У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 листопада 2021 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4
розглянувши апеляційні скарги підозрюваного та його захисника ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 21.10.2021 року, якою щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Миколаєва, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, в останній раз: 28.01.2021 Очаківським міськрайонним судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік, звільнений від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробувальним терміном 1 рік,

- підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч. 2 ст. 185 КК України, -

- обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів, тобто до 05 грудня 2021 року включно з визначенням застави в сумі 45 400 (сорок п`ять тисяч чотириста) гривень
учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_7
підозрюваний: ОСОБА_6
захисник: ОСОБА_5
В с т а н о в и в :
____________________________________________________________________
Провадження: № 11-сс/812/899 /911/21 Слідчий суддя: ОСОБА_8
Категорія: оскарження ухвали с/с Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1 .

Короткий зміст вимог апеляційних скарг.

В апеляційних скаргах підозрюваний та його захисник просять ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту. В разі залишення міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою, визначити заставу в 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції:
Задоволено частково клопотання слідчого СВ ВП №1 ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

Застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 05 грудня 2021 року включно з визначенням застави в сумі 45 400 (сорок п`ять тисяч чотириста) гривень
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Апелянти вважають, що стороною обвинувачення не доведені ризики, визначені ст. 177 КПК України та не доведено недостатність застосування підозрюваному більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

На думку захисника, у суду були підстави для обрання запобіжного заходу не у виді тримання під вартою, враховуючи дані про особу підозрюваного.
Також, підозрюваний та захисник зазначають про незадовільний стан здоров`я ОСОБА_6 .
Встановлені судом першої інстанції обставини.
Під час розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , слідчим суддею встановлені наступні обставини.

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється в тому, що 02.08.2021 близько 19:00, більш точного часу встановити у ході досудового розслідування не надалось можливим, ОСОБА_6 , перебував у приміщенні пивного магазину «Живое пиво», який розташований за адресою: м. Миколаїв, проспект Героїв України, 13Ж, де діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, з метою заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, ОСОБА_6 звернувся до ОСОБА_10 з проханням позичити мобільний телефон для здійснення дзвінку.
Так, ОСОБА_10 не маючи сумніву щодо дій ОСОБА_6 , передав ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Huawei» модель Y5 для здійснення телефонного дзвінка.
Отримавши мобільний телефон, ОСОБА_6 маючи умисел на заволодіння вказаним телефоном, не маючи на меті повертати позичене майно, скориставшись довірою ОСОБА_10 , вийшов з приміщення магазину, після чого направився у невідомому напрямку, заволодівши мобільним телефоном марки «Huawei» модель Y5, який належав ОСОБА_10 .
Після чого, ОСОБА_6 , утримуючи мобільний телефон марки «Huawei» модель Y5, при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_10 матеріальних збитків на суму 916,76 грн.

Таким чином ОСОБА_6 , підозрюється у незаконному заволодінні чужим майном, шляхом обману (шахрайство), тобто скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Крім того, 02.08.2021 підозрюваний ОСОБА_6 , після отримання мобільного телефону, належного ОСОБА_10 , користуючись вказаним телефоном, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення майна, діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність ОСОБА_6 не знаючи паролю для авторизації у мобільному додатку «Приват 24» вирішив змінити пароль, для того щоб отримати доступ до банківського рахунку. Для цього, ОСОБА_6 направив смс-повідомлення на номер « НОМЕР_1 », з командою для зміни пін-коду та отримав новий. В результаті вказаних дій ОСОБА_6 отримав доступ до банківського рахунку, відкритого на ім`я ОСОБА_10 .
Після чого, 02.08.2021 у період часу з 20:50 по 20:56 ОСОБА_6 авторизувавшись у мобільному додатку «Приват 24», отримав доступ до банківських рахунків відкритих на ім`я ОСОБА_10 .
Так, не маючи змоги самостійно, без наявності банківської картки зняти готівку у банкоматі, підозрюваний ОСОБА_6 звернувся до раніше не знайомого чоловіка, з проханням допомогти. У результаті вказаних дій, підозрюваний ОСОБА_6 переказав через мобільний додаток «Приват 24» грошові кошти у сумі 4500 гривень з банківської картки № НОМЕР_2 та 250 гривень з банківської картки № НОМЕР_3 , а отримувач грошових коштів, перебуваючи поруч з банкоматом, розташованим за адресою: м. Миколаїв, проспект героїв України, 13, здійснив зняття грошових коштів, отриманих у результаті переказу, загальною сумою 4600 гривень, які передав підозрюваному ОСОБА_6 .
Таким чином, підозрюваний ОСОБА_6 заволодів грошовими коштами у сумі 4750 гривень, належними ОСОБА_10 .
Крім того, у ході досудового розслідування встановлено, що 03.08.2021, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на заволодіння грошовими коштами, належними ОСОБА_10 , підозрюваний ОСОБА_6 здійснив оформлення онлайн позики у фінансовій установі «Кредит Плюс» на суму 5 тисяч гривень, які були зараховані на картку № НОМЕР_3 .
Розпоряджаючись вказаними коштами, 03.08.2021 у період часу з 10:21 по 19:17, підозрюваний ОСОБА_6 здійснив переказ грошових коштів у сумі 530 гривень на картку № НОМЕР_4 невстановленої у ході досудового розслідування особи. Після чого, здійснив переказ між картками, зарахувавши на карту № НОМЕР_2 грошові кошти у сумі 4000 гривень, з картки № НОМЕР_3 .
В подальшому, підозрюваний ОСОБА_6 здійснив шість переказів на номер мобільного телефону НОМЕР_5 , який належав та перебував у користуванні підозрюваного ОСОБА_6 , на загальну суму 1990 гривень.
Крім того, підозрюваний ОСОБА_6 здійснив переказ грошових коштів на власну банківську карту банку «Ощад Банк» № НОМЕР_6 , на загальну суму 2100 гривень.
В результаті вказаних дій, підозрюваний ОСОБА_6 спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріальні збитки на загальну суму 9370 гривень.

Після вивчення матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні вищевказаного злочину та доведеність існування заявлених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Зважаючи на вищевказані обставини, слідчий суддя застосував до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки прийшов до висновку, що саме такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, позбавить його можливості переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора про залишення ухвали без змін, пояснення підозрюваного та його захисника на підтримку апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового та кримінального проваджень, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
При розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 слідчим суддею в повній мірі дотримані як загальні положення про запобіжні заходи, передбачені ст.ст. 176-178 КПК України, так і спеціальні положення, що регламентують підстави та порядок застосування виняткового запобіжного заходу тримання під вартою (ст. 183 КПК України).
Так, слідчим суддею взято до уваги, що СВ ВП №1 ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № №0001195 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч. 2 ст. 185 КК України.
Зауважено, що 29.09.2021р. ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч.2 ст.185 КК України.

Надані суду матеріали кримінального провадження містять відомості, які свідчать на даний час про правильність висновку суду про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому злочину.
Така обгрунтованість повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами і сам підозрюваний на даному етапі також підтверджує обставини вчинення інкримінованих йому злочинів.

Зважаючи на сукупність отриманих в процесі розгляду клопотання відомостей та даних, колегія суддів вважає, що є правильним висновок слідчого судді про існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя вірно зазначив, що існує значна ймовірність щодо того, що розуміючи наслідки вчиненого підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Так, підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні нетяжких злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч.2 ст.185 КК України, за вчинення яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років, не має постійного місця роботи, не має стійких сімейних зв`язків.

Також, слідчим суддею правильно враховано, що оскільки ОСОБА_6 без поважних причин не з`явився до слідчого судді, у зв`язку з чим було надано дозвіл на його затримання, а також не з`являється у судові засіданні у інших кримінальних провадженнях є достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Крім того, як вбачається з матеріалів провадження ОСОБА_6 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних злочинів, а наразі знаходиться на іспитовому строці, а отже наявні підстави вважати, що підозрюваний може вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Недостатність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 іншого більш м`якого запобіжного заходу обґрунтована сукупністю доказів вчинення підозрюваним умисних корисливих злочинів та наявністю вказаних ризиків.
При цьому, апеляційний суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, те, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Вищенаведені обставини надають достатньо підстав вважати, що тільки застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 саме такого виняткового найсуворішого запобіжного заходу, як тримання під вартою, забезпечить належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Тому більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не здатний забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, зазначеним в ч.1 ст. 177 КПК України.
Доводи захисника відносно того, що можливо застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід з огляду на наявність у нього соціальних зв`язків, місця роботи, не є слушними, оскільки досліджені судом дані про особу та обставини злочину в своїй сукупності доводять наявність ризиків, зазначених в клопотанні слідчого і не можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту або особистого зобов`язання.

Доводи захисника, що підозрюваний має незадовільний стан здоров`я, і це може бути підставою для обрання іншого запобіжного заходу є необгрунтованими.

Так, в умовах тримання в СІЗО підозрювані, обвинувачені не позбавлені можливості отримувати належне лікування своїх захворювань.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення» медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична і протиепідемічна робота в СІЗО організовуються і проводяться відповідно до законодавства про охорону здоров`я. Керівництво СІЗО забезпечує допуск відповідного лікаря-фахівця чи направлення хворого на лікування до обраного начальником медичної частини СІЗО закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку. Особа, узята під варту, має право на вільний вибір лікаря. Керівництво СІЗО забезпечує допуск обраного особою лікаря-фахівця.
Твердження апелянтів, що судом визначено непомірно великий розмір застави також не є слушними.

Так, згідно ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Слідчий суддя прийшов до висновку, що саме застава в розмірі 45 400 грн. зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_6 обов`язків, передбачених цим Кодексом, і колегія суддів погоджується з даним висновком.

Слідчим суддею при розгляді клопотання не було допущено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли вплинути на правильність прийнятого ним рішення.
З огляду на наведене апеляційні скарги не підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,
П о с т а н о в и в :
Апеляційні скарги підозрюваного та його захисника ОСОБА_5 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 21.10.2021 року щодо ОСОБА_6 - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: