Ухвала
Іменем України
22 грудня 2021 року
м. Київ
Справа № 643/14155/17
Провадження № 51-5977 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 16 вересня 2021 року про повернення його апеляційної скарги,
встановив:
Вироком Московського районного суду м. Харкова від 22 липня 2019 року засуджено ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки. На підставі п. «ґ» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» та п. «ґ» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного судом основного покарання.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 16 вересня 2021 року, залишено без задоволення клопотання засудженого ОСОБА_4 про поновлення йому строку апеляційного оскарження на вирок суду.
У касаційній скарзі засуджений, вказуючи на незаконність та необґрунтованість ухвали апеляційного суду, порушує питання про її скасування. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що апеляційний суд, безпідставно залишив без задоволення його клопотання про поновлення процесуального строку, не врахувавши належним чином причин пропуску строку оскарження вироку, які він вважав поважними.
Перевіривши доводи касаційної скарги та долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів вважає, що підстав для відкриття касаційного провадження з мотивів, наведених у скарзі не вбачається, з огляду на наступне.
У відповідності до вимог п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційну скаргу на вирок може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Положеннями ч. 1 ст. 117 КПК України визначено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Виходячи із системного аналізу норм процесуального права під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, яка подала заяву про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.
Як убачається зі змісту ухвали апеляційного суду, не погоджуючись з вироком Московського районного суду м. Харкова, ухваленим 22 липня 2019 року, засуджений ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій порушував питання про поновлення йому строку апеляційного оскарження вказаного вироку суду.
Колегія суддів Харківського апеляційного суду, отримавши скаргу та перевіривши порядок і строки оскарження вироку встановила, що скарга засудженого подана 19 серпня 2021 року тобто з пропуском строку апеляційного оскарження та як на підстави для поновлення цього строку засуджений у скарзі посилався на юридичну необізнаність та погане самопочуття.
Розглянувши вказане клопотання, апеляційний суд встановив, що зазначені засудженим у скарзі причини пропуску строку не є поважними, оскільки він та захисник ОСОБА_5 були присутніми у судовому засіданні при ухвалені вироку, засудженому було роз`яснено строки оскарження судового рішення, однак апеляційну скаргу засуджений подав більше ніж через два роки після ухвалення вироку.
Врахувавши зазначене апеляційний суд дійшов висновку, що зі змісту клопотання засудженого не вбачається поважних причин які б слугували підставами для поновлення процесуального строку для оскарження вирокутому, керуючись положеннями ч. 3 ст. 399 КПК України, залишив без задоволення його клопотання та повернув апеляційну скаргу.
Відповідно до положень п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Отже, апеляційний суд встановив, що строк оскарження вироку Московського районного суду м. Харкова від 22 липня 2019 року засудженим пропущено та за змістом його клопотання підстав для поновлення цього строку не вбачається, тому залишив клопотання засудженого без задоволення та повернув йому апеляційну скаргу.
Колегія суддів касаційного суду погоджується з наведеними в ухвалі висновками суду апеляційної інстанції та вважає, що ухвала Харківського апеляційного суду від 16 вересня 2021 року постановлена згідно з нормами кримінального процесуального закону та в ній наведені належні і достатні мотиви ухвалення такого рішення.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Обґрунтування касаційної скарги засудженого не містить переконливих доводів, які викликають необхідність перевірки їх за матеріалами кримінального провадження, а з касаційної скарги та доданих до неї копій судових рішень вбачається, що підстав для її задоволення немає, тому колегія судів касаційного суду дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження засудженому ОСОБА_4 необхідно відмовити.
На підставі викладеного та керуючись вимогами п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд

постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 16 вересня 2021 року про повернення його апеляційної скарги.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_6