№ 143/44/22
ВИРОК
Іменем України

18.02.2022р. м. Погребище

Погребищенський районний суд Вінницької області, в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Погребище кримінальне провадження, що зареєстроване в ЄРДР 12.01.2022 за № 0000012 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Спичинці Погребищенського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, не працюючого, раніше судимого, а саме: 10.07.1996 року Погребищенським районним судом за ч. 3 ст. 140 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки із конфіскацією майна; 12.02.1999 Жовтневим районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 229-6 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік; 23.01.2003 Погребищенським районним судом за ч. 1 ст. 263 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі с. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробуваним терміном 3 роки; 22.04.2004 Погребищенським районним судом за ч. 3 ст. 185, ст. 69 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст. 71 КК України приєднано невідбутий термін за вироком Погребищенського районного суду від 23.01.2003 і призначено 2 роки позбавлення волі; 05.06.2008 Погребищенським районним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки; 19.10.2011 Погребищенським районним судом за ст. 395 КК України до 1 місяця арешту; 16.12.2013 Погребищенським районним судом за ч. 1 ст.309, ч.2 ст.309, ч.2 ст.185, ч. 1 ст.263, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі; 05.11.2014 Погребищенським районним судом за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. ст. 71, 72 КК України частково приєднано покарання за вироком Погребищенського районного суду від 04.02.2014 та призначено остаточне покарання 3 роки і 2 місяці позбавлення волі; 02.11.2017 Погребищенським районним судом за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від призначеного покарання звільнений із іспитовим строком 1 рік 6 місяців; 02.03.2018 Погребищенським районним судом за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, відповідно до ст.71 КК України приєднано покарання за вироком Погребищенського районного суду від 02.11.2017 та призначено остаточне покарання 4 роки 6 місяців позбавлення волі; 01.07.2019 Липовецьким районним судом Вінницької області за ч.2 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, відповідно до ч.4 ст.70 КК України, ураховуючи вирок Погребищенського районного суду Вінницької області від 02.03.2018, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років; на підставі ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 22.07.2021 звільнений умовно-достроково 30.07.2021 з не відбутим строком покарання 1 рік 6 місяців 7 днів,

у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст.162 КК України, -

В с т а н о в и в:

ОСОБА_4 07.01.2022, близько 20 год., точного часу органом досудового розслідування не встановлено, не маючи належних умов для проживання у власному будинку, з метою ночівлі, прийшов на територію домогосподарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , власницею якого являється відома йому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Підійшовши до вхідних дверей будинку, ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, застосовуючи силу рук, шарпнув за навісний замок, внаслідок чого вийнявся скобель з лутки дверей.

В подальшому, ОСОБА_4 , в порушення вимог ст.30 Конституції України, згідно з якою «Кожному гарантується недоторканість житла чи іншого володіння», діючи умисно, таємно, без відома та згоди власниці, всупереч її волі, не маючи на те законних підстав, самовільно, незаконно проник до житлового будинку ОСОБА_5 , де перебував до 08 год. 08.01.2022.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованому йому кримінальному проступку визнав повністю, за обставин викладених у обвинувальному акті та своїми показами повністю підтвердив місце, час та обставини вчинення кримінального проступку. Вказав, що незаконно проник у будинок, оскільки не має де жити.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, подала заяву у якій справу просила розглянути у її відсутності. Вказала, що матеріальних претензій до обвинуваченого не має та просила його суворо не карати.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим у вчиненні кримінального проступку повністю, його показання відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються, його позиція є добровільною та істинною, то суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст встановлених досудовим слідством обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також судом роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Крім визнання своєї вини ОСОБА_4 , його винуватість в скиненні кримінального проступку підтверджується наступними доказами:

-Рапортом інспектора-чергового ЧЧ СМ відділу поліції №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 від 12.01.2022, згідно з яким 12.01.2022 о 10:48 год. до ЧЧ СПД №2 ВП №4 надійшла заява від ОСОБА_5 про те, що в період часу з 07.01.2022 по 11.01.2022 невідома особа, шляхом виймання скоби замка вхідних дверей проникла в середину належного їй будинку, що розташований в АДРЕСА_1 , чим порушила її право на недоторканість житла (а. с.20-21);

-Заявою ОСОБА_5 про незаконне проникнення у належний їй будинок (а. с. 22);

-Протоколом огляду місця події від 12.01.2022, а саме домогосподарства ОСОБА_5 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , з фототаблицею до нього (а. с. 23-32);

-Довідкою виконавчого комітету Погребищенської міської ради Вінницького району Вінницької області від 13.01.2022 №02-08/133, згідно з якою будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_5 (а. с.35).

Суд вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого.

Згідно з ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір.

Згідно з п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Водночас суди мають враховувати й вимоги Кримінально-процесуального кодексу України стосовно призначення покарання.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне кваліфікувати дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.162 КК України порушення недоторканості житла, тобто незаконне проникнення до житла чи іншого володіння особи.

Як особа ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується негативно (а. с. 59), на обліку у лікаря нарколога і у лікаря психіатра не перебуває (а. с.60). Раніше неодноразово судимий (а. с. 37-56).

При призначенні покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України є проступком, конкретні обставини справи, вказані дані про особу ОСОБА_4 , його щире каяття, активне сприяння розкриттю даного кримінального проступку, що відповідно до ст.66 КК України є обставинами, які пом`якшують покарання.

Обставиною, яка згідно зі ст.67 КК України обтяжує покарання обвинуваченому є рецидив злочину.

З врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції ч.1 ст. 162 КК України у виді обмеження волі. Обрана міра покарання за глибоким переконанням суду відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованою та буде відповідати цілям покарання.

Крім того, призначаючи ОСОБА_4 покарання, суд враховує те, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення у період невідбутого покарання за вироком Липовецького районного суду Вінницької області від 01.07.2019, яким його засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, відповідно до ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, ураховуючи вирок Погребищенського районного суду Вінницької області від 02.03.2018, шляхом часткового складання покарань, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років (а. с. 55-56), оскільки ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.07.2021 його звільнено умовно-достроково від подальшого відбування покарання з не відбутим строк 1 рік 6 місяців 7 днів (а. с. 58).

Згідно з ч.1 ст.71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24 жовтня 2003 року, невідбутою частиною покарання за попереднім вироком треба вважати, зокрема, частину покарання, від відбування якого особу звільнено умовно-достроково (статті 81, 107 КК). Також у разі, коли особа була засуджена до арешту або позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням (статті 75, 104 КК) або була звільнена від відбування покарання умовно-достроково (статті 81, 107 КК) і в період іспитового строку або строку умовно-дострокового звільнення вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, зокрема й тоді, коли останнім за часом вироком призначаються більш м`які види покарання.

Відповідно до п.п. «б» п.1 ч.1ст.72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 остаточного покарання у виді позбавлення волі із застосуванням положення ч. 1 ст. 71, п.п. «б» п.1 ч.1 ст.72 КК України та до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати не відбуте покарання за вироком Липовецького районного суду Вінницької області від 01.07.2019.

Судові витрати відсутні.

Речових доказів немає.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ч.1 ст.162, ст. ст. 71, 72 КК України, ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

Ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст.162 КК України та призначити покарання у виді 2 (два) роки обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, п.п. «б» п.1 ч.1 ст.72 КК України до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Липовецького районного суду Вінницької області від 01.07.2019 та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків у виді 2 (два) роки позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Погребищенський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визначено судом недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя