від правосуддя повинна оцінюватися не лише у світлі тяжкості покарання, але й виходячи з усіх інших обставин, які можуть або підтвердити наявності такої небезпеки, або звести її до такого мінімуму, що попереднє ув`язнення виявиться невиправданим.

В даному випадку слідчим та прокурором не доведено та не надано письмових доказів того, що в даному випадку виникли ризики передбачені вимоги ст.177 КПК України.

Посилання слідчого на те, що ОСОБА_5 не з`явився на виклик до слідчого, не може бути підставою для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під варто, постільки, як вбачається із ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси, ОСОБА_5 викликався до слідчого в якості свідка. Крім того, в судовому засіданні ОСОБА_5 пояснив, що його неявка до слідчого 15.11.2021 року була зумовлена звернення до адвоката для надання йому юридичної допомоги і слідчого він про це повідомив в телефонному режимі.

Судом встановлено, що підозрюваний має постійне місце проживання та роботи, міцні соціальні зв`язки, одружений, на утриманні має дружину та малолітню доньку, до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується позитивно та з урахуванням того, що досудовим розслідуванням не встановлено нових даних, за допомогою яких би обґрунтовувалася неможливість запобігання зазначеним ризикам будь-яким із передбачених ч.1 п.1,3,4,5 ст. 177 КПК України, тому за таких обставин суд вважає, що підозрюваний ОСОБА_5 не потребує ізоляції від суспільства та є можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, а саме особистого зобов`язання.

Керуючись ст. ст. 40, 131-132, 176-178, 179-184, 194, 196, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та служби.

- здати на зберігання слідчому свій паспорт та інші документи, що дають право на виїзд за кордон;

- утримуватися від спілкування з свідками, експертами за відсутністю слідчого, прокурора або захисника;

Виконання ухвали покласти на слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_6 .

Копію ухвали суду вручити підозрюваному ОСОБА_5 , слідчому, та прокурору для відома та контролю за її виконанням.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Копію цієї ухвали мені вручено « » листопада 2021 року о « » год. « » хв.
Одночасно роз`яснено порядок її оскарження.

Підозрюваний: ОСОБА_5