Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/797/21
Провадження № 1-в/553/124/2021
У Х В А Л А
Іменем України

23.09.2021м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

Головуючої судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні проведеному у режимі відеоконференції спільне подання начальника Полтавської виправної колонії № 64 та голови спостережної комісії Подільської районної у м. Полтаві ради про застосування умовно - дострокового звільнення, згідно ст. 81 КК України, відносно:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Хорошки Лубенського району, Полтавської області, до арешту проживаючого у АДРЕСА_1 , одруженого, освіта середня, раніше не судимого:

-22.09.2010 року судовою колегією у кримінальних справах апеляційного суду Полтавської області за п. 4, п. 6 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187, ч.1 ст. 152, ч.1 ст. 70 КК України до 14 років позбавлення волі, з конфіскацією майна.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Верховного суду України від 13.05.2010 року п.4 ч.2 ст. 152 КК України виключено, визначено вважати засудженим за п.4 ч.2 ст. 115, ч.1 ст. 152, ч.4 ст. 187, 70 КК України до 14 років позбавлення волі, з конфіскацією майна.

Додатковою ухвалою від 15.07.2010 року колегії суддів судової палати Верховного Суду України у кримінальних справах уточнено ухвалу колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного суду України від 13.05.2010 року, вказано, що на підставі ст. 70 КК України, визначено вважати засудженим за п.6 ч.2 ст. 115, ч.1 ст. 152, ч.4 ст. 187 КК України до 14 років позбавлення волі, з конфіскацією майна.

Ухвалою від 25.02.2016 року Ленінського районного суду м. Полтави зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 13.10.2009 року по 13.05.2010 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2021 року адміністрація Полтавської виправної колонії № 64 та голова спостережної комісії Подільської районної у м. Полтаві ради звернулись до суду з спільним поданням про застосування умовно - дострокового звільнення, відповідно до ст. 81 КК України, відносно ОСОБА_4 посилаючись на те, що засуджений відбув 3/4 частини строку покарання та за час відбування покарання засуджений зарекомендував себе з позитивної сторони. Засуджений ОСОБА_4 за час перебування в ДУ «Полтавський слідчий ізолятор характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.

З 25.06.2010 року міру покарання відбуває у «Полтавській виправній колонії № 64» характеризується добре, стягнень має 2 (два) стягнення, які погашені, має 19 (дев`ятнадцять) заохочень.

В судовому засіданні представник Полтавської виправної колонії № 64 подання підтримав в повному обсязі.

В судове засідання представник спостережної комісії Подільської районної у м. Полтаві ради не з`явився, але надав суду заяву, в якій прохав проводити судовий розгляд подання у відсутність їх представника, подання підтримує в повному обсязі

Засуджений в судовому засіданні проти задоволення подання не заперечував.

Прокурор при вирішенні даного подання заперечував та вказував про його передчасність, оскільки засуджений має нестабільну поведінкою, яка не вказує про доведення ступеню виправлення засудженого.

Вказане питання розглядається на підставі ст. 537 КПК України.
Частиною 1 статті 539 КПК України визначено, що питання, які виникають під час виконання вироку вирішуються судом за клопотанням ( поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ та органів у випадках, встановлених законом.
Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі перебуває з 13 жовтня 2009 року. Засуджений ОСОБА_4 за час перебування в ДУ «Полтавська установа виконання покарань №23» характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.

З 25.06.2010 року міру покарання відбуває у «Полтавській виправній колонії № 64» характеризується позитивно. У поданні вказувалось, що на початку строку відбування покарання за порушення встановлених правил поведінки два рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, в тому числі два рази поміщався до ДІЗО. Під впливом проведених виховних заходів змінив свою поведінку на кращу. Стягнення погашені в установленому законом порядку. Адміністрацією установи заохочувався 19 (дев`ятнадцять) разів за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки встановлених КВК України та правил внутрішнього розпорядку, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці.

В поданні вказувалось про те, що засуджений працевлаштований прибиральником службових приміщень до виконання покладених обов`язків ставиться добре. До виконання робіт з благоустрою території і приміщень установи виконання покарань відноситься з розумною ініціативою, приймає безпосередню участь у їх виконанні.

Статтею 81 КК України визначено, що умовно дострокове звільнення може бути застосовано до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:
1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин;
2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі;
3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
У разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового злочину суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими ст.ст. 71,72 КК України.

Постановою Пленуму Верховного суду України від N 10 від 26.12.75 « Про практику застосування судами України законодавства про умовно-дострокове звільнення від покарання і заміну покарання більш м`яким» визначено, що суди, вирішуючи питання про застосування умовно-дострокового звільнення від покарання або про заміну
невідбутої частини покарання більш м`яким, повинні забезпечити строго індивідуальний підхід до кожного засудженого, маючи на увазі, що умовно-дострокове звільнення від покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можуть бути застосовані
лише до тих засуджених, які, відбувши передбачену законом частину покарання, зразковою поведінкою і чесним ставленням до праці, а особи, які вчинили злочин у віці до вісімнадцяти років, крім того, й чесним ставленням до навчання довели своє виправлення.

З матеріалів особової справи вбачається, що засуджений ОСОБА_4 відбуває міру покарання у ДУ «Полтавська виправна колонія №64» з 25 червня 2010 року.
При цьому, згідно довідки про заохочення та стягнення засудженого ОСОБА_4 , до останнього застосовувались заохочення, а саме:
1)03.05.2011 року, за сумлінну поведінку та ставлення до праці, начальником відділення застосовано до засудженого - подяку;
2)15.05.2013 року, за сумлінну поведінку та стягнення до праці, начальником відділення застосовано до засудженого подяку;
3) 02.12.2013 року, за сумлінну поведінку та ставлення до праці, начальником установи застосовано - подяку;
4)05.07.2014 року, за сумлінну поведінку та ставлення до праці, начальником відділення застосовано - подяку;
5)25.04.2015 року, за сумлінну поведінку та ставлення до праці, начальником відділення застосовано подяку;
6)20.01.2016 року, за сумлінну поведінку та ставлення до праці, начальником відділення застосовано подяку;
7)16.06.2016 року, за сумлінну поведінку та ставлення до праці, начальником відділення засновано подяку;
8)11.10.2016 року за сумлінну поведінку та ставлення до праці, начальником відділення застосовано подяку;
9)18.05.2017 року - за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та правилами розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці, надано дозвіл на одне додаткове тривале або короткострокове побачення на рік;
10)15.02.2018 року за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці, рішенням дисциплінарної комісії застосовано подяку;
11)15.08.2018 року - за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України за правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці, Рішенням дисциплінарної комісії застосовано - надання додаткового короткострокового або тривалого побачення;
12)15.05.2019 року за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці , рішенням дисциплінарної комісії застосовано - подяку;
13)15.08.2019 року - за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці, Рішенням дисциплінарної комісії застосовано надання додаткового короткострокового або тривалого побачення;
14)15.11.2019 року - за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці, Рішенням дисциплінарної комісії застосовано - подяку;
15)14.02.2020 року за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці, Рішенням дисциплінарної комісії застосовано - подяку;
16)15.05.2020 року за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці, Рішенням дисциплінарної комісії застосовано - подяку;
17)18.08.2020 року - за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці, рішенням дисциплінарної комісії застосовано подяку;
18)16.11.2020 року за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці, рішенням дисциплінарної комісії застосовано подяку;
19)15.02.2021 року - за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та правила внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці, рішенням дисциплінарної комісії застосовано подяку.
Таким чином, з огляду на характер вище застосованих відносно засудженого заохочень та їх періодичність застосування відносно останнього, суд приходить до висновку, що за досить тривалий термін відбування покарання у ДУ «Полтавська виправна колонія № 64» з 2010 року, останнім лише в 2019 та 2020 роках, проявлялась стабільна поведінка щодо виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці. При цьому, за 2021 рік до засудженого застосовано заохочення в лютому 2021 року та в ході розгляду подання у суді 16 серпня 2021 року, тобто лише два рази за тривалий період часу.
Так з матеріалів подання та особової справи відносно засудженого, вбачається, що в період з 2011 року по 2016 рік останній лише один, два рази на рік заохочувався, що є недостатнім для встановлення найвищого ступеню його виправлення. Поряд з цим, 22.11.2016 року за нетактовну поведінку з представником адміністрації до засудженого застосовано вид покарання у вигляді ДІЗО - 10 діб та 11 серпня 2017 року, за порушення режиму утримання, застосовано вид покарання у вигляді ДІЗО - 8 діб, що безпосередньо вказує про свідоме небажання ОСОБА_4 ставати на шлях виправлення.
Крім того, слід вказати, що з матеріалів особової справи також вбачається, що на розгляді у Ленінському районному суді м. Полтави перебував матеріал про вилучення заборонених предметів у засудженого, при цьому, в матеріалах особової справи відсутнє рішення суду прийняте з даного приводу. В судовому засіданні засуджений не зміг пояснити, які заборонені предмети у нього були вилучені та характер їх походження, що свідчить про обгрунтованість висновків суду щодо недостатнього ступеня виправлення засудженого.
З аналізу матеріалів особової справи, а саме матеріалів застосування відносно засудженого ОСОБА_4 заохочень, судом встановлено, що у довідці про застосування заохочень та стягнень відносно засудженого ОСОБА_4 значиться заохочення застосоване до останнього 16 червня 2016 року, у вигляді подяки , при цьому у поданні про застосування до засудженого заходу заохочення, відсутня дата його прийняття, що ставить під сумнів належність даного документа.
Поряд з цим, слід звернути увагу на ряд характеристик, які маються в матеріалах особової справи засудженого ОСОБА_4 , наданих адміністрацією установи. Так, засуджений 10.03.2016 року характеризується, як такий, що до праці ставиться задовільно, з поставленими завданнями справляється вчасно. Разом з цим, за даною характеристикою відносно засудженого ОСОБА_4 , адміністрацією установи прийнято рішення про недоцільність переведення його до дільниці соціальної реабілітації, так як засуджений погано адаптується в нових умовах.
Згідно характеристики наданою адміністрацією установи 16 липня 2018 року, зазначено, що засуджений ОСОБА_4 характеризується як такий, що «Став на шлях виправлення». При цьому, до засудженого за 2018 рік застосовано 2 (два) заохочення.
Так, згідно характеристики відносно засудженого ОСОБА_4 , наданої 10 вересня 2019 року, адміністрацією установи вказано, засуджений за час відбування покарання сумлінною поведінкою та ставлення до праці не довів своє виправлення, незважаючи на те, що у 2019 році відносно засудженого ОСОБА_4 було застосовано 3 (три) заохочення.
При цьому, згідно характеристики наданої адміністрацією установи 31 березня 2021 року, яка приєднано до матеріалів подання, що засуджений адміністрацією установи характеризується, як такий, що за час відбування покарання сумлінною поведінкою та ставлення до праці - довів своє виправлення.
Відтак вказана оцінка поведінки даного засудженого, надана адміністрацією установи за час відбування ним усього періоду покарання суперечить матеріалам особової справи засудженого та не є дійсною, послідовною і об`єктивною за своїм змістом.
Отже, з досліджених судом даних можна зробити беззаперечний висновок про нестабільну поведінку засудженого ОСОБА_4 під час відбування всього періоду покарання, хоча існують в його поведінці і позитивні зміни, однак зазначене в повній мірі не дає підстави суду вважати, що він своєю поведінкою та ставленням до праці "довів своє виправлення" та його поведінка є "бездоганною" протягом усього часу відбування ним покарання.
Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.
Однією з головних умов для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто готовність до: самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.
Водночас, передумовою дострокового звільнення є саме «бездоганна» поведінка засудженого протягом всього строку відбування покарання і державні органи, які пов`язані із процесом виправлення та перевиховання засудженого та суд не має підходити до цього питання формально.
Із врахуванням того, що ОСОБА_4 відбуває покарання за вчинення особливо тяжких злочинів за п.п.4,6 ч.2 ст. 115 КК України, як умисне вбивство з корисливих мотивів та особливою жорстокістю, за ч.4 ст. 187 КК України, як розбій, напад з метою заволодіння майном, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень та ч.1 ст. 152 КК України, як зґвалтування із застосуванням фізичного насильства, засуджений є суспільно-небезпечною особою, неможливо дійти висновку, що засуджений дійсно досяг найвищого ступеня виправлення.
Окрім того, в матеріалах справи відсутні переконливі дані про те, що процес виправлення ОСОБА_4 досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в умовах перебування на волі, а сам факт наявності заохочень не свідчить про його виправлення та сумлінне ставлення останнього до праці.
На теперішній час суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_4 своїми діями намагається стати на шлях виправлення. Проте є передчасним вважати, що він досяг виправлення.
У зв`язку з цим, для того щоб дійти висновку, що засуджений дійсно став на шлях виправлення необхідний більш тривалий час.
Таким чином, проаналізувавши здобуті докази, суд приходить до переконливого висновку, що засуджений ОСОБА_4 своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, оскільки в сукупності всі факти вказують, що ОСОБА_4 не підлягає умовно - достроковому звільненню, в зв`язку з чим, дане подання є безпідставним та передчасним.
Керуючись ст. 81 КК України та ст. 537, 539, 376 КПК України, ст. 152, 154 КВК України, суд-

УХВАЛИВ:

В задоволенні спільного подання начальника Полтавської виправної колонії № 64 та голови спостережної комісії Подільської районної у м. Полтаві ради про застосування умовно - дострокового звільнення, згідно ст. 81 КК України, відносно: ОСОБА_4 відмовити за безпідставністю та передчасністю.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1