ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1597/21 Справа № 203/3680/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2021 року Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі, матеріали з кримінального провадження № 0000304 за апеляційною скаргою прокурора Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 вересня 2021 року, про відмову в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування домашнього арешту, стосовно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрювану за ч.3 ст.149 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Ухвалою слідчого судді від 21 вересня 2021 року відмовлено у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано стосовно ОСОБА_7 цілодобовий домашній арешт строком до 19 листопада 2021 року і покладено обов`язки, передбачені 1, 2, 4, 8 ч.5 ст. 194 КК України.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину за ч.3 ст. 149 КК України, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами та встановив наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч.1 ст. 177 КПК України, що підозрюваний може: переховування від органів досудового розслідування і суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших підозрюваних в кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. В той же час, слідчий суддя зазначив про недоведення ризику, передбаченого п.2 ч.1 ст. 177 КПК України, щодо можливого знищення, схову або спотворення речей чи документів. Разом з цим, слідчий суддя врахував, що ОСОБА_7 працює, раніше не судимий, має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, тому зазначив про недоведення прокурором недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів, крім обрання найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у звязку з чим застосував цілодобовий домашній арешт.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення застави.
Свої вимоги прокурор обгрунтовує тим, що слідчий суддя вірно встановив наявність підозри та ризиків, але помилково дійшов висновку, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного. Прокурор вказує, що слідчий суддя не врахував суспільний резонанс злочину та кількість потерпілих, яких відповідно до підозри позбавив прав щодо прояву волі, свободи і праці з метою збагачення. При цьому прокурор зазначає, що максимальний розмір застави також не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного в разі її визначення.
В апеляційному суді прокурор підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Захисники та підозрюваний в апеляційному суді заперечували проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши головуючого суддю, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши доводи апеляційної скарги, клопотання слідчого та додані до нього матеріали, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.
Висновки слідчого судді щодо відмови у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування до ОСОБА_7 цілодобового домашнього арешту апеляційний суд вважає вірними.
Так, клопотанням слідчого підтверджується, що ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, яке внесене до ЄРДР під № 0000304 від 15 квітня 2021 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 149 КК України (а.с. 14-18)
19 вересня 2021 року ОСОБА_7 затримали в порядку ст. 208 КПК України(а.с.66-68), та цього ж дня повідомлено про підозру за ч.3 ст. 149 КК України(а.с.69-85)
Відповідно до положень ч. 1, ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Під час розгляду зазначеного клопотання, слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 149 КК України.
Виходячи з приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» поняття «обґрунтована підозра», - воно означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
На час апеляційного перегляду фактів і інформації, які переконливо свідчать, що ОСОБА_7 міг вчинити злочин, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.
Також, слідчий суддя перевірив доводи клопотання слідчого щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та обґрунтовано встановив можливість ОСОБА_7 переховування від органів досудового розслідування і суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших підозрюваних в кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, враховуючи тяжкість покарання в якому підозрюється останній, останньому можуть бути відомі анкетні дані учасників у кримінальному провадженні протоколи допиту, яких долучені до клопотання.
В той же час, слідчий суддя врахував вимоги ч.4 ст. 194 КПК України, оскільки прокурором не було доведено обставини, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. В клопотанні про обрання запобіжного заходу формально зазначено про обставини, передбачені п.6 ч.1 ст. 184 КПК України, а саме обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, але не обгрунтував належним чином, чому більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти встановленим ризикам.
Саме сукупність цих обставин, з урахуванням даних, що характеризують особу підозрюваного, який працює, раніше не судимий, має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, переконливо свідчать про обґрунтованість застосованого до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків.
У зв`язку з вищевикладеним доводи апеляційної скарги прокурора стосовно того, що жоден запобіжний захід ніж тримання під вартою не зможе забезпечити процесуальної поведінки підозрюваного є непереконливими.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 вересня 2021 року, якою відмовлено у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано стосовно ОСОБА_7 цілодобовий домашній арешт строком до 19 листопада 2021 року і покладено обов`язки, передбачені 1, 2, 4, 8 ч.5 ст. 194 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її оголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4