Справа № 461/765/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.02.2022 року місто Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості від 27 січня 2022 року та обвинувальний акт з додатками від 27 січня 2022 року в кримінальному провадженні №0001195 від 16 червня 2021 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Львова, громадянки України, українки, тимчасово не працює, проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України,-

встановив:

відповідно до угоди про визнання винуватості від 27 січня 2022 року, укладеної між прокурором Галицької окружної прокуратури міста Львова ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , та обвинувального акту, ОСОБА_4 визнає себе винною та обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту наркотичних засобів, а також незаконному збуті наркотичних засобів.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, маючи умисел на незаконний збут наркотичних засобів, незаконно придбала за невстановлених досудовим слідством обставин метадон, який віднесений до наркотичних засобів, обіг яких обмежено, та незаконно зберігала при собі з метою збуту.

05 серпня 2021 року, близько 15-ої години ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: м. Львів, вул. Під Дубом, 16, всупереч вимогам ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби психотропні речовини і прекурсори», якою визначено, що діяльність з обігу наркотичних засобів і психотропних речовин на території України дозволяється лише в цілях і в порядку, що встановлюється нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України та відповідних центральних органів виконавчої влади, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, незаконно збула ОСОБА_6 за ціною 850 гривень (вісімсот п`ятдесят гривень) кристалічну речовину білого кольору, яка містилася в полімерному згортку і є метадоном, що віднесений до наркотичних засобів, обіг яких обмежено, загальною масою 0,2708 грам.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 314 КПК, у підготовчому судовому засіданні суд, зокрема має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього кодексу.

В угоді про визнання винуватості визначено наступні істотні обставини, які враховані прокурором при вирішенні питання про її укладення, а саме:

1) беззастережне визнання ОСОБА_4 своєї винуватості в повному обсязі підозри та обвинувачення у судовому провадженні;

2) зобов`язання обвинуваченої співпрацювати з правоохоронними органами у розслідуванні цього кримінального провадження;

3) оголошення підозри у скоєнні тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років;

4) врахування особи обвинуваченої, яка повністю визнала винуватість у вчиненому злочині, позитивно характеризується за місцем проживання, вперше притягується до кримінальної відповідальності, має на утриманні доньку, а також обставин, що пом`якшують покарання (щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину), відсутність обставин, що обтяжують покарання;

5) наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидкого досудового розслідування і судового провадження;

6) у кримінальному провадженні відсутній потерпілий і вчиненим обвинуваченою злочином завдана шкода державним та суспільним інтересам;

7) обвинувачена виявила готовність до подальшої співпраці з викриття кримінальних правопорушень, вчинених іншими особами.

Згідно з угодою, обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_4 не встановлено.

Відповідно до укладеної угоди, ОСОБА_4 беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі повідомленої їй підозри та зобов`язується беззастережно визнати свою винуватість в обсязі висунутого обвинувачення у судовому провадженні.

На підставі наведеного вище, сторони угоди погодились запропонувати суду призначити ОСОБА_4 узгоджене основне покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробувальним терміном та покладення обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Прокурор в судовому засіданні угоду підтримав, вказав на її відповідність вимогам КПК, добровільність її укладення, належність кримінального правопорушення до числа тих, щодо яких законом передбачена можливість укладення угод про визнання винуватості, а також на те, що існують достатні фактичні дані для визнання обвинуваченою своєї винуватості у інкримінованому кримінальному правопорушенні, яка підтверджується сукупністю зібраних під час досудового розслідування доказів. Зазначив, що умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, повідомив про відсутність потерпілих у кримінальному провадженні.

ОСОБА_4 в судовому засіданні повідомила, що в повному обсязі розуміє характер обвинувачення та погоджується з його формулюванням, зазначеним в угоді, беззастережно визнає свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні та щиро розкаюється у вчиненому, просила суд затвердити угоду. Зазначила, що повністю усвідомлює вид покарання, призначення якого обумовлене угодою, а також інші заходи, що будуть застосовані до неї у разі її затвердження. Повідомила, що укладення угоди про визнання винуватості її сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді.

Потерпілих у кримінальному провадженні немає

Захисник в судовому засіданні просив затвердити укладену угоду, вказавши, що її умови відповідають вимогам законодавства, а її укладення є добровільним.

Відповідно до наведеного вище та встановлених обставин пред`явленого обвинувачення, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.307 КК, відноситься до тяжкого злочину.

За п.1 ч. 4 ст. 469 КПК, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів без будь-яких умов.

Судом встановлено, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості від 27 січня 2022 року є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді.

Не встановлено обставин, які б могли свідчити, що умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. Укладена угода не має преюдиціального значення для кримінальних проваджень щодо будь-яких інших осіб.

Умови угоди відповідають інтересам суспільства, які полягають у своєчасному розкритті злочинів, а відтак затвердження угоди у даному провадженні забезпечить справедливе та в розумні строки вирішення кримінальної справи при мінімальних витратах державних ресурсів.

У даному кримінальному провадженні потерпілих немає.

Встановлено, що сторонам угоди відомо та зрозуміло, що у відповідності до вимог статті 473 КПК України наслідком укладення та затвердження даної угоди про визнання винуватості для прокурора і підозрюваного є обмеження їх права на оскарження вироку, згідно з положеннями частини 4 статті 394 та частини 3 статті 424 КПК України, а для підозрюваного - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 і 4 пункту 1 частини 4 статті 474 КПК України. В угоді сторонами обумовлено також і наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.

Суд вважає, що укладена угода відповідає нормам КК України та інтересам суспільства і в частині узгодженого покарання, яке відповідає загальним засадам призначення покарання, є пропорційним та достатнім, сторони узгодили покарання у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.

Згідно з частиною 5 статті 65 КК України, у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Питання призначення покарання суд вирішує також з урахуванням мети покарання, як такої, що включає не лише кару, а й виправлення засуджених, та запобігання вчиненню злочинів як засудженими, так і іншими особами, відповідно до норм статті 50 КК.

Відтак, суд має призначати покарання конкретній особі за конкретний злочин, максимально індивідуалізуючи покарання, що є виключно судовою дискрецією у кримінальному судочинстві і охоплює повноваження суду, надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні даної угоди, передбачених частиною 7 статті 474 КПК, а тому дослідивши зміст угоди про визнання винуватості, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинуваченої про повне розуміння нею її процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили її погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, беручи до уваги особу обвинуваченої, відсутність судимості, позитивні характеристики за місцем проживання, наявність на утриманні дитини, а також наявність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обтяжуючих покарання обставин, відсутність потерпілих, суд приходить до висновку про необхідність її затвердження, шляхом ухвалення вироку та призначення обвинуваченій узгодженої міри покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки. На підставі ст.75 КК України, слід звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробувальним терміном та покладенням обов`язків, передбачених п.п.1,2 ст.76 КК України.
Запобіжний захід обвинуваченій по даній справі не обирався.

Питання речових доказів по справі слід вирішити у відповідності до положень ст.100 КПК України.

Судові витрати, за проведення по справі експертизи в розмірі 1029,72 гривень, слід стягнути з обвинуваченої на користь держави.

Керуючись ст.ст.374, 468, 469, 472-475 КПК України , суд -

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 27 січня 2022 року, укладену між прокурором Галицької окружної прокуратури міста Львова ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0001195 від 16 вересня 2021 року.

ОСОБА_4 визнати винною у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України та призначити їй узгоджене сторонами кримінального провадження покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням та призначити їй іспитовий строк тривалістю один рік.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази по справі, після набрання вироком законної сили:

- сім-картку мобільного оператора «Лайфссел»; мобільний телефон марки «Samsung» рожевого кольору ІМЕІ: НОМЕР_1 із вставленою сім-карткою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_2 ; мобільний телефон марки «Меіzu»; мобільний телефон марки «ZТЕ» в чохлі; мобільний телефон марки «Samsung» золотистого кольору в бежевому чохлі ІМЕІ: НОМЕР_3 із вставленою сім-карткою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_4 повернути ОСОБА_4 ;

- прозорі поліетиленові зіп-пакети кількості 15 шт.; зелені поліетиленові зіп-пакети у кількості 8 шт.; поліетиленовий згорток із кристалічною речовиною білого кольору - знищити

- електронні ваги чорного кольору із надписом «CAPACITY: 200gx0,01g» - конфіскувати в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 1029,72 грн. - судових витрат за проведення по справі експертизи.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених статтею 394 КПК та з урахуванням обмежень, визначених частиною 2 статті 473 КПК.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно статті 476 КПК, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення цього кримінального правопорушення.

Роз`яснити, що умисне невиконання угоди засудженим є підставою для притягнення особи до відповідальності за статтею 389-1 КК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1