Номер провадження: 11-сс/813/1380/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 01.09.2021, якою в межах кримінального провадження № 0000507 від 13.05.2020, відносно:
ОСОБА_8 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Жашків Жашківського району Черкаської області, громадянки України, із середньою освітою, не заміжньої, маючої на утриманні сім неповнолітніх дітей, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
- підозрюваної у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 307 КК України, продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 30.10.2021 із залишенням розміру застави,
установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.
Зазначеною ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання ст. слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 та продовжено відносно ОСОБА_8 , підозрюваної у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 307 КК України, строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 30.10.2021, із утримання в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», та залишено без змін заставу в якості альтернативного запобіжного заходу, визначену ухвалою слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 08.07.2021 у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 681 000 грн. із покладення на останню у разі внесення застави певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя послався на те, що в даному кримінальному провадженні ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 307 КК України, та ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які були враховані при обранні запобіжного заходу, не зменшились та продовжують існувати, а саме підозрювана може здійснити спроби переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідка ОСОБА_10 в зазначеному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, обумовлені тяжкістю покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання винуватою у вчиненні інкримінованих їй злочинів, а також тим, що остання офіційно не працевлаштована.
Окрім того, слідчий суддя врахувавши наявність в зазначеному кримінальному провадженні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, майновий та сімейний стан підозрюваної, обставини вчинення кримінального правопорушення, його суспільні-небезпечні наслідки та тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою, прийшов до переконання, що раніше обраний розмір застави здатний стримувати можливу протиправну поведінку підозрюваної.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 зазначила, що не погоджується із оскаржуваною ухвалою слідчого судді з наступних підстав:
- слідчий суддя не взяв до уваги те, що ОСОБА_8 позбавлена можливості працювати оскільки на її виховані знаходиться 7 неповнолітніх дітей;
- поза увагою слідчого суді залишилось те, що ОСОБА_8 тривалий час хворіє на психічне захворювання у вигляді органічного психічного розладу неясного ґенезу, остання лікувалась в КНП «Одеська обласна психіатрична лікарня №2» та згідно виписки з її медичної картки, медичні документи направленні до обласного МСЕК для визначення групи інвалідності;
- слідчим суддею не враховано того, що органом досудового розслідування не доведено та не надано жодних доказів на підтвердження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України;
- слідчий суддя в порушення вимог КПК України та практики Європейського суду не досліджував матеріальний стан підозрюваної.
Посилаючись на викладені обставини, захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді та застосувати до підозрюваної ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 або зменшити розмір застави.
В судовому засіданні апеляційного суду захисник ОСОБА_7 уточнила вимоги апеляційної скарги та просила застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_8 запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника,перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.
Разом з тим, ч. 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Статтею 199 КПК України передбачено що, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
При цьому, ч. 3 ст. 184 КПК України передбачено, що до клопотання додаються: 1) копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання; 2) перелік свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час судового розгляду щодо запобіжного заходу; 3) підтвердження того, що підозрюваному, обвинуваченому надані копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу.
Під час апеляційного розгляду справи встановлено, що слідчий зазначених вище вимог кримінального процесуального законудотримався, адже клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного обґрунтовано належним чином, а його доводи підтверджуються доданими до нього доказами.

При розгляді зазначеного кримінального провадження, у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine) від 21.04.2011, заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Так, враховуючи те, що питання обґрунтованості підозри ОСОБА_8 на теперішній час не є предметом апеляційного оскарження, колегія суддів приходить до переконання, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про те, що підозра ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих їй злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 307 КК України на даному етапі досудового розслідування є обґрунтованою та повністю підтверджується матеріалами, доданими до клопотання слідчого, а саме: протоколом про результати проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативнох закупки від 01.02.2021 (а.с. 14-18); протоколом про результати проведення аудіо-, відеоконтролю особи від 17.03.2021 (а.с. 19-21); протоколом отримання добровільно наданого предмету (а.с. 25-26); висновком експерта № СЕ-19/116-21/4199-НЗПРАП від 31.03.2021 (а.с.31-36); протоколом про результати проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 30.04.2021 (а.с. 37-39); протоколом про результати проведення аудіо-, відеоконтролю особи від 10.08.2021 (а.с. 40-42); протоколом отримання добровільно наданого предмету від 30.04.2021 (а.с 45-46); протоколом додаткового допиту свідка від 1305.2021 (а.с. 47-52); висновком експерта № СЕ-19/116-21/8096-НЗПРАП від 31.05.2021 (а.с. 53-58); протоколами про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 24.06.2021 (а.с. 98-130); протоколом огляду місця події від 08.07.2021 (а.с. 141-144) та іншими матеріалами в їх сукупності.

Під час апеляційного провадження, колегією суддів встановлено, що заявлені ризики, які виправдовують тримання підозрюваної під вартою, не зменшились.

Так, апеляційний суд не погоджується із доводами слідчого судді та наголошує, що в зазначеному кримінальному провадженні не зменшились ризики того, що підозрювана ОСОБА_8 може вдатись до спроб переховування від органів досудового розслідування та суду, здійснення незаконного пливу на свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, обумовлені тим, що: остання обґрунтовано підозрюється у вчинені, в тому числі тяжкого злочину, відповідальність за який передбачена лише у виді позбавлення волі від 7 до 10 років з конфіскацією майна; офіційно не працевлаштована.

При цьому, апеляційний суд також враховує роль ОСОБА_8 в інкримінованих їй злочинах, а саме активного організатора.

Більш того, в травні 2021 року Приморською окружною прокуратурою м. Одеси до суду 1-ої інстанції скерований обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч 1, 2 ст. 307 КК України, що свідчить про її небажання ставати на шлях виправлення та схильність до вчинення злочинів.

Водночас, апеляційний суд вважає такими, що відповідають дійсності посилання сторони захисту щодо наявності у ОСОБА_8 на утриманні 7 дітей, проте, наголошує на тому, що зазначена обставина не виключає та не зменшує існування зазначених вище доведених органом досудового розслідування ризиків. Окрім того, ОСОБА_8 офіційно не працевлаштована, тобто не має легальних джерел прибутку, що дає підстави вважати, що злочинна діяльність була єдиним способом отримання грошових коштів.

Крім того, апеляційний суд також враховує суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», оскільки злочин, в якому підозрюється ОСОБА_8 пов`язаний із незаконним обігом наркотиків, які в свою чергу мають негативний вплив на осіб, які вживають зазначені наркотичні засоби, що в подальшому тягне за собою систематичність такого вживання та подальші непоправні наслідки, які можуть статись із особами, які вживають такі засоби.

Твердження захисника ОСОБА_7 про наявність у підозрюваної ОСОБА_8 тривалий час психічного захворювання у вигляді органічного психічного розладу неясного ґенезу, апеляційний суд приймає до уваги, проте зауважує на тому, що будь-яких доказів, які б об`єктивно свідчили про критичний стан підозрюваної та вказували на обставини, які відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України виключають можливість застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, апеляційним судом не встановлено.

Що стосується доводів сторони захисту про не дослідження слідчим суддею матеріального стан підозрюваної ОСОБА_8 та визначення їй непомірного розміру застави, колегія суддів вважає голослівними та зазначає наступне.

Позиція Європейського суду стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у вигляді застави та призначення її розміру, цілковито прослідковується в рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28.09.2010, в якому судом зазначено, що при встановленні суми застави, яка перевищує платоспроможність обвинуваченого, слід враховувати тяжкість злочину, у вчиненні якого він підозрюється, а також його професійне становище. Розмір застави, встановлений виключно з урахуванням майнового стану підозрюваного, не є достатнім для забезпечення його явки у судове засідання.

Так, апеляційний суд погоджується із висновком слідчого судді щодо виключності зазначеного випадку, оскільки на це вказує характер інкримінованих підозрюваній злочинів, тяжкість можливого призначеного покарання, кількість епізодів, суспільно-небезпечні наслідки, які носять значний ступінь загрози для суспільства, характеристика сімейного та майнового стану останньої, зокрема, обставину ймовірного отримання останньою прибутку від незаконного збуту наркотичних засобів, тому розмір застави у межах, зазначених в п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, не буде здатний забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків.

Таким чином, враховуючи викладені вище обставини, колегія суддів приходить до переконання, що органом досудового розслідування була доведена неможливість застосування на даному етапі досудового розслідування відносно підозрюваної ОСОБА_8 більш м`якого, ніж тримання під вартою, запобіжного заходу для запобігання названим вище ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги захисника та скасування законної та обґрунтованої ухвали слідчого судді немає.

Керуючись ст.ст. 24, 177, 183, 199, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 01.09.2021, якою відносно ОСОБА_8 , підозрюваної у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 307 КК України, продовжений строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 30.10.2021, із залишенням розміру застави залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді Одеського апеляційного суду:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4