Справа № 616/346/18
Провадження по справі №1-кп/635/460/2021
У Х В А Л А

16 листопада 2021 року Харківський районний суд Харківської області у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,
секретар судового засідання ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 115, ч.2 ст. 194 КК України, -
В С Т А Н О В И Л А:
В провадженні Харківського районного суду Харківської області знаходиться зазначене кримінальне провадження.

На підставі ухвали слідчого судді Великобурлуцького районного суду Харківської області від 10 січня 2018 року відносно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Судом неодноразово продовжувався строк тримання під вартою обвинуваченого, останній раз на підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 24 вересня 2021 року на 60 днів - до 22 листопада 2021 року включно.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Вимогами п. 2 ч. 3 ст. 331 КПК України передбачено, що до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб, посилаючись на те, що ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, які існували на момент обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 , продовжують існувати, застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не може запобігти зазначеним ризикам та забезпечити виконання останнім його процесуальних обов`язків.

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечував проти продовження застосування до нього запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою, звернувся до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу на нічний домашній арешт або особисте зобов`язання. В обґрунтування клопотання зазначив, що прокурором не надано суду доказів вчинення ним інкримінованих злочинів, також прокурором не доведено наявність жодного ризику, передбаченого ст. 177 КПК України.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти продовження застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, заявив клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що стороною обвинувачення не доведена причетність ОСОБА_6 до вчинення злочинів, прокурором не надано доказів на підтвердження продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 спливає 22 листопада 2021 року.

Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників судового процесу, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вимогами ст. 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, в тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.

Згідно зі ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.

Питання стосовно того, чи була розумною тривалість тримання особи під вартою, не може вирішуватися абстрактно. Наявність підстав для тримання обвинуваченого під вартою має оцінюватися в кожній справі з урахуванням її конкретних обставин. У будь-якій справі тривале тримання під вартою може виявитися виправданим лише за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (рішення у справі «W. проти Швейцарії»).

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини встановлюється існування презумпції на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (рішення від 24 липня 2003 року у справі «Смирнова проти Росії»). В усіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення від 23 вересня 2008 року у справі «Вренчев проти Сербії»).

Продовжуючи 24 вересня 2021 року строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 суд виходив з наявності ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме: можливості переховування від суду, незаконного впливу на свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Вирішуючи питання про продовження строків тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , колегія суддів приймає до уваги розумність сукупної тривалості його перебування під вартою та зазначає про надмірну тривалість такого строку по даному кримінальному провадженню, який складає понад три роки десять місяців, а тому вважає за необхідне розглянути питання про можливість запобігання зазначеним ризикам при зміні запобіжного заходу на більш м`який.

При вирішенні зазначеного питання колегія суддів враховує особу обвинуваченого ОСОБА_6 , тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, наявність у нього постійного місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , міцність соціальних зв`язків, репутацію обвинуваченого.
Тривалість судового розгляду та надмірний строк тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою значно зменшують ризик його переховування від суду, впливу на потерпілого та свідків, які крім того вже допитані у даному кримінальному провадженні, та вчинення іншого кримінального правопорушення, але, зважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винуватим, колегія суддів вважає, що ризики, передбачені п.п. 1,3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, продовжують існувати, а тому є підстави для застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладанням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України. Суд вважає, що такий захід є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобігання спробам переховування від суду, впливу на потерпілого, свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки виключає можливість обвинуваченого залишати житло цілодобово.

Як вбачається зі змісту положень параграфу 1 глави 18 КПК України, питання про застосування, зміну або продовження запобіжного заходу, виходячи з принципів змагальності та диспозитивності кримінального провадження, судом вирішується виключно на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, обов`язок по доведенню існування ризиків, які дають підстави для застосування чи продовження запобіжного заходу, зокрема, у вигляді тримання під вартою, покладається на сторону обвинувачення.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, встановленим ст. 177 КПК України.

Водночас, стороною обвинувачення в судовому засіданні не доведено, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання встановленим ризикам.

За вказаних обставин колегія суддів вважає за можливе задовольнити клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_5 про зміну обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу на більш м`який та застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із покладанням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Крім того, в судовому засідання прокурор звернувся до суду з клопотанням про допит свідка ОСОБА_8 в режимі відеоконференції.

Учасники судового провадження у судовому засіданні проти заявленого клопотання не заперечували.

Згідно п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 336 КПК України у разі неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин та необхідності вжиття заходів для забезпечення оперативності судового провадження, судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження).

Відповідно до вимог ч.2, ч. 5 ст. 336 КПК України, суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження. У разі якщо сторона кримінального провадження чи потерпілий заперечує проти здійснення дистанційного судового провадження, суд може ухвалити рішення про його здійснення лише вмотивованою ухвалою, обґрунтувавши в ній прийняте рішення. Суд не має права прийняти рішення про здійснення дистанційного судового провадження, в якому поза межами приміщення суду перебуває обвинувачений, якщо він проти цього заперечує. Якщо особа, яка братиме участь у судовому провадженні дистанційно, знаходиться у приміщенні, розташованому поза територією юрисдикції суду та поза територією міста, в якому розташований суд, суд своєю ухвалою може доручити суду, на території юрисдикції якого перебуває така особа, здійснити дії, передбачені частиною четвертою цієї статті. Суд, що отримав доручення, за погодженням з судом, що надав доручення, зобов`язаний у визначений в ухвалі строк організувати виконання зазначеного доручення.

Судом встановлено, що свідок ОСОБА_8 мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Враховуючи вищенаведене, а також те, що свідок ОСОБА_8 не має можливості безпосередньо брати участь в судовому провадженні у зв`язку із віддаленістю місця проживання, наявністю на утриманні малолітньої дитини, а також з метою оперативності судового провадження, суд вважає доцільним проведення судового розгляду у режимі відеоконференції між Харківським районним судом Харківської області та Великобурлуцьким районним судом Харківської області за участі вищевказаного свідка.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 197, 199, 331, 336 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
У задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 відмовити.
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_5 про зміну обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу на більш м`який задовольнити.
Змінити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, який полягає в забороні обвинуваченому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .
Зобов`язати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на період часу дії вказаної ухвали:
-прибувати до суду за кожною вимогою;

-утримуватися від будь-якого спілкування зі свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну (в разі їх наявності);

-носити електронний засіб контролю.

Строк дії ухвали визначити до 16 січня 2022 року включно.
Попередити ОСОБА_6 , що в разі невиконання вищевказаних зобов`язань до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.
Попередити ОСОБА_6 , що відмова від носіння засобу електронного контролю, умисне зняття, пошкодження або інше втручання в його роботу з метою ухилення від контролю, а рівно намагання вчинити зазначені дії є невиконанням обов`язків, покладених судом на обвинуваченого при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Обвинуваченого ОСОБА_6 негайно доставити до місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідному органу Національної поліції негайно поставити ОСОБА_6 на облік як особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням засобу електронного контролю, і повідомити про це суд.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що відповідно до частини п`ятої статті 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Зобов`язати працівника органу Національної поліції перед застосуванням електронного засобу контролю під розпис роз`яснити обвинуваченому правила користування пристроєм, техніку безпеки поводження з ним та наслідки його зняття або неправомірного втручання в його роботу з метою ухилення від контролю.
Після доставки обвинуваченого ОСОБА_6 до місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , негайно звільнити з-під варти.
Здійснити судове засідання по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 115, ч.2 ст. 194 КК Україниу дистанційному судовому провадженні з приміщення Великобурлуцького районного суду Харківської області в режимі відеоконференції.

Доручити Великобурлуцькому районному суду Харківської області забезпечити проведення судового засідання по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 115, ч.2 ст. 194 КК України, яке призначено на 13 січня 2022 року на 14 годину 45 хвилин в приміщенні Харківського районного суду Харківської області, розташованого за адресою: Харківська область, Харківський район, смт. Покотилівка, вул. Сковороди, 18, в режимі відеоконференції.

Забезпечити участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції свідка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Судовому розпоряднику або секретарю судового засідання Великобурлуцького районного суду Харківської області в режимі відеоконференції забезпечити вручення свідку пам`ятки про його процесуальні права, присяги свідка, перевірку його документів, що посвідчують особу та перебування поряд з ним до закінчення судового засідання.

Ухвалу для виконання в частині застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту направити Харківському районному управлінню поліції №3 Головного управління Національної поліції в Харківській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3