Справа № 755/7895/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" листопада 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0003719 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Києва, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в:

09 травня 2019 року, о 09 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , перебував за адресою: м. Київ, Харківське шосе, 18, де побачив раніше невідомого йому ОСОБА_5 , який спав на лавці поблизу будинку, на шиї в якого побачив ланцюжок з металу жовтого кольору та хрестик.

В цей час у ОСОБА_4 виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна потерпілого ОСОБА_5 , а саме ланцюжок з металу жовтого кольору та хрестик. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна потерпілого ОСОБА_5 , проходячи повз потерпілого, ОСОБА_4 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, різким ривком зірвав з шиї останнього ланцюжок з металу жовтого кольору та хрестик вартістю 300 гривень, після чого намагався непомітно залишити місце вчинення злочину, проте, його помітив перехожий ОСОБА_6 , який голосно висловив вимогу ОСОБА_4 припинити протиправні дії, на що ОСОБА_4 не відреагував, та зник з місця скоєння злочину, утримуючи при собі викрадене майно, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), тобто кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 186 КК України.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України визнав повністю та показав, що 09 травня 2019 року, о 09 годині 00 хвилин, він перебував за адресою: м. Київ, Харківське шосе, 18, де побачив раніше невідомого йому ОСОБА_5 , який спав на лавці поблизу будинку, на шиї в якого побачив ланцюжок та хрестик, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, ривком зірвав з шиї останнього ланцюжок та хрестик, після чого втік з місця скоєння злочину, шкодує про вчинене, щиро каявся, прохав його суворо не карати та зазначив, що всі обставини, викладені в обвинувальному акті, а саме: дата, час, місце скоєння ним кримінального правопорушення, відповідають дійсності.

Покази ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.
За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, а саме: матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 .

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю підтверджується його показаннями, щирим каяттям у скоєному та наведеними вище письмовими документами.
Аналізуючи наведене, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабежу) і тому знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 186 КК України.
Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії середньої тяжкості, конкретні обставини кримінального провадження, дані про його особу, а саме: під наглядом у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, відповідно до розписки потерпілого, шкоду відшкодував у повному обсязі, претензій майнового характеру до нього не має, раніше не судимий.
Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає пом`якшуючою обставиною щире каяття обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненому.
Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Виходячи з наявності наведених вище обставин, які пом`якшують покарання та з урахуванням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає за необхідне обрати обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі, але з урахуванням обставин кримінального провадження, наявності пом`якшуючих обставин та відсутність обтяжуючих обставин, суд дійшов висновку, що його перевиховання й виправлення можливе без ізоляції від суспільства, вважає за доцільне застосувати положення ст. 75 КК України, звільнивши ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, поклавши на обвинуваченого обов`язки, визначені п.п.2-4 ч. 1 ст. 76 КК України.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Процесуальні витрати у кримінальному проваджені відсутні.
Речові докази у кримінальному проваджені вирішено, відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим за ч. 1 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Процесуальні витрати у кримінальному проваджені відсутні.
Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: ланцюжок з хрестиком з металу жовтого кольору, які передані під розписку на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити у володінні останнього.
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя