Справа № 344/8717/21
Провадження № 1-кп/344/887/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тольяті Куйбишевської області (Російська Федерація), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше неодноразово судимого:

- 23.11.2009 Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за ч. 2 ст. 307, ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки;

- 06.12.2011 Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 8 місяців; 17.04.2015 умовно-достроково звільнено з місць позбавлення волі на невідбуту частину покарання 1 рік 1 місяць 5 днів;

- 24.06.2021 Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді арешту на строк 6 місяців, покарання не відбуто;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно.

ОСОБА_6 , маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість за вчинення умисного кримінального правопорушення проти власності, на шлях виправлення та перевиховання не став, повторно вчинив нове умисне корисливе кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 28 листопада 2019 року приблизно о 14 год 30 хв ОСОБА_6 зайшов до приміщення галереї «Бастіон», яка знаходиться за адресою: провулок Фортечний, 1 в м. Івано-Франківськ.

Знаходячись поруч із вхідними дверима до приміщення магазину № 15 « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де свою підприємницьку діяльність здійснює ОСОБА_4 , ОСОБА_6 побачив товарно-матеріальні цінності, які знаходились на дерев`яному вішаку біля входу вищезазначеного магазину. В цей час у ОСОБА_6 виник неправомірний умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, оскільки продавець магазину ОСОБА_7 реалізовував товар іншим покупцям, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, таємно викрав дерев`яний вішак, на якому знаходились шарфи у кількості 8 штук вартістю 212 грн без ПДВ кожний, хустки 80х80 у кількості 15 штук вартістю 176 грн без ПДП кожна, хустки 1,2х1,2 у кількості 17 штук вартістю 372 грн без ПДВ кожна, хустку-шарф вартістю 92 грн без ПДВ.

Таємно викравши зазначені товарно-матеріальні цінності, ОСОБА_6 місце вчинення кримінального правопорушення покинув та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 майнову шкоду на загальну суму 10752 гривні.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив обставини вчиненого кримінального правопорушення відповідно до викладеного в обвинувальному акті. Так ОСОБА_6 суду показав, що 28.11.2019 близько о 14 год 30 хв зайшов до приміщення галереї «Бастіон» в м. Івано-Франківську, де продавали сувеніри. Побачив, що за його діями ніхто не спостерігає, оскільки продавець магазину реалізував товар іншим покупцям, вкрав з вішалки хустки, запхав їх під куртку, після чого вийшов з даного приміщення. Викрадене збув на ринку. Зазначив, що офіційно не працює, середній щомісячний дохід становить 12 000 гривень. У вчиненому щиро розкаявся. Просив суд суворо його не карати.

Потерпілий ОСОБА_4 цивільний позов не заявляв, просив не карати обвинуваченого, дати йому можливість працювати та утримувати 2 неповнолітніх дітей.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином, дані про особу винного, зокрема те, що обвинувачений раніше неодноразово судимий, востаннє 24.06.2021 Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді арешту на строк 6 місяців, покарання не відбуто; не працює, неодружений, на утриманні має двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на обліку КНП «ПОК ЦПЗ ІФ ОР» не перебуває та за амбулаторною допомогою не звертався, з 09.07.2008 надається наркологічна допомога в Івано-Франківському КНП «ПНЦ ІФ ОР» з діагнозом: «Розлади психіки і поведінки внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності», згідно довідки Миколаївської психіатричної лікарні №1 за №4040 від 19.09.2019 на обліку не знаходиться; згідно довідки Миколаївського обласного наркологічного диспансеру за №4199 з 2017 року перебуває на обліку з діагнозом: «Розлади психіки і поведінки внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності», згідно висновку судово-психіатричного експерта №95/2021 від 28.04.2021 будь-якими психічними розладами, в тому числі і тимчасовим хворобливим станом, не страждає та не страждав на період часу, що відноситься до інкримінованих йому протиправних дій, виявляє ознаки розладів психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності, під клінічним наглядом на замісному режимі, що згідно МКХ-10 F11,22; на період інкримінованого злочину перебував у стані та перебуває на даний час, при якому здатний у повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує; щире каяття як обставину, що пом`якшує покарання, та рецидив злочину як обставину, що обтяжує покарання обвинуваченого.

Як вбачається з досудової доповіді про обвинуваченого, обвинувачений ОСОБА_6 участі у складанні досудової доповіді не приймав. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушення, а також високу ймовірність вчинення повторного правопорушення та середній рівень ризику небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_6 без позбавлення або обмеження його волі може становити небезпеку для суспільства.

З огляду на викладене, враховуючи особу обвинуваченого, його щире каяття, позицію прокурора, що просив призначити обвинуваченому покарання у виді арешту на строк 4 місяці, та визначити на підставі ч.4 ст.70 КК України остаточне покарання у виді арешту на строк 6 місяців, позицію потерпілого, який просив не карати обвинуваченого, оскільки той має на утриманні 2 неповнолітніх дітей, позицію обвинуваченого, що просив суд суворо його не карати, позицію захисника, що просив врахувати щире каяття та суворо обвинуваченого не карати, суд вважає неможливим виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 без ізоляції від суспільства та за необхідне призначити покарання обвинуваченому в межах санкції ч.2 ст.185 КК у виді арешту, оскільки таке покарання є достатнім, справедливим і необхідним для його виправлення та для запобігання вчиненню кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 дане кримінальне правопорушення вчинив до постановлення попереднього вироку Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 24.06.2021, за яким його засуджено за кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді арешту на строк 6 місяців, що набрав законної сили 27.07.2021, покарання за яким не відбуто, а тому покарання йому слід призначити з застосуванням ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання за даним вироком більш суворим призначеним за попереднім вироком покаранням.

Цивільний позов потерпілим ОСОБА_4 не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання речових доказів у справі вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Підстав для обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили немає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.100, 370, 373, 374 КПК України, суд-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання- арешт на строк чотири місяці.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого призначеного покарання більш суворим за попереднім вироком Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 24.06.2021, визначити ОСОБА_6 остаточне покарання арешт на строк шість місяців.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з часу фактичного затримання останнього для відбуття покарання.

Речовий доказ: диск DVD-R із відеозаписом (постанова від 06.12.2019) - зберігати при матеріалах кримінального провадження сторони обвинувачення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Суддя ОСОБА_10