УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 листопада 2021 року

м. Київ
справа № 638/20241/19
провадження № 51-5187ск21
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 та його клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Харківського апеляційного суду від 04 лютого 2021 року про повернення апеляційної скарги,
встановив:
Ухвалою слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 грудня 2019 року відмовив у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про поновлення строку на оскарження бездіяльності керівника прокуратури Шевченківського району м. Харкова, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за його заявою від 09 березня 2017 року, та повернув його скаргу.
Не погоджуючись із указаною ухвалою слідчого судді, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, яку Харківський апеляційний суд ухвалою від 04 лютого 2021 року повернув останньому.
Поза межами строку на касаційне оскарження ОСОБА_4 подав до Верховного Суду касаційну скаргу і долучив до неї заяву про поновлення строку, яку обґрунтував тим, що життєві обставини та зайнятість в інших судових справах перешкодили йому вчасно звернутися з касаційною скаргою.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК)касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Правило дотримання тримісячного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності. Воно надає особі, яка має право на касаційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати касаційну скаргу, визначитися зі своїми аргументами та їх обґрунтуванням.
Згідно з ч. 4 ст. 115 КПК при обчисленні строків місяцями строк закінчується у відповідне число останнього місяця.
Так, ухвалу Харківського апеляційного суду проголошено 04 лютого 2021 року, а тому останнім днем подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції було 05 травня 2021 року.
Проте ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою 28 жовтня 2021 року, тобто поза межами строку на касаційне оскарження.
Частиною 1 ст. 117 КПКвстановлено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.
Відповідно до висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 20 квітня 2017 року № 5440кс(15)16, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.
Наведені ОСОБА_4 доводи про необхідність поновлення йому строку на касаційне оскарження Верховний Суд не визнає поважними з огляду на таке.
Встановлений процесуальним законом строк три місяці для подання касаційної скарги є досить тривалим і достатнім для реалізації права на касаційне оскарження судових рішень. Водночас особа, яка бажає подати касаційну скаргу, має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. Хоча ст. 117 КПК містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому, під час вирішення питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на касаційне оскарження, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув із дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) в межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.

Не є слушними посилання ОСОБА_4 на життєві обставини та зайнятість в інших судових справах як на підставу для поновлення строку на касаційне оскарження, оскільки не підтверджено доказами, що ці обставини об`єктивно перешкоджали йому подати касаційну скаргу у визначений законом строк.
З огляду на зазначене, Верховний Суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 не навів переконливих доводів щодо наявності поважних причин пропуску ним строку на касаційне оскарження судових рішень, а тому заявлене клопотання не підлягає задоволенню.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо її подано після закінчення строку на касаційне оскарження, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.
Враховуючи викладене, Верховний Суд, керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, вважає за необхідне повернути касаційну скаргу, оскільки ОСОБА_4 подав її після закінчення строку касаційного оскарження, а з його клопотання не вбачається підстав для поновлення строку.

Керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:
Клопотання ОСОБА_4 про поновлення строку касаційного оскарження ухвали Харківського апеляційного суду від 04 лютого 2021 року залишити без задоволення.

Повернути касаційну скаргу ОСОБА_4 разом з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3