Справа № 183/5537/18
№ 1-кп/183/227/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2021 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
за участю секретарясудового ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001579 за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Губиниха, Новомосковського району, Дніпропетровської області, не заміжньої, маєтрьох малолітніх дітей, з середньою спеціальною освітою, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , не судимої,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_4
ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6

встановив:

31 липня 2018 р., близько о 10 год. 00 хв., ОСОБА_7 , знаходилася біля домоволодіння АДРЕСА_3 та в цей момент у останньої виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), яке може знаходитись у приміщенні вищевказаного домоволодіння.
Після чого, діючи умисно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, через вікно, незаконно проникла до вищевказаного домоволодіння, що належить ОСОБА_6 , таємно викрала майно, а саме: бензопилу «Світязь» БП 5200/2, жовто-білого кольору вартістю 1171 грн. та гроші в сумі 4700 грн. З місця скоєння злочину з викраденим майном втекла, розпорядившись ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 5871грн.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 винною себе у пред`явленому їй обвинуваченні визнала повністю та показала, що вчинила крадіжку з-за необхідності годувати дітей та у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем. Жалкує, що так вчинила, щиро кається, готова нести кримінальну відповідальність, передбачену законом.Шкоду потерпілому має намір відшкодувати.
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 вказав, що 31.07.2018 р. він був на роботі вдень, йому повідомила донька, що в них вкрали бензопилу, прийшовши додому побачив, що в будинку все розкидано, з`ясував, що вкрали 4700 грн. та бензопилу, гроші він заховав між шафою і старою одежею в барсеткі. Син викликав поліцію, через декілька днів подав заяву про злочин. З викраденого йому нічого не повернули. Вважає, що крадій зайшов через вхідні двері, вони були без замка, вікно з середини було ціле і через нього неможливо було влізти.Гроші 4700 грн. він отримав як плату за роботу від фермера Решетняка. Щодо призначення покарання ОСОБА_3 то вважає, що покарання може бути не суворим, щоб діти не залишилися без матері.
Заявлений цивільний позов підтримав повністю, просить стягнути з ОСОБА_3 матеріальні збитки 6285 грн., які він поніс в наслідок крадіжки та моральну шкоду в розмірі 20000 грн., яка виразилася у перенесеному ним душевному стражданні та порушенні нормального способу життя.
Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачена, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких скоєно злочин, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували.
Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу, що у даному випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Судом було з`ясовано, що учасники судового процесу правильно розуміють вищенаведені обставини та наслідки такого порядку дослідження доказів, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.
Суд, дослідивши докази в межах пред`явленої підозри, зберігаючи неупередженість і об`єктивність, не виходячи за межі пред`явлено обвинувачення, яке прокурор підтримав у суді, вважає вину обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення встановленою та доведеною, її дії підлягають кваліфікації за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин у справі, дані про особу обвинуваченої.
Суд вставив пом`якшуючі покарання обставини щире каяття, яке ґрунтується на належній критичній оцінці ОСОБА_3 своєї протиправної поведінки, беззаперечному визнані вини обвинуваченою та готовністю підлягати кримінальній відповідальності. Крім того, суд враховує, що обвинувачена ОСОБА_3 , вину визнала повністю, скоєний нею злочин відноситься до категорії тяжких злочинів, а також той факт, що вона має на утриманні трьох малолітніх дітей : ОСОБА_8 2013 року народження, ОСОБА_9 2015 року народження, ОСОБА_10 2019 року народження.
Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.
Аналізуючи сукупність зазначених обставин, суд виходячи з поняття покарання та його цілей, керуючись ст. 50 КК України, вважає необхідним з урахуванням обставин скоєння злочину, особи обвинуваченої та її ставлення до вчиненого, застосувати до ОСОБА_3 покарання без позбавлення волі.
Також, з огляду на вказані обставини, суд дійшов до переконання, що виправлення обвинуваченої можливе без ізоляції від суспільства у виді позбавленні волі, та відповідно до ст. 75 КК України вона може бути звільнена від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Таке покарання, на думку суду, відповідає обставинам справи, тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, і буде достатнім для виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів.
Потерпілим ОСОБА_6 заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_3 матеріальної шкоди в сумі 6285 грн. та моральної шкоди в сумі 200000 грн. Позов обґрунтований тим, що потерпілому внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 була спричиненаматеріальна шкода : вкрадено 4700 грн. та бензопилу вартістю 1585 грн., всього вкрадено майна на 6285 грн.
Також потерпілому спричинена і моральна шкода, яка зумовлена перенесенимидушевними стражданнями, погіршенням стану здоров`я, що призвело до вимушених змін у його житті через протиправні дії обвинуваченої, та як наслідок погіршення здоров`я. Моральну шкоду потерпілий оцінює в 20000 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим майновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Аналізуючи обставини справи та надані потерпілим докази на підтвердження своїх вимог в частині матеріальної шкоди, суд приходить до висновку про необхідність їх часткового задоволення. Так, завдані збитки склалися з суми викрадених грошей 4700 грн. та вартості бензопили 1171 грн., що підтверджено висновком експерта. Позивачем у цивільному позові вказана вартість бензопилки 1585 грн., однак вказана вартість нічим не підтверджена, тому суд вважає, що вартість є підтвердженою матеріалами кримінального провадження і становить 1171 грн., Вказані збитки підлягають стягненню на користь потерпілого.
Крім того, суд вважає, що позов в частині стягнення завданої моральної шкоди також підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Суд приходить до переконання, що неправомірними діями обвинуваченої потерпілому була спричинена моральна шкода, яка полягає у перенесених душевних стражданнях у зв`язку із крадіжкою, вимушеними змінами у його житті внаслідок порушення нормальних життєвих зв`язків. При цьому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості та матеріального стану відповідача, яка не працює та утримує трьох малолітніх дітей.
Отже, враховуючи всі обставини справи, доведеність вини обвинуваченого у спричиненні крадіжки майна потерпілого, які є небезпечними для здоров`я, суд вважає, що позовні вимоги потерпілого є обґрунтованими і підлягають частковому задоволенню в сумі 2000грн., що суд вважає співмірним із заподіяною моральною шкодою.
В іншій частинні позову необхідно відмовити.
Вирішуючи долю речового доказу відповідно до ст. ст. 100, 374 КПК України, суд вважає, що договір про надання фінансового кредиту під заставу № 9.40415/0необхідно залишити при справі.
Під час досудового розслідування по даному кримінальному провадженню було проведено судово-товарознавчу експертизу вартість проведення якої склала 286 грн. В силу вимог ч. 2 ст. 124 КПК підлягає стягненню з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в сумі 286 грн.
На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 349, 370, 371, 374 КПК України, суд, -

ухвалив:

визнати ОСОБА_11 у вчиненні кримінальногоправопорушення та призначити покарання за ч. 3 ст. 185 КК України три роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбуванняпокарання з випробуванням строком два роки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної і моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає за адресою АДРЕСА_3 ) матеріальну шкоду в сумі 5871 (п`ять тисяч вісімсот сімдесят одна) гривня, моральну шкоду 2000 (дві тисяч) гривень, а всього 7871 (сім тисяч вісімсот сімдесят одна) гривня. В іншій частині позову відмовити
Речові докази : договір про надання фінансового кредиту під заставу № 9.40415/0 необхідно залишити при справі.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави в особі Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз, витрати на залучення експерта 286 грн.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення лише з підстав, передбачених ст. 349 КПК України.
Копії вироку видати обвинуваченому, прокурору негайно, після його проголошення.

Суддя ОСОБА_12