справа № 1-13/2010
провадження № 1-і/361/1/21
ПОСТАНОВА
Іменем України
16 грудня 2021 року м. Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
засудженого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_4 про поновлення строку на касаційне оскарження вироку Апеляційного суду Київської області від 15.07.2010 стосовно ОСОБА_4 та ОСОБА_6 -
в с т а н о в и в :
19.07.2021 до Броварського міськрайонного суду Київської області з Київського апеляційного суду на підставі ухвали від 17.06.2021 надійшли матеріали клопотання засудженого ОСОБА_4 про поновлення строку на касаційне оскарження вироку Апеляційного суду Київської області від 15.07.2010 стосовно

ОСОБА_4 та ОСОБА_6 .

Із клопотання вбачається, що вироком Апеляційного суду Київської області від 15.07.2010 ОСОБА_4 визнано винним і засуджено за ч. 2 ст. 147, ч. 4 ст. 187,

п. п. 3, 6, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією майна; за ч. 4 ст. 189 КК України виправдано. Ухвалою колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного суду України від 14.07.2011 вирок Апеляційного суду Київської області від 15.07.2010 змінено з вироку виключено рішення суду про визнання, як доказ показань засудженого ОСОБА_4 , які він давав під час проведення з ним судово-психіатричної експертизи; ОСОБА_6 пом`якшено покарання за п. п. 3, 6, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна та вважати засудженим за сукупністю злочинів до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна; у решті вирок залишено без змін. Засуджений ОСОБА_4 в передбачений ст. 386 КПК України (1960 року) строк скористався не в повному обсязі, оскільки справа була не повністю вивчена та неправильно застосовано кримінальний закон, істотно порушено КПК України, що перешкодило повному й всебічному розгляду справи, постановлення законного, обґрунтованого та справедливого вироку. Так, на клопотання засудженого від 25.01.2021 щодо направлення йому копії доповнення до касаційної скарги і додатків до неї з Апеляційного суду Київської області ним отримано лист № 01-15/18/2021 від 15.02.2021 про те, що зазначені в доповненнях до касаційної скарги від 01.06.2011 додатки на 68 аркушах в матеріалах кримінальної справи № 1-13/2010 відсутні. Наведені обставини свідчать про те, що вказані матеріали не були враховані під час розгляду справи Верховним судом України, відтак позбавили ОСОБА_4 права на захист.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 і його захисник ОСОБА_5 клопотання підтримали та просили його задовольнити з підстав наведених в ньому.

Прокурор ОСОБА_3 заперечила проти задоволення клопотання, оскільки саме клопотання зводиться до його непогодження з рішенням суду, а саме оскарження міри покарання.

Інші учасники процесу до суду не викликались, оскільки в направлених до Броварського міськрайонного суду Київської області матеріалах відомості про них відсутні.

Заслухавши пояснення засудженого ОСОБА_4 , врахувавши думки захисника засудженого та прокурора, дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог п. 15 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України (в редакції 2012 року), апеляційні та касаційні скарги, заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України у кримінальних справах, які були розглянуті до набрання чинності цим Кодексом, або у справах, розгляд яких не завершено з набранням чинності цим Кодексом, подаються і розглядаються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Таким чином, щодо розгляду даного клопотання про відновлення строку на касаційне оскарження вироку суду діють положення КПК України в редакції 1960 року.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 386 КПК України (1960 року), у разі подачі скарги чи подання з пропуском встановленого частинами першою і другою цієї статті строку і при відсутності клопотання про його відновлення скарга чи подання постановою судді визнається такою, що не підлягає розгляду. Цей строк може бути відновлений у випадках і в порядку, передбачених ст. 353 цього Кодексу.

У статті 353 КПК України (1960 року) закріплено, що у разі пропуску строку на апеляційне оскарження з поважних причин особи, які мають право на подання апеляції, можуть заявити клопотання перед судом, який постановив вирок чи виніс ухвалу, постанову, про відновлення пропущеного строку. Питання про відновлення строку вирішується в судовому засіданні судом, який розглядав справу. Про день і час розгляду клопотання своєчасно повідомляються сторони, неявка яких в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання. За результатами розгляду клопотання суд виносить ухвалу, постанову, якою відновляє пропущений строк або відмовляє у його відновленні і визнає касацію такою, що не підлягає розгляду.

При цьому, суд звертає увагу, що право на апеляційне та касаційне оскарження є частиною права на доступ до правосуддя, яке визначено пунктом 1 статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. При цьому нормами КПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Так, вироком Апеляційного суду Київської області від 15.07.2010 ОСОБА_6 визнано винним і засуджено за ч. 2 ст. 147, ч. 4 ст. 187, п. п. 3, 6, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією майна; за ч. 4 ст. 189 КК України виправдано; ОСОБА_4 визнано винним і засуджено за ч. 2 ст. 147, ч. 4 ст. 187, п. п. 3, 6, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією майна; за ч. 4 ст. 189 КК України виправдано. Ухвалою колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного суду України від 14.07.2011 вирок Апеляційного суду Київської області від 15.07.2010 змінено з вироку виключено рішення суду про визнання, як доказ показань засудженого ОСОБА_4 , які він давав під час проведення з ним судово-психіатричної експертизи; ОСОБА_6 пом`якшено покарання за п. п. 3, 6, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна та вважати засудженим за сукупністю злочинів до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна; у решті вирок залишено без змін.

Як вбачається з матеріалів справи за клопотанням засудженого ОСОБА_4 про поновлення строку на касаційне оскарження, 20.08.2010 ОСОБА_4 оскаржив вирок Апеляційного суду Київської області від 15.07.2010 до Верховного Суду України; 28.02.2011 направив доповнення до касаційної скарги з письмовими зауваженнями на протокол судового засідання; 01.06.2011 доповнення до касаційної скарги з додатками на 68 аркушах. Доповнення засудженого від 01.06.2011 з додатками на 68 аркушах було направлено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 02.06.2011, про що свідчить копія супровідного листа за підписом заступника начальника Київського СІЗО, та зареєстровано Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ 09.06.2011 за вх. № 933/0/5-11.

Згідно зі ст. 353 КПК України (1960 року), яка діяла на момент перегляду вироку Апеляційного суду Київської області від 15.07.2010 Верховним судом України, до розгляду справи касаційною інстанцією, але не пізніше як за три доби до нього учасники судового розгляду мають право подати безпосередньо до касаційної інстанції викладені на письмі додаткові до подання чи скарги доводи і міркування, а також свої зауваження на скарги інших осіб і подання прокурора. До початку розгляду в касаційній інстанції справи прокурор, який вніс подання, особа, що подала скаргу, мають право доповнити, змінити або відкликати їх.

Відповідно до листа ліквідаційної комісії Апеляційного суду Київської області

№ 01-15/18/2021 від 15.02.2021, зазначені в доповненнях до касаційної скарги

ОСОБА_4 від 01.06.2011 додатки на 68 аркушах в матеріалах кримінальної справи № 1-13/2010 відсутні.

З огляду на вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що під час касаційного перегляду вироку Апеляційного суду Київської області від 15.07.2010, Верховним Судом України не були досліджені додатки до доповнення засудженого ОСОБА_4 отримані ВСУ 09.06.2011, оскільки вказані документи відсутні в матеріалах кримінальної справи, що позбавило ОСОБА_4 належним чином реалізувати своє право на захист. При цьому право на змагальне провадження означає можливість для сторін знати і коментувати всі складові наданих доказів і всі зауваження, надані для того, щоб вплинути на рішення суду. Воно тісно пов`язане з принципом рівності сторін та входить до поняття справедливого судового розгляду в розумінні статті 6 параграфа 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, право на оскарження судового рішення, відповідно п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України є конституційною гарантією, фундаментальним принципом правосуддя і загальною засадою судочинства.

Незважаючи на те, що ОСОБА_4 реалізоване право на касаційне оскарження вироку Апеляційного суду Київської області від 15.07.2010, відсутність відповідних додатків до доповнення до касаційної скарги була виявлена лише після отримання ним відповіді ліквідаційної комісії Апеляційного суду Київської області.

З урахуванням вище викладеного, з метою відновлення прав ОСОБА_4 на захист, зокрема на касаційне оскарження вироку, та забезпечення в повній мірі реалізувати останнім свої права на доступ до правосуддя, суд вважає, що строк на касаційне оскарження засудженим був пропущений з поважних причин, а тому вважає за необхідне відновити пропущений строк на касаційне оскарження вироку Апеляційного суду Київської області від 15.07.2010.

На підставі викладеного та керуючись ст. 353, 386 КПК України (1960 року), п. 9, 14, 15 Перехідних положень КПК України 2012 року, суд -

п о с т а н о в и в :
Клопотання задовольнити.

Відновити засудженому ОСОБА_4 строк на касаційне оскарження вироку Апеляційного суду Київської області від 15.07.2010, яким його засуджено за ч. 2 ст. 147, ч. 4 ст. 187, п. п. 3, 6, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією майна; за ч. 4 ст. 189 КК України виправдано.

Передати матеріали справи до канцелярії суду для виконання вимог ст. 351, 389 КПК України (1960 року).

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1