Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2022 м. Київ
Подільський районний суд міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 ,
та їх захисника адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Києві, під час розгляду кримінального провадження №0001088 від 05 травня 2021 року, клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжних заходів, щодо обвинувачених:
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Камянка, Камянського району, Черкаської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 ,
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Київ, громадянина України, з вищою освітою, працюючого директором ТОВ «Новатехно» неодруженого, не працюючого, утриманців не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 ,
ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м.Києва, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, дітей не утриманні не маючого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_5 , , фактично проживаючого в АДРЕСА_6 ,
обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
01 жовтня 2021 року до Подільського районного суду міста Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001088 від 05 травня 2021 року про обвинувачення ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.185 КК України.
01 жовтня 2021 року ухвалою суду призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 05 жовтня 2021 року частково задоволено клопотання прокурора та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_5 на строк до 03 грудня 2021 року включно, а також обрано обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
12 листопада 2021 року ухвалою суду призначено справу до судового розгляду.
Ухвалою суду від 30 листопада 2021 року продовжено дію обраних раніше запобіжних заходів обвинуваченим.
20.01.2022 року прокурор ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотаннями про продовження обвинуваеним ОСОБА_5 , ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та продовження дії покладених на нього обов`язків.
У своїх клопотаннях та під час розгляду клопотання в суді зазначив, що на даний момент продовжують існувати ризики, які були підставою застосування запобіжних заходів раніше.
Обвинувачений ОСОБА_6 проти задоволення клопотання заперечив, зазначивши, що прокурором не доведено наявність ризиків, на які він посилається, просив обрати йому запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_7 заперечили проти задоволення клопотання та просили обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, зазначали, що обвинувачений має місце роботи та проживання, по місцю роботи характеризується позитивно, вважали що заявлені прокурором ризики існують тільки на словах та жодним чином не підкріплені доказами.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_7 проти продовження запобіжного заходу та раніше визначених обов`язків обвинуваченому ОСОБА_4 не заперечили та висловились проти задоволення клопотання прокурора щодо обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_5 оскільки вважали їх необгрунтованими.
Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали клопотання суд приходить до наступних висновків.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків.
Обрання менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою не буде сприяти меті та завданням кримінального провадження на даній стадії, обвинувачені не зможуть дотриматись належної процесуальної поведінки.
Вищевикладене свідчить про те, що у разі обрання обвинуваченим менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, буде неможливо запобігти наявним ризикам, які передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Розглянувши клопотання, заслухавши прокурора, обвинувачених та їх захисників, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Зокрема, ризиком того, що обвинувачені можуть переховуватись від суду є те, що вони, усвідомлюючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, можуть умисно переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів .
Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).
Крім того ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови»).
Надаючи оцінку можливості обвинувачених переховуватися від суду або незаконно впливати на інших учасників провадження, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останні з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину можуть вдатися до відповідних дій.
Злочин, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.
Так, обвинувачений ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий за вчинення майнових злочинів та злочинів пов`язаних з незаконним зберіганням зброї, не одружений, на утриманні дітей немає, суд критично ставиться до відомостей про наявне у нього місце праці, оскільки з доданою стороною захисту характеристики незрозуміло ким вона підписана, в той час як обвинувачений займає посаду директора.
Обвинувачений ОСОБА_6 неодружений, не працюючий, утриманців не має, раніше неодноразово судимий за вчинення майнових злочинів.
Обвинувачений ОСОБА_4 , також раніше судимий за вчинення майнових злочинів, має на утриманні дитину віком один місяць, одружений, на протязі тривалого строку застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, його не порушував, має місце проживання разом із дружиною.
Враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винними у вчиненні кримінального правопорушення, що дає підстави дійти до висновку, що існують ризики втечі та вчинення інших кримінальних правопорушень, впливу на інших учасників процесу.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 3 роки.
Враховуючи характер інкримінованих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 кримінальних правопорушень за ч. 3 ст. 185 КК України, які є злочинами проти власності, те, що обвинувачені не мають міцних соціальних зв`язків, які б стримували від ухилення від суду, суд вважає, що ризики, про які вказує прокурор, наявні.
В той же час із врахуванням процесуальної поведінки ОСОБА_4 та наявності у нього міцних соціальних зв`язків, суд вважає що продовження щодо нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а не тримання під вартою, забезпечить виконання ним необхідних процесуальних обов`язків.
Враховуючи особу обвинувачених та спосіб вчинення кримінального правопорушення, суд вважає за необхідне залишити раніше визначений розмір застави обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , як альтернативу тримання під вартою, без змін та продовжити їм строк тримання під вартою на 60 днів. На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 181, 183-186, 194, 331 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора про продовження запобіжних заходів обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 - задовольнити.
Продовжити дію існуючої міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинуваченому за ч. 3 ст. 185 КК України, до 20.03.2022 року, включно.
Визначений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ухвалою суду від 05.10.2021 року розмір застави та умови звільнення, у разі внесення застави, залишити без змін.
Продовжити дію існуючої міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , обвинуваченому за ч. 3 ст. 185 КК України, до 20.03.2022 року, включно.
Визначений ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ухвалою суду від 05.10.2021 року розмір застави та умови звільнення, у разі внесення застави, залишити без змін.
Продовжити запобіжний захід ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вигляді домашнього арешту, строком на 60 днів з 20 січня 2022 року по 20 березня 2022 року включно, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою : АДРЕСА_2 .
У відповідності до вимог ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинувченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- прибувати до суду за викликом;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- не залишати з 22:00 год. до 07:00 год. наступного дня місце проживання, а саме: АДРЕСА_2 без дозволу прокурора або суду;
- утримуватися від спілкування з особами, які мають статус потерпілих, свідків та обвинувачених у кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Строк виконання покладених обов`язків становить 60 днів з дня постановлення ухвали про продовження строку дії запобіжного заходу, тобто до 20 березня 2022 року.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що відповідно до ч.5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, у якому він перебуває під домашнім арештом, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Контроль за виконанням цієї ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні.
Ухвалу про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до органу Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_4 .
Строк дії ухвали визначити по 20 березня 2022 року включно або до постановлення нової ухвали про продовження строку дії запобіжного заходу, або зміни обвинуваченим запобіжного заходу.
Копію ухвали направити у ДУ «Київський слідчий ізолятор» та вручити учасникам судового розгляду.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Контроль за виконанням ухвали покласти на Подільську окружну прокуратуру міста Києва.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Повний текст ухвали складено та підписано 21 січня 2022 року.
Суддя ОСОБА_8