Справа № 638/7631/21
Провадження № 1-в/638/38/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 лютого 2022 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:
судді за участю: секретаря судового засідання прокурорів представників органу з питань пробації засудженої захисника- ОСОБА_1 , - ОСОБА_2 , - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , - ОСОБА_7 , - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові подання начальника Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_9 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання засудженої
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , засудженої вироком Київського районного суду м. Харкова від 02 жовтня 2020 року за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 309 КК України до 4 років 8 місяців позбавлення волі, звільненої від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки, -

ВСТАНОВИВ:
21 травня 2021 року начальник Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_9 звернулася до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , засудженої вироком Київського районного суду м. Харкова від 02 жовтня 2020 року за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 309 КК України до 4 років 8 місяців позбавлення волі, звільненої від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки.
Подання мотивоване тим, що засуджена ОСОБА_7 перебуваючи на обліку в Шевченківському районному відділі філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області обов`язки, покладені на неї вироком Київського районного суду м. Харкова від 02 жовтня 2020 року належним чином не виконувала. ОСОБА_7 09 лютого 2021 року, 13 квітня 2021 року та 11 травня 2021 року без поважних причин не прибула на реєстрацію до органу з питань пробації, що свідчить про її небажання стати на шлях виправлення та безвідповідальне ставлення до покладених на неї вироком суду обов`язків щодо періодичного з`явлення для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації. Замість призначених дат засуджена ОСОБА_7 прибула на реєстрацію до органу з питань пробації 11 лютого 2021 року, 05 травня 2021 року та 13 травня 2021 року. Повідомила, що причиною неявки на реєстрацію 09 лютого 2021 року та 13 квітня 2021 року є незадовільний стан здоров`я, а 11 травня 2021 року вона переплутала дату явки на реєстрацію.
05 травня 2021 року засудженій було винесено письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання та направлення засудженої для відбування призначеного покарання.
Зважаючи на те, що ОСОБА_7 без поважних причин систематично неприбувала на реєстрацію в орган з питань пробації, просить суд скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням та направити ОСОБА_7 для відбування покарання, призначеного вироком Київського районного суду м. Харкова від 02 жовтня 2020 року.
В судовому засіданні 04 червня 2021 року прокурор ОСОБА_3 подання підтримав, просив його задовольнити.
ОСОБА_7 в судовому засіданні 04 червня 2021 року проти задоволення клопотання заперечувала, просила відмовити у його задоволенні. Зазначила, що не прибула на реєстрацію до органу з питань пробації з поважних причин, а саме 09 лютого 2021 року та 13 квітня 2021 року з причини незадовільного стану здоров`я, 11 травня 2021 року у зв`язку з тим, що переплутала дату явки на реєстрацію. Проте від органу з питань пробації не переховувалась та приходила до інспектора в інші дати.
В судовому засіданні 02 лютого 2022 року захисник ОСОБА_7 проти задоволення клопотання заперечував, надав пояснення, аналогічні тим, що надавала ОСОБА_7 .
Дослідивши матеріали особової справи засудженої, письмові пояснення засудженої з додатками, та викладені в поданні доводи, суд дійшов висновку щодо відмови у задоволенні подання, з наступних підстав.
Вирішуючи питання про направлення засудженого для відбування призначеного покарання, суд повинен з`ясувати чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки, у чому полягали правопорушення, які стягнення на нього були покладені, чи відбувалися вони систематично.
Встановлено, що вироком Київського районного суду м. Харкова від 02 жовтня 2020 року ОСОБА_7 визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 309 КК України та засуджено до 4 років 8 місяців позбавлення волі, звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки, з покладенням на неї відповідно до ст.76 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган про зміну місце проживання, роботи або навчання.
З матеріалів особової справи вбачається, що після набрання вироком законної сили ОСОБА_7 було роз`яснено про покладені на неї вироком суду обов`язки, про обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи (а.с. 13 особової справи засудженого).
05 січня 2020 року ОСОБА_7 ознайомлено з постановою про встановлення днів явки на реєстрацію, відповідно до якої остання зобов`язана з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації 2-го вівторка кожного місяця (аркуш 38 особової справи засудженого).
З викладених в поданні доводів вбачається, що ОСОБА_7 09 лютого 2021 року, 13 квітня 2021 року та 11 травня 2021 року не з`явилася на реєстрацію до органу з питань пробації. 05 травня 2021 року ОСОБА_7 було винесено письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направленням для відбування призначеного покарання.
Застосування до засудженого звільнення від відбування покарання з випробуванням пов`язане із здійсненням контролю за поведінкою такого засудженого з метою встановлення факту його виправлення. Зміст контролю полягає у встановленні того, чи належно засуджений виконує покладені на нього обов`язки.
Пунктом 8 ч. 1 ст. 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст.539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.
Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України, питання які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Відповідно до змісту ст. 164 КВК України уповноважений орган з питань пробації: веде облік засуджених протягом іспитового строку; роз`яснює засудженим порядок виконання обов`язків, покладених на них судом; здійснює нагляд за засудженими; вживає заходів з припинення порушень судових рішень; організовує першочергові заходи з виявлення засуджених, місцезнаходження яких невідоме; звертається до відповідних правоохоронних органів щодо розшуку засуджених, місцезнаходження яких невідоме; здійснює інші повноваження, передбачені цим Кодексом та Законом України «Про пробацію».
Згідно ст.166 КВК України якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
Відповідно до ст. 166 КВК України, подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Аналіз вищенаведених норм закону та приписів ст. 166 КВК України свідчить про те, що подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням вноситься до суду: 1) у разі роз`яснення засудженому порядку виконання обов`язків, покладених на нього судом, після чого він вчиняє дії, що свідчать про його небажання стати на шлях виправлення (не виконує покладені на нього обов`язки та систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення (вчинення трьох і більше таких правопорушень протягом іспитового строку)); 2) у разі застосування до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням; 3) протягом призначеного судом іспитового строку.
Невиконанням обов`язків вважається також - коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.
Проте, підставою для направлення засудженого для відбуття покарання є не лише формальне невиконання покладених на нього обов`язків, а таке невиконання, що свідчить про небажання стати на шлях виправлення.
Також, на це звертає увагу Пленум Верховного Суду України у п. 10 постанови від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», а саме, згідно з ч.2 ст.78 ККсуд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
З досліджених судом матеріалів особової справи вбачається, що вирок Київського районного суду м. Харкова від 02 жовтня 2020 року відносно ОСОБА_7 надійшов на виконання до Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області та прийнятий до виконання 01 грудня 2020 року.
З листка реєстрації (а.с. 39 особової справи засудженого) та з доводів подання вбачається, що 09 лютого 2021 року та 13 квітня 2021 року ОСОБА_7 не з`явилася для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації з причини незадовільного стану здоров`я, а 11 травня 2021 року у зв`язку з тим, що переплутала дні прибуття на реєстрацію, про що нею власноруч було складено відповідні пояснення 11 лютого 2021 року, 05 травня 2021 року та 13 травня 2021 року (аркуші 44, 55, 60 особової справи засудженого).
Відповідно до рапорту старшого інспектора Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_6 09 лютого 2021 року засуджена ОСОБА_7 зателефонувала та повідомила, що у зв`язку із приступом епілепсії не зможе прибути на реєстрацію, зобов`язалась прибути 11 лютого 2021 року.
Відповідно до рапорту старшого інспектора Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_6 20 квітня 2021 року засуджена ОСОБА_7 зателефонувала та повідомила, що у зв`язку з отриманими гематомами та зламаним носом не змогла прибути на реєстрацію, за медичною допомогою до медичного закладу не зверталась, зобов`язалась прибути 30 квітня 2021 року.
Захисником ОСОБА_7 до суду надано виписку № 3201 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого - ОСОБА_7 , відповідно до якої останній встановлено основний діагноз: емоційні лабільні (астенічні) розлади органічного генезу внаслідок епілепсії, супутні захворювання: генералізована ідіопатична епілепсія та епілептичні синдроми.
Відповідно до висновку мультидетекторної комп`ютерної томографії голови лікаря-радіолога Європейського радіологічного центру від 10 квітня 2021 року у ОСОБА_7 під час проведення обстеження було виявлено перелом кісток носу.
Також захисником надано до суду роздруківку фотокарток, оригінали яких містяться в телефоні ОСОБА_7 та були оглянуті в судовому засіданні. З досліджених фотокарток вбачається, що на них зображена засуджена ОСОБА_7 , на обличчі якої містяться численні крововиливи та синці.
З наданих в судовому засіданні 02 лютого 2022 року старшим інспектором Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_6 пояснень судом встановлено, що станом на цей час засуджена ОСОБА_7 графік прибуття на реєстрацію до органу з питань пробації не порушувала, прибуває вчасно.
Зважаючи на зазначене вище, суд вважає доведеним наявність поважних причин, у зв`язку з виникненням яких ОСОБА_7 не прибула у встановлені дні на реєстрацію.
Суд приймає до уваги письмові пояснення засудженої щодо причин несвоєчасної явки до органу з питань пробації для реєстрації з причини незадовільного стану здоров`я. Зважаючи на зазначене, суд дійшов висновку, що неявка засудженої до органу з питань пробації для реєстрації була обумовлена наявністю поважних життєвих обставин.
Відповідно до ст. 78 КК України необхідною умовою скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направленням засудженого для відбування призначеного покарання є невиконання покладених на нього обов`язків, що свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
Судом не встановлено порушення, які свідчать про умисне небажання засудженої ОСОБА_7 стати на шлях виправлення.
В матеріалах провадження відсутні переконливі докази того, що ОСОБА_7 умисно ухилялася від явки на реєстрацію, умисно не виконувала покладені на неї обов`язки.
При оцінці викладених обставин, суд не вбачає достатніх правових підстав для скасування звільнення засудженої ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням і направленням засудженої для відбування призначеного покарання.
Крім того, суд вважає необхідним зазначити, що скасування звільнення від відбування покарання є погіршенням стану засудженої, а отже умисне невиконання покладених судом обов`язків, повинно було ретельно перевірено працівниками органу пробації, на яких законом покладений обов`язок контролю за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням.
З огляду на викладене, враховуючи досліджені обставини та причини неприбуття ОСОБА_7 на реєстрацію до органу з питань пробації, зважаючи на те, що надані суду докази не доводять тих обставин, що поведінка засудженої свідчить про свідоме та необґрунтоване ухилення від виконання обов`язків, підстави для задоволення подання відсутні.
Керуючись ст. 78 КК України, ст. 166 КВК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні подання начальника Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_9 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання засудженої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1