ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1136/21 Справа № 932/8842/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисників ОСОБА_8 ,
потерпілого ОСОБА_9 ,
представника потерпілого ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги прокурора та адвоката ОСОБА_10 , який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_9 , на ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 25 лютого 2021 року про закриття кримінального провадження №0001391 за обвинуваченням ОСОБА_7 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.162, ч.2 ст.189, ч.1 ст.357 КК України,-
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 25 лютого 2021 року було закрито кримінальне провадження № 0001391 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 162, ч.2 ст.189, ч.1 ст.357 КК України на підставі п.10 ст.284 КК України.
Відмовлено ОСОБА_11 у прийнятті цивільного позову про відшкодування матеріальної та моральної шкоди зі ОСОБА_7 та цивільного позову з уточненнями про відшкодування матеріальної та моральної шкоди зі ОСОБА_7 .
Відмовлено ОСОБА_9 у прийнятті цивільного позову про відшкодування матеріальної та моральної шкоди зі ОСОБА_7 та цивільного позову з уточненнями про відшкодування матеріальної та моральної шкоди зі ОСОБА_7 .
Ухвала суду першої інстанції обгрунтована тим, що після повідомлення ОСОБА_7 24.04.2020 року про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 162, ч.2 ст.189, ч.1 ст.357 КК України, які не відносяться до тяжких чи особливо тяжких злочинів проти життя та здоров`я особи, до винесення повідомлення про завершення досудового розслідування та звернення до суду з обвинувальним актом з додатками, закінчився строк досудового розслідування, визначений ст.219 КПК України, а саме два місяці.
З тих же підстав суд першої інстанції вважав за необхідне відмовити ОСОБА_11 у прийнятті цивільного позову про відшкодування матеріальної та моральної шкоди зі ОСОБА_7 та цивільного позову з уточненнями про відшкодування матеріальної та моральної шкоди зі ОСОБА_7 , та відмовити ОСОБА_9 у прийнятті цивільного позову про відшкодування матеріальної та моральної шкоди зі ОСОБА_7 та цивільного позову з уточненнями про відшкодування матеріальної та моральної шкоди зі ОСОБА_7 .
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 25 лютого 2021 року та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Апеляційну скаргу, з урахуванням доповнень, обгрунтовує тим, що суд не може закрити кримінальне провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України - якщо особі повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.
Прокурор зазначив, що підозрюваному ОСОБА_7 повідомлено про підозру в тому числі за ч. 2 ст. 189 КК України, що відноситься до тяжких злочинів, а тому суд першої інстанції безпідставно закрив кримінальне провадження.
Прокурор також вважає, що ухвала слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_12 від 30.06.2020 у справі №932/7352/20 про скасування постанови слідчого про зупинення досудового розслідування від 17.06.2020, яка стала підставою для закриття провадження, є незаконною, необгрунтованою, та винесена з допущеними судом істотними порушеннями вимог кримінального - процесуального закону.
Прокурор наголошує, що під час досудового розслідування факти переховування підозрюваного ОСОБА_7 мали місце. Зокрема, після повідомлення про підозру ОСОБА_7 , 24.04.2020 до слідчого судді було подане клопотання про обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, однак протягом одного місяця розгляду цього клопотання, де судові засідання проводилися по декілька разів на тиждень, ОСОБА_7 не з`являвся на засідання. При цьому йому вручалась повістка про виклик, слідчий суддя виносив ухвали про примусовий привід, його захисники були присутніми на засіданнях та знали про наступні дати. Натомість захисники двічі надавали довідки, про те що ОСОБА_7 перебуває у лікарні, а саме:
- з 14.05.2020 по 26.05.2020 у Міській лікарні №21 з підозрою на Ковід 19;
- з 05.06.2020 по 11.06.2020 у Міській лікарні № 1 з діагнозом «гострий панкреатит».
На запити слідчого судді та прокурора щодо з`ясування, чи перебуває ОСОБА_7 у тяжкому стані та чи може прибути до суду, відповідні заклади охорони здоров`я не надали чіткої .відповіді, що на думку прокурора, свідчить про те, що поважні причини неприбуття на судові засідання були відсутні.
Крім того, в періодах між лікуванням у цих лікарнях, з 26.05.2020 по 05.06.2020, з 11.06.2020 по 15.06.2020, ОСОБА_7 не перебував у лікарнях, проте не з`являвся на засідання, що на думку прокурора, свідчило про те, що він навмисно, зловживаючи своїми правами, переховувався від розгляду стосовно нього клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В результаті вказаних обставин під час досудового розслідування обрати запобіжний захід ОСОБА_7 не виявилось можливим, та у зв`язку з його переховуванням, 17.06.2020 відносно нього було виділене кримінальне провадження, яке було зупинено слідчим, а ОСОБА_7 оголошено у розшук.
Прокурор звертає увагу, що підстави для зупинення досудового розслідування та розшуку підозрюваного продовжували існувати до 08.07.2020, коли було встановлено місцезнаходження підозрюваного, та слідчим в цей же день було відновлено досудове розслідування.
Прокурор наголошує, що слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_12 30.06.2020 розглянув скаргу підозрюваного на постанову слідчого про зупинення провадження від 17.06.2020 та скасував її за відсутності слідчого та прокурора, та без дослідження вказаної постанови слідчого, що підтвержується технічним записом судового засідання.
Прокурор також зазначає, що слідчим суддею після прийняття вказаного рішення, не було надіслано копію вказаного рішення слідчому або прокурору, та тільки 07.08.2020 (вже після направлення обвинувального акту до суду) було оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень.
Прокурор наголосив, що 06.07.2020 підозрюваний ОСОБА_7 подав слідчому клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, підозрюваний у тексті клопотання посилався на рішення слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_12 від 30.06.2020 про скасування постанови слідчого про зупинення провадження, але підозрюваним не було додано до свого клопотання копії цього рішення.
Тому орган досудового розслідування це рішення не отримував ні від слідчого судді, ні від підозрюваного, та навіть у Єдиному державному реєстрі судових рішень на той час не знайшов це рішення.
Прокурор вважає, що оскільки орган досудового розслідування не брав участі у розгляді слідчим суддею цієї скарги, не отримував це рішення, та не знав про існування цього рішення, органом досудового розслідування правильно було розраховано строк досудового розслідування у межах підозри ОСОБА_7 , який на момент відкриття матеріалів досудового розслідування перед направленням обвинувального акту до суду, не перевищував 2-ох місяців.
Потерпілий ОСОБА_9 та його захисник ОСОБА_10 також подали апеляційну скаргу, в якій просили скасувати ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 лютого 2021 року та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Апеляційну скаргу обгрунтовують тим, що кримінальне провадження № 0001391 було виділене постановою прокурора із матеріалів кримінального провадження № 0000923 щодо групи осіб, серед яких був і ОСОБА_7 , через розшук останнього.
Потерпілий та його захисник зазначили, що за основним кримінальним провадженням № 0000923 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.162, ч.2 ст.189, ч.1 ст. 357 КК України.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.189 України, відноситься до тяжких, вчинене за попередньою змовою групою осіб, направлене на життя та здоров`я потерпілих, з погрозою вбивства чи заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, та з пошкодженням чи знищенням майна.
Тому потерпілий та його захисник вважають, що суд першої інстанції помилково зробив висновок, що злочини у яких обвинувачується ОСОБА_7 , не відносяться до категорії тяжких чи особливо тяжких злочинів проти життя та здоров`я особи, та безпідставно закрив провадження у сказаній справі.
Захисник ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , подав заперечення на апеляційні скарги прокурора та потерпілого, де зазначив, що відповідно до особливої частини кримінального кодексу України, ст. 189 КК України відноситься до кримінальних правопорушень проти власності, тому захисник вважає, що посилання потерпілого в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_7 обвинувачується у правопорушенні проти життя та здоров`я особи, є безпідставним.
Захисник зазначив, що під час досудового слідства, з 15 червня 2020 року ОСОБА_7 знаходився на лікуванні в КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова», про що повідомлявся і орган досудового слідства, і слідчий суддя.
Захисник зазначив, що, незважаючи на обізнаність щодо стану здоров`я ОСОБА_7 , слідчий 17 червня 2020 року виніс постанову про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001391, яка була скасована слідчим суддею Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська 30 червня 2020 року.
Захисник вважає, що закінчення строків досудового розслідування є беззаперечною підставою для закриття кримінального провадження, а тому суд першої інстанції зробив правильний висновок про необхідність закриття кримінального провадження.
Від потерпілого ОСОБА_9 надійшли пояснення, в яких він зазначає, що обвинуваченому ОСОБА_7 було повідомлено про підозру, у тому числі і за ч. 2 ст.189 КК України - вимагання передачі права на майно, вчинене за попередньою змовою групою осіб з погрозою вбивства, що відноситься до тяжких злочинів, тому потерпілий вважає, що суд першої інстанції безпідставно закрив провадження на підставі п.10 ч. 1 ст.284 КПК України, оскільки ця стаття містить вимогу закриття справи, окрім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.
Потерпілий також наголошує, що судова практика, на яку посилається захисник ОСОБА_8 , не стосується вказаної справи, а тому вважає безпідставними посилання захисника на вказані процесуальні документи.
Заслухавши суддю-доповідача, учасників апеляційного провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.
Відповіднос до п.10 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст.219 КПК України, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.
Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР до дня звернення до суду з обвинувальним актом, при цьому досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.
Як вбачається з матеріалів провадження, 24.04.2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 162, ч.2 ст.189, ч.1 ст.357 КК України у кримінальному провадженні №0000923.
17.06.2020 року прокурором було ухвалено постанову про виділення матеріалів кримінального провадження № 0000923 щодо кримінальних правопорушень вчинених ОСОБА_7 в окреме кримінальне провадження, та виділені матеріали зареєстровані в ЄРДР під № 0001391.
Відповідно до ст. 217 КПК України днем початку досудового розслідування у провадженні, виділеному в окреме провадження, є день, коли було розпочато розслідування, з якого виділено окремі матеріали, а у даному випадку початком строку досудового розслідування у виділеному провадженні є день повідомлення ОСОБА_7 про підозру 24.04.2020 року, а закінчення строку досудового розслідування - 23.06.2020 року.
17.06.2020 слідчим винесено постанову про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001391 у зв`язку з оголошенням підозрюваного ОСОБА_7 у розшук.
30.06.2020 ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська по справі № 932/7352/20 зазначена постанова слідчого була скасована.
Відповідно до ч.5 ст.219 КПК України строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до дня її скасування слідчим суддею включається у строки досудового розслідування, передбачені зазначеною статтею.
10.07.2020 року слідчим було повідомлено стороні захисту про завершення досудового розслідування, та в подальшому наданий доступ до матеріалів кримінального провадження сторонам про справі.
21 липня 2020 року слідчим було складено обвинувальний акт, який в той же день було погоджено з прокурором і 22 липня 2020 року направлено до суду.
Як вбачається з ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 23 червня 2020 року, якою було відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , підставою для відмови в задоволенні зазначеного клопотання було саме закінчення строку досудового розслідування 23.06.2020, що унеможливлює обранню будь-якого запобіжного заходу і неспроможність прокурора забезпечити виконання ухвал слідчого судді про привід підозрюваного у судове засідання, при цьому було встановлено, що строк досудового розслідування не продовжувався за зазначеним кримінальним провадженням, і прокурор, який приймав участь у розгляді клопотання тільки повідомив суд про виділення матеріалів щодо ОСОБА_7 у окреме провадження.
Як встановлено судом першої інстанції, після скасування 30.06.2020 року слідчим суддею постанови від 17.06.2020 року про зупинення кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_7 звернувся з клопотанням до слідчого про закриття кримінального провадження на підставі п.10 ст.284 КПК України і 01.07.2020 року слідчим винесено постанови про відновлення досудового розслідування, постанову про зупинення досудового розслідування та постанову про оголошення розшуку підозрюваного.
08.07.2020 слідчим знову було винесено постанову про відновлення досудового розслідування і тільки 09.07.2020 року винесено постанову про відмову в задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_7 , а 10.07.2020 року слідчий повідомив стороні захисту про завершення досудового розслідування.
Згідно реєстру матеріалів досудового розслідування, доданого до обвинувального акту органами досудового розслідування та прокурором не вирішувалося питання про продовження строку досудового розслідування за вищезазначеним кримінальним провадженням.
Крім того, як вбачаєть зі змісту ухвали слідчого судді Бабушкінського райсуду м.Дніпропетровська від 30.06.2020 року, слідчий та прокурор були належним чином повідомлені про час та місце розгляду скарги ОСОБА_7 , проте в судове засідання не зявились. При цьому ОСОБА_7 та його захисник заперечували проти розгляду скарги без участі прокурора та слідчого, проте слідчий суддя зробив висновок про можливість розгляду скарги без їх участі відповідно до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України.
Враховуючи вищевказані обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо обізнаності сторони обвинувачення про наявність скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого, а також наявність ухвали, постановленої за результатами розгляду вказаної скарги.
Крім того, колегія суддів зазначає, що в матеріалах провадження відсутні заперечення на вказану ухвалу відповідно до ч.3 ст.309 КПК України, які могли бути подані під час підготовчого провадження в суді, а незгоду, яка була висловлена прокурором в судовому засіданні суду першої інстанції, колегія суддів не приймає як заперечення, подані відповідно до вимог чинного законодавства.
В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Тому колегія суддів не приймає доводи прокурора в цій частині.
Колегія суддів не приймає також доводи апеляційних скарг прокурора та захисника в частині неможливості закриття провадження на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України, оскільки ч. 2 ст. 189 КК України відноситься до тяжких злочинів проти власності, враховуючи об`єктивну сторону такого злочину, а вимоги п.10 ч.1 ст.284 КПК України передбачають неможливість закриття провадження тільки у випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.
Колегія суддів враховує висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі № 556/1381/18 щодо застосування вищевикладених вимог закону, та зазначає, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються судами при застосуванні таких норм права.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції була постановлена відповідно до вимог ст. 370 КПК України, а тому не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг прокурора та адвоката ОСОБА_10 , який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_9 .
Керуючись ст.ст.407, 409 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги прокурора та адвоката ОСОБА_10 , який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_9 , на ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 25 лютого 2021 року про закриття кримінального провадження №0001391 за обвинуваченням ОСОБА_7 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.162, ч.2 ст.189, ч.1 ст.357 КК України залишити без задоволення.
Ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 25 лютого 2021 року про закриття кримінального провадження №0001391 за обвинуваченням ОСОБА_7 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.162, ч.2 ст.189, ч.1 ст.357 КК України залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення. Касаційна скарга може бути подана до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3