Суворовський районний суд міста Одеси
Провадження №1-кп/523/1008/21
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

17.12.2021 року м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченого та його захисника адвоката ОСОБА_4 , під час судового розгляду кримінального провадження із звинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.321 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 пред`явлено обвинувачення в незаконному придбанні, перевезенні, зберіганні з метою збуту сильнодіючих лікарських засобів в особливо великих розмірах. Зазначені дії було вчинено в період часу з середини лютого 2017 року до 07 квітня 2017 року на території Овідіопольського та Лиманського районів Одеської області.

Прокурором в якості обвинувальних доказі оголошено, в судовому засіданні долучено, а стороною захисту заявлено усне клопотання про недопустимість: а) протокол слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_6 від 08 квітня 2017 року (у зв`язку із неотриманням показань цього свідка безпосередньо в суді); б) протоколу огляду речей, вилучених під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 (у зв`язку із нездійсненням фотофіксації оглянутого майна); в) висновку експертизи матеріалів, речовин та виробів від 16 червня 2017 року №1231-Х (у зв`язку із недопустимістю отримання об`єктів експертного дослідження).

З`ясувавши заперечення прокурора, суд дійшов наступного.

Відповідно до положень ст.89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

Суд констатує, що всі вище перелічені докази обвинувачення, належність та допустимість яких оскаржується захистом, фактично дослідженні під час судового розгляду та долучені до судового провадження, а відтак відсутня практична необхідність припинення їх дослідження.

Окрім того, оцінці у суді підлягають як кожен окремий доказ, так і вся сукупність зібраних в кримінальному провадженні доказів. Передумовою виконання вимоги оцінки доказів у їх сукупності є повне, всебічне та об`єктивне виявлення і дослідження доказів, сукупність яких формується як у ході досудового розслідування, так і під час судового розгляду в якості додаткових доказів, що допускає положення ч.11 ст.290 КПК України, а відтак, суд повинен ретельно досліджувати всі докази у провадженні: і ті, що викривають і ті, що виправдовують обвинуваченого. Недослідження будь-якого доказу, що має істотне значення для з`ясування фактів означає порушення принципу оцінки доказів у їх сукупності, тому що в цьому випадку відсутня ознака сукупності поєднання всіх доказів у провадженні (ч.1 ст.94 КПК України).

Таким чином, оцінка судом кожного із окремих запропонованих захистом доказів з питань їх належності та допустимості до моменту завершення з`ясування обставин кримінального провадження та їх перевірки всією сукупністю доказів, є передчасною.

Керуючись ст.ст.86,350 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 про визнання недопустимими доказами протоколу слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_6 від 08 квітня 2017 року, протоколу огляду речей, вилучених під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а також висновку експертизи матеріалів, речовин та виробів від 16 червня 2017 року №1231-Х - відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення щодо неї можуть бути викладені в апеляційній скарзі на остаточне судове рішення в даному кримінальному провадженні.

Головуючий

ОСОБА_1