465/7564/21
1-кс/465/1969/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2021 року м. Львів

Слідчий суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 з участю
секретаря судових засідань: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,
слідчого: ОСОБА_4 ,
підозрюваного: ОСОБА_5 ,
захисника підозрюваного адвоката: ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання слідчого ВРЗЗС СВ ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, працюючого оператором з виготовлення сухих кормів у ТОВ «Українська продовольча компанія 2016», раніше засудженого вироком Галицького районного суду м. Львова від 17.10.2018 року за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі із звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком тривалістю 3 (три) роки, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України,
в с т а н о в и в :
21 вересня 2021 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000160 внесене повідомлення про кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.345 КК України.
22 вересня 2021 р. в межах досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні слідчим складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, яке йому вручено.
23 вересня 2021 р. слідчий за погодженням із прокурором звернувся до слідчого судді Франківського районного суду м. Львова з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .
В обґрунтування клопотання посилається на те, що 21.09.2021 р. близько 14:30 год. інспектор взводу №2 роти №3 батальйону №1 УПП у Львівській області ДПП лейтенант поліції ОСОБА_7 та інспектор взводу №2 роти №3 батальйону №1 УПП у Львівській області ДПП лейтенант поліції ОСОБА_8 у складі екіпажу «Омега 401», проїжджаючи на службовому автомобілі на перехресті вулиць Городоцька-Народна у м. Львові, помітили автомобіль марки «Опель Астра», д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, який здійснював рух без переднього бампера. Коли працівники поліції розпочали переслідування вказаного автомобіля марки «Опель Астра», д.н.з. НОМЕР_1 , водій даного автомобіля збільшив швидкість з метою уникнення зупинки та в ході руху звернув із вул. Городоцької в сторону будівлі сервісного центру «Львівтеплоенерго», що по вул. Городоцькій, 203 у м. Львові, де вимушено зупинився, оскільки із двору даного будинку не було виїзду. Після зупинки автомобіля із нього вибігло двоє осіб чоловічої статі та побігли в сторону будівлі сервісного центру «Львівтеплоенерго». Зупинившись та вийшовши із службового автомобіля, ОСОБА_7 із ОСОБА_8 побігли за даними особами, під час чого одного із невідомих, який в подальшому, пред`явивши паспорт громадянина України, назвався на ім`я ОСОБА_5 , було зупинено, а інший невідомий забіг в приміщення будівлі. Через деякий час даний чоловік вийшов із будівлі сервісного центру «Львівтеплоенерго», підійшов до ОСОБА_5 та, пред`явивши свій паспорт громадянина України, назвався працівникам поліції на ім`я ОСОБА_9 . В подальшому ОСОБА_9 працівниками поліції було запропоновано пройти освідування для встановлення факту наркотичного сп`яніння, на що ОСОБА_9 категорично відмовився. Після цього працівником УПП у Львівській області ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_7 розпочато складання адміністративного протоколу за ч. 3 ст. 130 КУпАП. Під час складання працівниками патрульної поліції процесуальних документів щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_5 підійшов до працівників поліції та ривком взяв у руку пластикову та металеву коробки з кришки багажного відділення службового автомобіля поліцейських та намагався залишити місце події. З метою припинення протиправних дій ОСОБА_5 працівники поліції ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , діючи в межах наданих їм повноважень, намагалися застосувати спецзасіб кайданки до ОСОБА_5 , який чинив активний фізичний супротив законним діям поліцейських. Так, ОСОБА_5 , чинячи активний опір, умисно наніс працівнику поліції ОСОБА_7 , який перебував у форменому одязі під час несення служби, відповідно до ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», та попередньо представився у встановленому законом порядку, удар коліном ноги в область тулуба та удар головою в область лобно-скроневої ділянки голови справа, а також умисно наніс працівнику поліції ОСОБА_8 , який перебував у форменому одязі під час несення служби, відповідно до ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», та попередньо представився у встановленому законом порядку, удар коліном ноги в область лівого колінного суглобу, чим заподіяв останнім побої.
Згідно клопотання наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується сукупністю зібраних у даному кримінальному провадженні доказів, а саме: протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, в порядку ст. 208 КПК України, протоколом огляду місця події від 21.09.2021 р., протоколами допиту потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , відеозаписами з персональних нагрудних камер працівників УПП у Львівській області ДПП, на яких відображено події, що мали місце 21.09.2021 р. близько 15:00 год. з участю ОСОБА_5 по АДРЕСА_2 .
Також у клопотанні зазначається, що у слідства є достатні та обґрунтовані підстави вважати, що існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, зокрема, ризик, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюється у вчиненні нового злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, під час іспитового строку, призначеного підозрюваному вироком Галицького районного суду м. Львова від 17.10.2018 р.
На думку ініціатора клопотання, застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного ОСОБА_5 не здатне запобігти наявним ризикам та недоцільне, оскільки останній не дотримався умов іспитового строку та знову став на шлях вчинення злочину.
Враховуючи, що кримінальне правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_5 , пов`язане із насильством щодо працівників правоохоронного органу, слідчий просить обрати підозрюваному запобіжний захід у виді тримання під вартою без права внесення застави.
Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримали подане клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 . Також прокурор просив врахувати, що ОСОБА_5 раніше притягався до кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим він перебуває на іспитовому строці і підозрюється у вчиненні нового кримінального правопорушення під час відбуття такого строку, також на розгляді в судах перебувають й інші кримінальні провадження щодо ОСОБА_5 , які досі не завершені, останній неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за злісну непокору працівникам поліції, із сім`єю не проживає, з дружиною розлучений, тому забезпечити його належну процесуальну поведінку та досягнення завдань кримінального провадження при застосуванні іншого, ніж тримання під вартою, запобіжного заходу неможливо.
Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 стосовно заявленого клопотання заперечили, просили обрати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час, оскільки підозрюваний офіційно працює, змушений утримувати сім`ю, в тому числі малолітню дитину, наміру ухилятися від слідства та суду не має, готовий відшкодувати потерпілим заподіяну шкоду.
Ознайомившись із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, заслухавши думку прокурора, слідчого, підозрюваного, захисника, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність задоволення клопотання.
Як встанволено, 21 вересня 2021 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000160 внесене повідомлення про кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.345 КК України.
22 вересня 2021 р. в межах досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні слідчим складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, яке йому вручено.
ОСОБА_5 , який є раніше судими, підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КПК України, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років, що відповідно до ст. 183 КПК України не перешкоджає застосуванню до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.
Враховуючи, що відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» обґрунтованість підозри є необхідною умовою законності тримання особи під вартою.
Європейський Суд з прав людини у справі «K.F. проти Німеччини» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
Наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується сукупністю матеріалів кримінального провадження, а саме: протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 21.09.2021 р., з якого вбачається, що ОСОБА_5 21.09.2021 р. затриманий у м. Львові по вул. Городоцькій, 203 як особа, на яку безпосередньо після вчинення злочину очевидці працівники патрульної поліції ОСОБА_8 та ОСОБА_7 вказали як на таку, що саме ця особа щойно вчинила злочин; протоколом огляду місця події від 21.09.2021 р., відповідно до якого у м. Львові по вул. Городоцькій, 203 виявлено автомобіль марки «Опель Астра», д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, та патрульний автомобіль поліції з д.н.з. НОМЕР_2 , на відстані 1,5 метра від якого на землі знаходиться металева коробка з металевими планками та нашаруванням невідомої речовини зеленого кольору, а також на кришці багажника патрульного автомобіля розташовуються металева кришка синього кольору та темно-синя прямокутна пластикова коробка з написом «Koffein» Airwaves, в якій знаходяться одна таблетка квадратної форми та одна шестикутна таблетка; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , який вказав, що 21.09.2021 р. він керував транспортним засобом ОСОБА_5 марки «Опель Астра», а останній їхав у ньому в якості пасажира, однак, на вул. Городоцькій у м. Львові їх помітив патруль, у зв`язку з чим вони прискорилися і почали втікати, бо він не мав прав на керування транспортним засобом, проте, працівники поліції їх наздогнали та почали складати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП і в цей час ОСОБА_10 хотів забрати у працівників поліції пластикову коробку, в якій знаходились таблетки, що попередньо була видана ним, однак, працівники поліції не дозволили йому цього зробити, на що ОСОБА_11 почав відштовхувати працівників поліції, які від цього впали на землю, і розпочалась штурханина, яка тривала близько 20 хв.; відеозаписами з персональних нагрудних камер працівників УПП у Львівській області ДПП, на яких відображено події, що мали місце 21.09.2021 р. близько 15:00 год. з участю ОСОБА_5 по АДРЕСА_2 ; протоколами допиту потерпілих працівників патрульної поліції ОСОБА_7 , ОСОБА_8 від 21.09.2021 р., показання яких збігаються з показаннями свідка ОСОБА_9 , та які додатково повідомили, що, вчиняючи активний опір працівникам поліції, які намагалися застосувати до ОСОБА_5 спецзасіб кайданки, останній завдав ногами удар коліном ноги в область тулуба ОСОБА_7 та удар головою в область правої сторони голови останнього, а крім цього, удар коліном ноги в область коліна ноги ОСОБА_8 , який брав участь в затриманні ОСОБА_5 ; випискою-епікризом №1048 та довідкою №1504 від 21.09.2021 р., з яких слідує, що 21.09.2021 р. потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 звертадися до медичних установ з приводу забійних саден, струсу головного мозку, забою м`яких тканин тощо.
На переконання слідчого судді, наведене здатне переконати стороннього неупередженого спостерігача у наявності підстав підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні суспільно небезпечних дій, які йому інкриміновані органом досудового розслідування.
А тому, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення. При цьому, враховується, що в судовому засіданні захисник ОСОБА_6 заявив про відсутність у сторони захисту заперечень щодо обґрунтованості підозри, про яку повідомлено ОСОБА_5 , та в цій частині ним не оспорюється обсяг і наявність такої.
Водночас захисник ствердив, що ризики, на які вказано прокурором і які передбачені п.п.1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих і свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, не доведені.
Вивчивши матеріали справи та встановивши в ході судового засідання фактичні обставини, слідчий суддя вважає наведені доводи захисника в частині відсутності заявлених прокурором ризиків необґрунтованими. При цьому, звертає увагу на те, що згідно наявної довідки про судимості та інформаційного повідомлення Франківського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Львівській області №2676/36/24 від 22.09.2021 р. ОСОБА_5 17.10.2018 р. засуджений вироком Галицького районного суду м. Львова за ч.2 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі із звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком тривалістю 3 роки, іспитовий строк закінчується 17.10.2021 р. Отже, нове кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , мало місце в часі перебування останнього на іспитовому строці. У судовому засіданні ОСОБА_5 підтвердив, що органом пробації він попереджався про недопустимість вчинення нових адміністративних та кримінальних правопорушень та повідомлявся про наслідки вчинення таких. Крім цього, заслуговує на увагу те, що на розгляді Залізничного районного суду м. Львова перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 за ч.4 ст.296, ч.2 ст.296 КК України, у якому рішення ще не прийнято.

Наведені обставини, а також відмова підозрюваного від надання показань в ході досудового слідства, як і те, що кримінальне правопорушення, інкриміноване ОСОБА_5 за ч.2 ст.345 КК України, посягає на авторитет органів державної влади та передбачає можливість застосування покарання у виді позбавлення волі до п`яти років, вказують на реальне існування ризиків того, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Наявність зазначених ризиків підтверджується також тим, що у даному кримінальному провадженні безпосереднім очевидцем події, крім двох потерпілих працівників поліції, був лише один свідок - ОСОБА_9 , який в ході досудового розслідування дав детальні показання про обставини скоєного. А тому, застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, становить ризик можливого незаконного впливу підозрюваного на свідка з метою зміни ним показань.
Також слід врахувати, що підставою для обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час сторона захисту вважає необхідність підозрюваного, який працює, матеріально забезпечувати свою сім`ю, з якою спільно проживає. Проте, як встановлено в ході судового розгляду, дружина ОСОБА_5 ОСОБА_12 та їхня малолітня донька ОСОБА_13 , 2019 р.н., за місцем проживання підозрюваного, а саме за адресою: АДРЕСА_3 не зареєстровані, про що свідчить надана прокурором довідка з місця проживання про склад сім`ї №2459 від 22.09.2021 р., видана ЛКП «Львівський ліхтар». Крім цього, при встановленні анкетних даних підозрюваного ОСОБА_5 повідомив слідчому судді, що він одружений і живе однією сім`єю із дружиною та донькою, проте, в подальшому при розгляді клопотання визнав, що в дійсності є розлученим та дружина і донька з ним не проживають. Наведеним спростовується твердження сторони захисту про наявність міцних зв`язків ОСОБА_5 із своєю сім`єю та його вирішальну роль в утриманні доньки і дружини. Даючи пояснення в судовому засіданні, ОСОБА_5 чітко вказав, що кошти на їх проживання надають батьки. З урахуванням вищенаведеного, вважаю, що підстав для обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час, про що просить сторона захисту, як і інших, більш м`яких запобіжних заходів, немає, водночас вбачається необхідним застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
При цьому, слідчий суддя вважає неспроможними доводи захисту про те, що тяжкість можливого покарання не впливає на наявність чи відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини тяжкість покарання за кримінальне правопорушення, інкриміноване особі, підлягає врахуванню як один із суттєвих критеріїв при обранні запобіжного заходу.
Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 р. Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів.
Також у своєму рішенні у справі "W проти Швейцарії" від 26.01.1993 р. Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.
А тому, наведені захистом аргументи, не можуть вважатися спроможними, як і доводи про наявність позитивної характеристики з місця праці підозрюваного, що не спростовує наявності підстав для обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя має право при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування. Тому, з урахуванням встановлених під час судового розгляду обставин, слідчий суддя вважає за можливе не визначати ОСОБА_5 , підозрюваному у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, який пов`язаний із заподіянням побоїв працівникам правоохоронного органу, альтернативну заставу. При цьому, слід визнати обґрунтованими доводи прокурора про те, що кваліфікація дій підозрюваного ОСОБА_5 за ч.2 ст.345 КК України не є остаточною, оскільки на даний час ще не проведено судово-медичної експертизи для визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, заподіяних потерпілим працівникам поліції, відповідно, за результатами такої можлива перекваліфікація на більш тяжкий злочин.
Відповідно до ч.2 ст.197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. Як вбачається з протоколу затримання від 21.09.2021 р., ОСОБА_5 фактично затримано за підозрою у вчиненні злочину в порядку ст.208 КПК України 21.09.2021 р. о 15.01 год. А тому, при визначенні строку тримання останнього під вартою підлягає врахуванню дана обставина.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 193-194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя -
п о с т а н о в и в:
Клопотання слідчого ВРЗЗС СВ ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_3 , про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задоволити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, раніше судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 (шістдесят) днів і обчислюється з моменту фактичного затримання підозрюваного, тобто з 15.01 год. 21 вересня 2021 р.
Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію о 15.01 год. 19 листопада 2021 року.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1