Справа № 643/8578/20
Провадження № 1-кп/643/568/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.12.2021 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника обвинуваченої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинуваченої ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0001902 від 09.04.2020 року, за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, з середньо-технічною освітою, яка не працює, не одружена, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дочку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , останнє зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судима: 29.10.2015 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 185 КК України до 120 годин громадських робіт; 08.11.2018 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 389, ст. 71 КК України до 1 року 15 днів позбавлення волі, 05.12.2019 року вирок змінено ухвалою Харківського апеляційного суду, вирок набрав законної сили за ч. 2 ст. 185 КК України, призначено покарання у вигляді 1 року позбавлення волі, виключено з вироку посилання на ст. 71 КК України та закрито кримінальне провадження за ч. 2 ст. 389 КК України,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Московського районного суду м. Харкова перебуває кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується в умисному вбивстві, тобто умисному противоправному заподіянні смерті іншій людині.
Як вбачається з обвинувального акту, відносно ОСОБА_4 на стадії досудового розслідування обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Прокурором заявлено клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_4 , на 60 днів.

В обґрунтування клопотання прокурором зазначено, що у діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років. Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. Небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язки з державою, у якій її переслідують, та міжнародними контактами. У зв`язку із вчиненням ОСОБА_4 особливо тяжкого злочину є підстави вважати, що у обвинуваченої ОСОБА_4 можуть виникнути передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України спроби: з урахуванням суворості покарання, що передбачається за інкриміноване кримінальне правопорушення, переховуватись від суду; вчинити інше кримінальне правопорушення; незаконно впливати на потерпілих та свідків, оскільки їй відомі їх адреси проживання. Враховуючи викладене, є обґрунтовані підстави вважати, що до обвинуваченої ОСОБА_4 не може бути застосований більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою. Також прокурором було зазначено, що ризики на даний час не зменшились.

Захисник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти продовження строку тримання під вартою. В обґрунтування зазначив на необґрунтованості підозри та недоведеності ризиків. Також посилався на наявність у обвинуваченої міцних соціальних зв`язків, оскільки вона проживає з чоловіком без укладення шлюбу та має дітей. Зазначив, що обвинувачена не має наміру переховуватись від суду, впливати на свідків.

Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала позицію свого захисника. Заявила письмове клопотання, в якому просила вжити заходів щодо її медичного обстеження у зв`язку із погіршенням стану здоров`я.

Станом на 08.12.2021 відсутній склад суду, що розглядає дане кримінальне провадження, у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді ОСОБА_8 .
Відповідно до абзацу п`ятого пункту 20.5 Перехідних положень КПК України, у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.

Враховуючи наведене, головуючий суддя приходить до висновку щодо наявності передбачених законодавством України підстав для розгляду клопотання прокурора головуючим суддею одноособово на підставі абзацу п`ятого пункту 20.5 Перехідних положень КПК України в період відсутності складу суду, що розглядає дане кримінальне провадження.

Виходячи з положень розділу ІІ КПК України, зокрема ст. 131, 176 вказаного Кодексу, запобіжні заходи, в тому числі тримання під вартою, є одними з видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 333 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України, розгляд клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою здійснюється згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Частиною п`ятою ст. 199 КПК України передбачено, що слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Таким чином, підставою для продовження тримання особи під вартою є, зокрема, встановлення, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Вирішуючи заявлене прокурором клопотання, суд керується таким.
Як вбачається з ухвали слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 10.04.2020 року, відносно ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 13-40 год. 07.06.2020 року. Під час обрання вказаного запобіжного заходу слідчим суддею було надано оцінку відповідним доказам на предмет наявності обґрунтованої підозри. Крім того, слідчим суддею зроблений висновок щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та неможливості їх запобігання шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.
В подальшому дія вказаного запобіжного заходу продовжувалась Московським районним судом м. Харкова.
Згідно ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, а також до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
ОСОБА_4 обвинувачується в умисному вбивстві, тобто у вчиненні особливо тяжкого умисного насильницького злочину, внаслідок якого заподіяно смерть іншій людині, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 має на утриманні двох неповнолітніх дітей, не заміжня, не працює, раніше неодноразово судима.
Судом допитано потерпілого. Письмові докази судом не досліджувались, свідки не допитані.
Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
З постанов Верховного Суду від 20.06.2019 по справі № 166/313/17, від 13.08.2020 по справі № 674/1202/19, від 27.02.2019 по справі № 0503/10653/2012 вбачається, що усвідомлення імовірності визнання вини особи за висунутим їй обвинуваченням та тиск тягаря можливого відбування покарання, є обставинами, що свідчить про наявність ризику переховування від суду та можуть бути підставами для тримання особи під вартою.

Враховуючи наведене, суд вважає доведеним наявність ризиків, на які посилався прокурор в клопотанні, в тому числі ризику переховування обвинуваченої від суду через усвідомлення імовірності визнання вини за висунутим їм обвинуваченням та тиску тягаря можливого відбування покарання, та відхиляє доводи захисника щодо відсутності ризиків.
У рішенні від 26.01.1993 року у справі «W. проти Швейцарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що тривале тримання під вартою може виявитись виправданим лише за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого умисного злочину, який згідно пред`явленого обвинувачення пов`язаний із умисним спричиненням смерті іншій особі та за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років, суд приходить до висновку, що інтереси суспільства у забезпеченні належної процесуальної поведінки обвинуваченої переважають інтереси забезпечення поваги до її особистої свободи і таке втручання в право обвинуваченої на свободу та особисту недоторканість має легітимну мету та відповідає вимогі пропорційності.
За таких обставин, враховуючи дані про особу обвинуваченої ОСОБА_4 , яка є раніше неодноразово судимою особою, тяжкість покарання, що їй загрожує в разі визнання її винною, інші обставини кримінального провадження, суд приходить до висновку, що на даній стадії кримінального провадження ризики здійснення обвинуваченою дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання відносно обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та на які посилався прокурор в клопотанні про продовження застосування запобіжного заходу, не зменшились настільки, що вже не могли би виправдовувати подальше тримання обвинуваченої під вартою, та жодний з інших, більш м`яких запобіжних заходів, не здатний їм запобігти.
Доводи захисника щодо наявності у обвинуваченої двох неповнолітніх дітей та чоловіка, з яким вона проживає без реєстрації шлюбу, місця проживання, суд з урахуванням вищезазначеного не може визнати обставинами, які спростовують доводи сторони обвинувачення щодо наявності ризиків вчинення обвинуваченою дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та неможливості запобігання зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Оцінюючи доводи захисника щодо необґрунтованості підозри, суд керується таким.

Виходячи з положень КПК України та висновків щодо застосування норм права, викладених, зокрема, в п. 33 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року по справі № 288/1158/16-к, суд на даній стадії розгляду справи позбавлений можливості надавати юридичну оцінку діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 .
Відповідно, оцінку доводам сторони захисту щодо невинуватості ОСОБА_4 судом може бути надано виключно під час ухвалення вироку.
Враховуючи наведене, з метою забезпечення виконання покладених на обвинувачену процесуальних обов`язків, попередження переховуванню від суду, незаконного впливу на потерпілих і свідків, вчинення інших кримінальних правопорушень, суд на даній стадії судового провадження вважає за доцільне продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_4 на строк до 24:00 годин 04.02.2022 року.
Згідно ст. 205 КПК України, ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Одночасно суд роз`яснює обвинуваченій ОСОБА_4 що вона має право оскаржити дану ухвалу в апеляційному порядку.
Оцінюючи скарги обвинуваченої на погіршення стану здоров`я та її клопотання щодо проведення медичного обстеження, суд керується таким.
В письмовому клопотанні ОСОБА_4 зазначила, що страждає на головний біль, запаморочення, нудоту, погіршення пам`яті. Крім того, у неї в анамнезі мають місце приступи епілепсії та тяжка черепно-мозкова травма.
Згідно ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є в тому числі охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, до яких в тому числі відноситься обвинувачений.
Статтею 8 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Згідно ч. 5, ч. 6 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Як вбачається з висновків щодо застосування норм права, викладених в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 02.09.2020 по справі № 0306/7567/12, коли нормами кримінально-процесуального закону відповідну ситуацію прямо не передбачено, є необхідним та можливим застосування аналогії права. Зазначена можливість встановлена частиною 6 статті 9 КПК, згідно з якою коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються встановлені частиною першою статті 7 КПК загальні засади кримінального провадження. Однією з таких засад є законність, що включає обов`язок суду, як і інших органів державної влади, неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу та інших актів законодавства.

Відповідно до ст. 206 КПК України, яка має назву «Загальні обов`язки судді щодо захисту прав людини», кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи. Слідчий суддя зобов`язаний діяти в порядку, передбаченому частиною шостою цієї статті, незалежно від наявності заяви особи, якщо її зовнішній вигляд, стан чи інші відомі слідчому судді обставини дають підстави для обґрунтованої підозри порушення вимог законодавства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі.

Враховуючи наведене вище та керуючись принципом верховенства права і практикою Європейського суду з прав людини, з метою забезпечення права обвинуваченої на отримання медичної допомоги, суд вважає за необхідне зобов`язати Медичну частину № 27 Філії у Харківській та Луганській областях Державної установи «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України» провести невідкладне медичне обстеження обвинуваченої з метою визначення стану її здоров`я та вирішення питання щодо необхідності її лікування у встановленому законодавством України порядку.

Керуючись ст. 2, 8, 9, 183, 206, 314, 331, 369-372 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинуваченої ОСОБА_4 задовольнити.
Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_4 , на строк до 24:00 годин 04 лютого 2022 року включно.
Зобов`язати Медичну частину № 27 Філії у Харківській та Луганській областях Державної установи «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України» провести невідкладне медичне обстеження обвинуваченої ОСОБА_4 , яка тримається під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», з метою визначення стану здоров`я ОСОБА_4 у зв`язку з її скаргами на головний біль, запаморочення, нудоту, погіршення пам`яті, наявність в минулому приступів епілепсії та тяжкої черепно-мозкової травми, та вирішення питання щодо необхідності її лікування у встановленому законодавством України порядку, і повідомити Московський районний суд м. Харкова про виконання ухвали в цій частині (адреса: 61153, м. Харків, пр. Ювіленйний, 38-Є, суддя ОСОБА_1 ).

Ухвала в частині продовження тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для ОСОБА_4 строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії даної ухвали.
В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали в іншій частині можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою ст. 392 Кримінального процесуального кодексу України.
Ухвала в частині продовження запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Повний текст ухвали буде проголошено в приміщенні Московського районного суду м. Харкова (м. Харків, пр. Ювілейний, буд. 38-Є) 13.12.2021 року о 12-30 год.
Суддя ОСОБА_1