Справа № 296/8077/21
УХВАЛА
Іменем України

17 вересня 2021 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, погодженого прокурором у кримінальному провадженні начальником відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4 , поданого в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000433 від 19.10.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191, ч.1,2 ст. 366, ч. 2,3 ст. 365-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира із клопотанням про накладення арешту на майно ОСОБА_5 .

В клопотанні вказано, що у 2017 році, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, начальник управління праці та соціального захисту населення Коростенської районної державної адміністрації (далі УПСЗН Коростенської РДА) ОСОБА_5 , будучи обізнана про бюджетні асигнування УПСЗН Коростенської РДА з державного бюджету, маючи злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном на користь третіх осіб, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, а саме заволодіння бюджетними асигнуваннями спрямованими на виплату компенсацій, з використанням підроблених документів, а також вчинення інших злочинів, які б полегшували вчинення заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, усвідомлюючи, що одноосібно не зможе реалізувати зазначений злочинний намір, організувала на території Коростенського району Житомирської області стійку організовану злочинну групу, в яку на добровільній основі і єдності злочинних намірів увійшли: ОСОБА_6 (начальник відділу соціального захисту громадян, які потерпіли внаслідок Чорнобильської катастрофи УПСЗН Коростенської РДА) та ОСОБА_7 (суб`єкт оціночної діяльності, зареєстрований як фізична особа підприємець).

Організована злочинна група створена з метою заволодіння бюджетними коштами, виділеним в якості компенсації за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забруднених територій.

Організована злочинна група у складі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вчиняла умисні злочини у період часу з 19.07.2017 по 29.09.2020.

Таким чином, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 шляхом зловживання своїм службовим становищем та внесенням до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, здійснювали заволодіння бюджетних коштів у 2017 - 2020 роках на користь третіх осіб.

Так, у ході досудового розслідування встановлено, що місцеві жителі Коростенського району, здійснювали реєстрацію місця проживання в напівзруйнованих та нежилих будівлях, що розміщені в селах Коростенського району, та які віднесені до зони, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи. Після цього, вказані громадяни здійснювали придбання у власність нерухоме майно в «чистій» зоні та проводили формальне переселення за вказаною адресою, при цьому фактично проживаючи у Коростенському районі. Після цього, вказані особи подавали до УПСЗН Коростенської РДА документи на отримання компенсації за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забруднених територій.

У свою чергу ОСОБА_5 та ОСОБА_6 організували прийняття та опрацювання від місцевих жителів Коростенського району документів на отримання компенсації за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забруднених територій. Після чого ОСОБА_7 проводив оцінку втраченого нерухомого майна з порушенням вимог Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», а саме встановлював не ринкову, а залишкову вартість заміщення (відтворення), тим самим визначав значно завищену вартість такого майна.

Після цього на підставі поданих документів та звіту про оцінку втраченого нерухомого майна ОСОБА_5 проводила нарахування бюджетних асигнувань, громадянам, які фактично не мали права на отримання компенсації за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забруднених територій.

Після фактичного заволодіння бюджетними коштами, з метою приховування злочинної діяльності організованої група та з метою надання видимості законності їх діям, не зважаючи на факт проведення оцінки залишкової вартості заміщення (відтворення) втраченого нерухомого майна, між УПСЗН Коростенської РДА та ФОП « ОСОБА_7 » укладались договори на проведення ринкової оцінки такого майна, а також підписувались акти приймання виконаних робіт з проведення ринкової оцінки втраченого нерухомого майна.

Так, у ході досудового розслідування було встановлено, що злочинна група у складі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 шляхом зловживання своїм службовим становищем та внесенням до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, у 2017 - 2020 роках здійснила 12 фактів заволодіння бюджетних коштів на користь третіх осіб, на загальну суму 4 184 601 гривень.

Враховуючи викладене, у кримінальному провадженні повідомлено про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених

ч. 5 ст. 191, ч.3 ст. 28 ч.1,2 ст. 366 КК України.

Відповідно до інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_5 на праві приватної власності належить: земельна ділянка з кадастровим номером №:02:034:0048 площею 0,0322 Га; земельна ділянка з кадастровим номером №:02:034:0047 площею 0,1 Га; житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 ; земельна ділянка з кадастровим номером №:05:000:0053 площею 0,129 Га за адресою: АДРЕСА_2 .

З метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, виникла необхідність у накладенні арешту на майно підозрюваного у кримінальному провадженні ОСОБА_5 .. Завданням арешту майна в даному випадку є запобігання можливості його передачі і відчуження (з огляду на право власності підозрюваного на вказане майно, яке передбачає для нього відповідні правомочності).

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити з підстав зазначених у ньому. Також просив з метою забезпечення арешту майна розгляд даного клопотання проводити без повідомлення власника майна.

Відповідно до вимог ч.2 ст.172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши слідчого, слідчий суддя вважає за можливе здійснити розгляд клопотання без повідомлення власника майна.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст.132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 3, п.4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно ч.6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч. 10 ст. 171 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

З доданої до клопотання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається, що за ОСОБА_5 зареєстроване вищенаведене майно.

Таким чином, беручи до уваги обставини кримінального провадження, мету, підстави застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, враховуючи, вимоги ст.173 КПК України про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 5 ст. 191 за яке встановлено покарання у виді конфіскації майна, наявність даних про належність майна, доведеність слідчим реальність ризиків відчуження майна, а також можливість призначення судом покарання у виді конфіскації майна, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, слідчий суддя вважає, що є достатні правові підстави для накладення арешту.

Разом з тим слідчий суддя вважає, що строною обвинувачення не доведено можливість накладення арешту з підстав передбачених ч.6 ст. 170 КПК України, оскільки відсутні відомості про наявність цивільного позову.

Згідно ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

З цих підстав клопотання також підлягає частковому задоволенню оскільки слідчим не доведена необхідність арешту майна з встановленням заборони або обмеження права користування майном.

Отже, беручи до уваги обґрунтованість підозри, завдання арешту майна, як виду заходу забезпечення кримінального провадження, наслідки, які матиме накладення арешту на майно, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт шляхом встановлення заборони на відчуження зазначеного майна без обмеження права користування.

Керуючись ст. ст. 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити частково.

Накласти арешт у кримінальному провадженні №0000433 від 19.10.2020 на майно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- земельна ділянка з кадастровим номером №:02:034:0048 площею 0,0322 Га;

- земельна ділянка з кадастровим номером №:02:034:0047 площею 0,1 Га;

- житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 ;

- земельна ділянка з кадастровим номером №:05:000:0053 площею 0,129 Га за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом встановлення заборони на відчуження майна без обмеження права користування майном.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала оскаржується безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1