Справа № 277/1223/21
"30" листопада 2021 р. смт Ємільчине
Слідчий суддя Ємільчинського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 ,
при секретарі с/з ОСОБА_2
29.11.2021 року до Ємільчинського районного суду надійшло зазначене вище клопотання, в якому слідчий просить накласти арешт на автомобіль марки «ВАЗ» моделі «210430», р. н. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_5 та яким керував ОСОБА_6 , автомобіль марки «ГАЗ» моделі «2752», р. н. НОМЕР_2 , з механічними пошкодженнями, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_7 , та велосипед марки «ARDIS» моделі «Либідь» з механічними пошкодженнями, який належить ОСОБА_8 , які є речовими доказами в кримінальному провадженні.
В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що 27.11.2021 року біля 17 год. 20 хв. ОСОБА_7 , керуючи автомобілем ГАЗ-2752, р. н. НОМЕР_2 , рухаючись по а/д сполученням смт Ємільчине с. Середи в напрямку с. Середи здійснив зіткнення передньою правою частиною автомобіля з їдучим в попутному напрямку велосипедом марки «ARDIS» моделі «Либідь», яким керувала ОСОБА_8 , внаслідок чого остання впала на праву смугу проїжджої частини в напрямку с. Середи. Після цього, їдучий позаду в напрямку с. Середи, автомобіль марки «ВАЗ» моделі «210430», р. н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 , здійснив наїзд на лежавшу на проїжджій частині ОСОБА_8 , яка отримала тілесні ушкодження та була доставлена до Ємільчинської ЦРЛ.
Під час проведення огляду місця події 27.11.2021 року в період часу з 18 год. 10 хв. по 21 год. 00 хв. на а/д сполученням смт Ємільчине с. Середи Новоград-Волинського району в напрямку с. Середи було виявлено автомобіль марки «ВАЗ» моделі «210430», р. н. НОМЕР_1 , автомобіль марки «ГАЗ» моделі «2752», р. н. НОМЕР_2 , та велосипед марки «ARDIS» моделі «Либідь» з механічними пошкодженнями, які було вилучено до ВП №1 Новоград-Волинського РВП ГУНП в Житомирській області.
Вказані автомобілі та велосипед 28.11.2021 року визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.
Слідчий СВ ВП №1 зазначив, що необхідно накласти арешт на вказані автомобілі та велосипед, оскільки з ними необхідно провести ряд слідчих дій, зокрема проведення судових експертиз, а також з метою забезпечення збереження даних речових доказів.
В судове засідання слідчий, прокурор не з`явилися, надали суду заяви, в яких підтримали клопотання про накладення арешту на майно, зазначене в клопотанні, просили його задовольнити, справу розглянути у їх відсутності.
ОСОБА_7 , який є власником автомобіля ГАЗ-2752, р. н. НОМЕР_2 , в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій не заперечив проти задоволення клопотання про арешт його автомобіля, просив справу розглянути у його відсутності.
В судове засідання ОСОБА_6 , в користуванні якого знаходиться автомобіль ВАЗ-210430, р. н. НОМЕР_1 , не з`явився, надав суду заяву, в якій не заперечив проти арешту автомобіля ВАЗ-210430, р. н. НОМЕР_1 , просив справу розглянути у його відсутності.
В судове засідання ОСОБА_8 , у власності якої перебуває велосипед, не з`явилася, перебуває у лікарні.
Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Згідно ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
З протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 27.11.2021 року проведеної на а/д сполученням смт Ємільчине с. Середи слідує, що до ВП №1 Новоград-Волинського РВП ГУНП в Житомирській області було вилучено автомобіль ВАЗ-210430-20, р. н. НОМЕР_1 , автомобіль марки ГАЗ-2752, р. н. НОМЕР_2 , велосипед марки «ARDIS» моделі «Либідь».
Відповідно до ксерокопії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ОСОБА_7 є власником автомобіля марки ГАЗ моделі 2752, р. н. НОМЕР_2 .
ОСОБА_5 є власником автомобіля марки ВАЗ моделі 210430-20, р. н. НОМЕР_1 , що підтверджується ксерокопією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 .
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
З ч.2 ст.170 КПК України слідує, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Зі ст. 100 КПК України слідує, що речовий доказ, який був вилучений стороною кримінального провадження, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст.ст. 160-166, 170-174 цього Кодексу.
Згідно ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом..
Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
З огляду на положення ч. 2 ст. 167 та ч.1 і 2 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Арешт майна, яке має ознаки речового доказу, по суті являє собою форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
Оскільки в даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що виявлене та вилучене майно під час огляду, може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, є предметом кримінального правопорушення, вважаю за необхідне вжити заходів забезпечення кримінального провадження, шляхом накладення арешту на вказане майно.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 98, 100, 131, 132, 168, 170-173, 175, 309 КПК України,
Накласти арешт на автомобіль марки «ВАЗ» моделі «210430-20», р. н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 та яким керував ОСОБА_6 , автомобіль марки «ГАЗ» моделі «2752», р. н. НОМЕР_2 , з механічними пошкодженнями, який належить ОСОБА_7 , та велосипед марки «ARDIS» моделі «Либідь» з механічними пошкодженнями, який належить ОСОБА_8 , які є речовими доказами в кримінальному провадженні.
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити слідчому, прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Ємільчинський районний суд протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1