Провадження №11-кп/824/581/2022 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 січня 2022 року м.Київ
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурора: ОСОБА_5 ,
при секретарі: ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника-адвоката ОСОБА_8 ,
потерпілого ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_9 на вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 вересня 2021 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петрівське Києво-Святошинського району Київської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий вироком Київського апеляційного суду від 13.07.2020 року за ч. 1 ст. 286 КК України на 2 (два) роки обмеження волі, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки,;

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України і призначиено йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, до призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Київського апеляційного суду від 13.07.2020 року за ч. 1 ст. 286 КК України у виді 6 (шести) місяців обмеження волі, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 72 КК України складає 3 (три) місяці позбавлення волі та остаточно призначено обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді 5 (п`яти) років 3 (три) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 72 КК України, додаткове покарання у виді позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки за вироком від 13.07.2020 року Київського апеляційного суду ухвалено виконувати самостійно.
Цивільний позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_7 на користь Осецького 11317 (одинадцять тисяч триста сімнадцять) грн. 58 коп. завданої матеріальної шкоди та 50000 (п`ятдесят тисяч) грн. завданої моральної шкоди.

Вирішено питання речових доказів та процесуальних витрат.

ВСТАНОВИЛА:
Згідно вироку, 07.06.2020 року приблизно о 2 годині ОСОБА_7 , перебуваючи біля під`їзду № 7 житлового багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 , в ході сварки на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_9 , маючи прямий умисел, направлений на завдання останньому тілесних ушкоджень, тобто посягаючи на найвищу соціальну цінність здоров`я людини, усвідомлюючи при цьому суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно наніс ОСОБА_9 ножем, який тримав у правій руці, три удари в область грудної клітки зліва, один удар в область пахвової ділянки та три удари по гомілці правої ноги, чим спричинив тілесні ушкодження.
Відповідно до висновку судово-медичного експерта № 127/Д від 20.07.2020 року, згідно наданій медичній документації у ОСОБА_9 , 1981 р. народження, мались наступні тілесні ушкодження:
- проникаюче колото-різане поранення груди злива (рана по паравертебральній лінії зліва IV міжреберному проміжку);

- два непроникаючі колото-різані поранення груди зліва;

- одна колото-різана рана лівої пахвової ділянки;

- три колото-різані рани правої гомілки.

Проникаюче колото-різане поранення грудної клітки, що супроводжувалось гемотораксом, відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.
Непроникаючі колото-різані поранення груди та колото-різані рани відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, оскільки для їх загоєння необхідний термін більше шести, але менше 21 дня.
Не погоджуючись з вироком, потерпілий ОСОБА_9 в апеляційній скарзі просить ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі та цивільний позов задовольнити в повному обсязі, просить також вирок скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
В обґрунтуванні вказує, що прокурор дійшов до переконання про зміну обвинувачення, належним чином не проаналізувавши відповідність обвинувачення фактичним обставинам кримінального провадження, враховуючи як об`єктивну сторону вчиненого суспільно-небезпечного діяння, зокрема завдання потерпілому ударів предметами, що придатні заподіяти значну шкоду здоров`ю, локалізацію ушкоджень в життєво важливі ділянки тіла, так і пост кримінальну поведінку обвинуваченого.
Звертає увагу, що обвинувачений наніс йому сім ножових поранень у життєво важливі органи, зокрема в область грудної клітки зліва, майже в серце, проникаюче поранення між ребер в області серця з пробиттям легені, два колото-різані проникаючих поранення грудини зліва, колото-різане поранення пахової ділянки та колото-різані поранення правої гомілки, обвинувачений не вжив жодних заходів для надання йому медичної допомоги, що свідчить на умисел замаху на навмисне вбивство за первісним обвинуваченням.
Зазначає, що обвинувачений виконав фактично свої дії, які вважав за необхідне задля доведення злочину до кінця, проте злочин не було закінчено з підстав, які не залежали від його волі оскільки майже одразу після нанесення потерпілому ударів ножем останній впав та на деякий час втратив свідомість, та після падіння на авто, на ньому спрацювала сигналізація і потерпілий прийшов до тями, після чого обвинувачений наніс ще декілька ударів та відступив, так як сигналізація не умовкала, а він піднявся та знайшов сили дійти додому.
Заслухавши доповідь судді,прокурора, який підтримав апеляційну скаргу потерпілого в частині цивільного позову, обвинуваченого та його захисника, котрі просили рішення суду залишити без змін, потерпілого, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно до вимог ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
За змістом ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права , з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених кримінально-процесуальним кодексом України. Вирок є обґрунтованим, якщо він ухвалений судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду, та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України. Вмотивованим є вирок, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, відповідають обставинам справи та ґрунтуються на сукупності зібраних та належним чином оцінених судом доказах.

Доводи апеляційної скарги потерпілого про те, що висновки суду, викладені у вироку не відповідають фактичним обставинам справи, що суд дав неправильну юридичну оцінку зібраним в справі доказам, безпідставно взяв до уваги одні докази і відхилив інші є такими, що не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження.
Судом в повній мірі досліджені зібрані в справі докази.
У вироку суду міститься формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, зазначено місце, час, спосіб вчинення та мотив злочину, наведено докази, на яких ґрунтується висновок суду про винуватість ОСОБА_7 .

Суд дав правильну юридичну оцінку зібраним в справі доказам: показанням самого обвинуваченого ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_9 та даними, які містяться в письмових матеріалах справи.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_7 вину у нанесенні ножових поранень ОСОБА_9 визнав та пояснив, що він наносив ножові поранення у відповідь на агресивну поведінку потерпілого. Взагалі з Осецьким він познайомився весною 2020 року. В якийсь день він зустрів ОСОБА_10 в магазині та позичив 28 грн., оскільки не хватало розрахуватися за покупки, ці гроші хотів передати через знайомого. 07.06.2020 року він переписувався з ОСОБА_10 смс-повідомлення, в яких з`ясовували стосунки та висловлювали неприязне ставлення один до одного, після чого зговорились зустрітися та зустрілись біля під`їзду будинку по АДРЕСА_3 . На вулиці було темно, проте він побачив в руках Осецького металевий цеп, яким той розмахував; коли вони зблизились, то ОСОБА_10 першим вдарив ОСОБА_11 ланцюгом по лівому плечі, від чого ОСОБА_11 впав на асфальт, після чого ОСОБА_10 ще раз вдарив ОСОБА_11 металевим ланцюгом по лівій нозі, потім хотів вдарити ногою, але ОСОБА_11 дістав з кишені розкладний ніж-брелок, який завжди носив з собою, та виставив руку в перед, захищаючись від ОСОБА_10 , ОСОБА_10 вдарив його металевим цепом по руці, а також у верхні частину руки наніс удар шилом, коли вони в бійці впали на землю, ОСОБА_11 наніс ОСОБА_10 декілька ударів ножем в ногу. Після бійки вони обидва піднялись та розійшлись по домівках, вранці ОСОБА_11 затримали. Обвинувачений доводив, що він захищався від нападу ОСОБА_10 , а ножові поранення останньому наніс у стані крайньої необхідності.
Спростовуючи доводи потерпілого ОСОБА_9 про наявність у діях обвинуваченого закінченого замаху на вбивство, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, суд послався на докази у кримінальному провадженні в їх сукупності, які є допустимими, і підстав сумніватися у їх достовірності по справі колегія суддів не вбачає, а саме:
- показаннями потерпілого ОСОБА_9 , який суду пояснив, що він познайомився з ОСОБА_11 у спільній компанії, одне одному не сподобались, між ними приятельських відносин не склалось, вони обмінювались смс-повідомленнями в мобільних телефонах, в повідомленнях ОСОБА_11 висловлював фізичні погрози, писав нецензурні слова. 07.06.2020 року ОСОБА_10 гуляв з собакою та зайшов в гості до товариша, будучи в гостях отримав на мобільний телефон повідомлення від ОСОБА_11 , який викликав його на розмову на вулицю. Коли ОСОБА_10 вийшов на вулицю, то ОСОБА_11 очікував його біля під`їзду, ОСОБА_10 не мав при собі ні цепу, ні шила, ОСОБА_11 намагався затягнути ОСОБА_10 в темряву до гаражів, наносив удари ножем в життєво важливі органи в область грудної клітки зліва, майже в серце, що, безумовно, могло стати причиною смерті. Після нанесення ударів ножем він впав та на деякий час втратив свідомість, під час падіння зачепив припарковане авто, в якому спрацювала сигналізація, від сигналу сигналізації ОСОБА_10 отямився, а ОСОБА_11 наніс ще декілька ударів і відступив, оскільки сигналізація не замовкала, після чого ОСОБА_10 піднявся на ноги та пішов додому дійшов до під`їзду, ліфтом піднявся на поверх, зайшов у квартиру та попросив дружину викликати швидку, після чого впав на підлогу без тями.
Під час апеляційного розгляду, потерпілий підтвердив той факт, що дійсно він першим наніс декілька ударів обвинуваченому та не заперечував того факту, що раніше давав наркотичні засоби обвинуваченому, фактично у зв`язку з чим між ними виник конфлікт.
- рапортом чергового Вишнівського ВП Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_12 з якого слідує, що 07.06.2020 року о 2.24 на спецлінію «102» надійшло повідомлення з органів охорони здоров`я про потерпілого (ПІБ наразі невідомо), вік 37 років, вийшов на прогулянку з собакою і отримав ножові поранення численні в спину (характер поранень наразі невідомий), швидка медична допомога приїхала на місце події), чоловік живий, поки що у свідомості (том 1 а.с. 67), а о 4.21 на спецлінію «102» надійшло повідомлення від лікаря ШМД Хитрик про потерпілого з множинними проникаючими ножовими пораненнями грудної клітини, множинними різаними ранами правої гомілки, ножові поранення нанесли в с. Святопетрівське, хто наніс ножові поранення потерпілий не повідомляє, потерпілий в реанімаційному відділенні Макарівської ЦРЛ, в лікарні знаходиться дружина (том 1 а.с. 68).
- заявою від 07.06.2021 року від ОСОБА_13 про вчинення кримінального правопорушення, в якій повідомила, що 07.06.2020 року близько 01.30 ОСОБА_14 наніс її чоловіку ножові поранення, коли чоловік перебував на вулиці поряд з їхнім місцем проживання (том 1 а.с. 77).
- випискою з медичної картки № 765, відповідно до якої ОСОБА_9 був госпіталізований до КНП «Макарівська центральна районна лікарня» 07.06.2021 року о 03.26, з проникаючими колото-різаними пораненнями грудної клітки зліва, гемоторакс, різані рани пахвової ділянки зліва та правої гомілки (том 1 а.с. 79).
- висновком № 127/Д від 15-20.07.2020 року, з якого вбачається, що згідно наданій медичній документації у ОСОБА_9 , 1981 р. народження, мались наступні тілесні ушкодження: проникаюче колото-різане поранення груди злива (рана по паравертебральній лінії зліва IV міжреберному проміжку); два непроникаючі колото-різані поранення груди зліва; одна колото-різана рана лівої пахвової ділянки; три колото-різані рани правої гомілки. Виявлені тілесні ушкодження утворились від дії гострого предмету з колюче-ріжучими властивостями, яким міг бути ніж, можливо 07.06.2020 року. Проникаюче колото-різане поранення грудної клітки, що супроводжувалось гемотораксом, відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. Непроникаючі колото-різані поранення груди та колото-різані рани відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, оскільки для їх загоєння необхідний термін більше шести, але менше 21 дня (том 1 а.с. 227-228).
- протоколом огляду від 07.06.2020 року, з якого вбачається, що під час огляду під`їзду за місцем проживання потерпілого ОСОБА_9 , проведеного 07.06.2020 року з 11.20 до 11.31, були виявлені плями бурого кольору на плитці підлоги та ліфта, з яких зроблено змиви (том 1 а.с. 80-83).

протоколом огляду від 07.06.2020 року, відповідно до якого, плями бурого кольору, а також предмет, схожий на шило, були виявлені під час огляду прибудинкової території поблизу під`їзду № 7 по АДРЕСА_3 (том 1 а.с. 90-94).

- висновком експерта від 25.08.2020 року № 10-1711, відповідно до якого, на наданому на дослідженні предметі, схожому на шило, який був вилучений 07.06.2020 року під час огляду ОМП, а саме на поверхні руків`я та місці приєднання руків`я до робочої частини виявлено поодинокі клітини, ДНК-профіль яких встановити не вбачається за можливе у зв`язку з надзвичайно низьким вмістом ДНК в об`єктах, якого недостатньо для проведення ідентифікаційного аналізу (том 1 а.с. 1-14).
- висновоком експерта від 24.09.2020 року № 10-1709, з якого вбачається, що на предметі, схожому на металевий ніж, який є ножем типу «мультитул», та розкладному ножі крові не виявлено, проте виявлено клітини з ядрами, ДНК-профіль яких збігається з ДНК-профілем клітин ОСОБА_7 (том 2 а.с. 21-34).
- відео з камер відео нагляду, при перегляді яких було з`ясовано, що 07.06.2020 року близько 02.01 у дворі будинку по АДРЕСА_3 відбувається бійка, деталі якої не можливо розгледіти через значну відстань та темну пору доби, проте на відео видно, що з місця бійки ніхто не тікає, одна особа (потерпілий ОСОБА_9 ) повертається до під`їзду будинку, інша (обвинувачений ОСОБА_7 ) йде з двору будинку, в подальшому ОСОБА_7 , проходячи вулицями Тепличною, 9-го Травня, Центральною, провулку Соборному та вулицею Польовою повертається до місця свого проживання (том 1 а.с. 103-119).
- протоколом обшуку від 07.06.2020 року, відповідно до якого з 10.30 до 10.45, під час невідкладного обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 було виявлено та вилучено його одяг сіра спортивна кофта, на лівому плечі якої наявні плями бурого кольору, чорна чоловіча жилетка з порваною кишенею з правого боку, крім того в полиці металевий складний ніж приблизним розміром 7-10 см, у коробці з-під телефону розкладний ніж, темно-сині чоловічі штани, чорну чоловічу футболку, чоловічі кросівки та мобільний телефон марки «Iphone SE» сірого кольору (том 1 а.с. 120-123).
- висновком експерта від 23.09.2020 року № 10-1710, відповідно до якого, на вилучених під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 жилетці, штанах, футболці, парі кросівок слідів, схожих на кров не спостерігається (том 2 а.с. 40-48).
- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 07.06.2020 року, з якого вбачається, що при затриманні ОСОБА_7 у нього було вилучено мобільний телефон «Huawei Y5 2018 2 gb» синього кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 та чоловічу кофту сірого кольору з плямою бурого кольору на лівому плечі (том 1 а.с. 153-156). Під час огляду вилученого мобільного телефону була виявлена переписка між ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , з якої слідує, що вони з`ясовують відносини з приводу повернення Ткаченком 28 грн., у переписці застосовують ненормативному лексику та домовляються зустрітися під під`їздом (том 1 а.с. 167-173).
- висновком експерта від 30.09.2020 року № 10-1712, з якого вбачається, що на одязі, вилученому у ОСОБА_7 при його затриманні на футболці та кофті виявлена кров, яка належить ОСОБА_7 (том 2 а.с. 54-64).
- медичною довідкою від 09.06.2020 року, відповідно до якої, у ОСОБА_7 була зафіксована застаріла подряпина в лівій третині плеча зліва (том 1 а.с. 184).

- висновком експерта № 48 від 12-24.06.2021 року, з якого вбачається, що при судово-медичному огляді 12.06.2020 року у ОСОБА_7 малися наступні тілесні ушкодження: рана лівого плеча у верхній третині, три синці лівого плеча, два синці лівої лопаткової ділянки, синець правої бокової поверхні груди, синець передньої поверхні груди зліва, два синці лівого стегна; синці утворились від дії тупих предметів за давністю можуть відповідати 07.06.2020 року та відносяться до легких тілесних ушкоджень; рана, враховуючи наявність гострокутних кінців, ймовірніше всього утворилась від дії гострого предмету, проте через зміну її морфології в процесі загоєння, відсутність медичної документації за день травми, категорично висловитись про механізм та давність її виникнення неможливо; рана відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, оскільки для її загоєння необхідний термін більше 6, але менше 21 дня; виявлені тілесні ушкодження, за винятком синців, знаходяться в зонах, доступних для спричинення власною рукою (том 1 а.с. 188-189).

- висновком експерта № 129/Д від 17-24.07.2020 року, відповідно до якого, синець на заднє-зовнішній поверхні лівого стегна в середній третині, враховуючи наявність на його поверхні двох більш чітких ділянок у вигляді контуру овалу та смуги, міг утворитись від удару ланцюгом. Особливості травмуючи предмету (предметів) в інших синцях не відобразились, тому категорично стверджувати від дії якого саме предмету вони виникли (удари кулаками, ногами або ланцюгом) неможливо. Для уточнення механізму виникнення рани лівого плеча доцільно дослідити одяг потерпілого (том 1 а.с. 242-243). В подальшому, одяг експерту наданий не був.

- витягом з ЄРДР від 13.06.2021 року, відповідно до якого, до ЄРДР за № 0001314 були внесені відомості за заявою ОСОБА_7 з фабулою про те, що ОСОБА_9 07.06.2020 року наніс ОСОБА_11 тілесні ушкодження за адресою: АДРЕСА_3 (том 2 а.с. 173).
- протоколом проведення слідчого експерименту, проведеного 16.07.2020 року за участю потерпілого ОСОБА_9 , та останній вказав, що вночі з 06 на 07.06.2020 року він повертався додому, зустрів ОСОБА_17 , який почав до нього чіплятися, наполягав на розмові, при цьому ОСОБА_18 постійно наступав на потерпілого, скорочуючи між ними дистанцію. Тому ОСОБА_19 відштовхнув своєю ногою ОСОБА_20 від себе та наніс по ньому удари рукою, від цього удару ОСОБА_11 впав на землю. Опинившись в напівсидячому положенні ОСОБА_7 вхопив ОСОБА_9 за ногу і наніс по ній удари якимось предметом, схожим на «заточку», а саме близько двох ударів по правій нозі, ОСОБА_10 впав на землю поруч з ОСОБА_11 , потім ОСОБА_10 припідняв тулуб, а ОСОБА_11 встав і схилився над Осецьким та наносив по ньому удар, останній, намагаючись захищатися, також наносив удари по ОСОБА_11 . В такому положенні ОСОБА_11 наніс йому близько трьох ударів предметом, схожим на «заточку» у спину, а саме в ліву частину грудної клітки, також ОСОБА_10 своєю ногою відштовхнув ОСОБА_11 і він відійшов, потім ОСОБА_11 пішов (том 1 а.с. 216-221).

-висновком експерта № 131/Д від 17-20.07.2020 року, відповідно до якого, колото-різані поранення грудної клітки зліва, рана лівої пахвової ділянки та дві з ран гомілки могли уторитися від ударів ножем у відповідні ділянки тіла, як вказав ОСОБА_9 під час проведення слідчого експерименту за його участі 16.07.2020 року (том 1 а.с. 232-233).
- протоколом проведення слідчого експерименту від 12.06.2020 року за участю ОСОБА_7 , відповідно до якого, останній розповів, що 07.06.2020 року приблизно о 2 годині ночі він зустрівся з ОСОБА_21 , який нічого не говорячи і не пояснюючи, дістав металевий цепок і почав ним наносити удари по різним частинам тіла ОСОБА_11 , цепок тримав у правій руці. В цей час в лівій руці ОСОБА_10 тримав шило, яким теж намагався нанести тілесні ушкодження ОСОБА_11 . Після чого ОСОБА_11 дістав свій брелок із ножем і, намагаючись відбивати удари ОСОБА_10 , спричинив останнього тілесні ушкодження, а саме: ОСОБА_22 наносив удари ногами по тулубу ОСОБА_11 , а він, намагаючись відбивати удари, наніс один удар по нозі Осецького. Коли ОСОБА_10 наніс ще один удар ногою по ОСОБА_11 , він знову намагався відбивати удари. Потім ОСОБА_11 впав на землю, після чого ОСОБА_10 впав на ОСОБА_11 , після чого ОСОБА_11 наніс близько двох-трьох ударів брелоком із ножем в ліву частину грудної клітки Осецького. Потім ОСОБА_11 скинув Осецького на праву сторону від себе і наніс ще близько двох ударів в ліву частину грудної клітки Осецького. Потім ОСОБА_11 став на ноги, ОСОБА_10 також підвівся та пішов в напрямку свого дому (том 1 а.с. 197-198).

- висновком експерта № 130/Д від 17-24.07.2020 року, відповідно до якого колото-різані поранення грудної клітки зліва, рана лівої пахвової ділянки та дві з ран гомілки могли утворитися від ударів ножем у відповідні ділянки тіла ОСОБА_9 , як вказав ОСОБА_11 під час проведення слідчого експерименту за його участі 12.06.2020 року (том 1 а.с. 237-238).

Перевіривши вказані вище докази, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про їх допустимість та достовірність.
Що стосується доводів апелянта про невірну перекваліфікацію дій обвинуваченого з ч.1 ст.115 КК України на ч.1ст.121 КК України, то колегія суддів зазначає наступне.
Доказів того, що 07.06.2020 року під час бійки ОСОБА_7 мав умисел позбавити життя ОСОБА_9 під час розгляду справи не здобуто та такі докази в матеріалах справи відсутні. Наполегливість потерпілого довести в діях ОСОБА_7 замах на його вбивство, суд пояснює глибокою образою на обвинуваченого за винні дії, які поставили життя ОСОБА_9 в загрозливий стан.
Також колегія суддав вважає, що стороною захисту не доведено, що ОСОБА_7 під час бійки з ОСОБА_9 діяв в стані необхідної оборони, оскільки і потерпілий, і обвинувачений зустрілись 07.06.2020 року з`ясувати неприязні відносини, оскільки до цього спілкувались повідомленнями в мобільних телефонах, в яких висловлювали взаємні образи та погрози. Така поведінка ОСОБА_7 суперечить законодавчо визначеному поняттю необхідної оборони, викладеному у ч. 1 ст. 36 КК України, відповідно до якої необхідною обороною визнається дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно-небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Таким чином, висновок суду, що у справі зібрано достатньо доказів, які прямо викривають обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України є вірним, а доводи апелянта про перекваліфікацію його дій на ст.115 КК України, колегія суддів вважає такими, що не ґрунтуються на фактичних обставинах справи, оскільки матеріали справи не містять доказів, які підтверджували б умисел та мотив обвинуваченого на умисне вбивство потерпілого ОСОБА_9 .
Висновок суду про часткове задоволення цивільного позову потерпілого, зокрема про стягнення з ОСОБА_7 на користь Осецького 11317 (одинадцять тисяч триста сімнадцять) грн. 58 коп. завданої матеріальної шкоди та 50000 (п`ятдесят тисяч) грн. завданої моральної шкодивідповідає вимогам закону, належним чином вмотивований, з детальним викладенням обґрунтування такого рішення з яким погоджується і колегія суддів, тому посилання потерпілого на те, що розмір присудженої до виплати на його користь шкоди є надмірно низьким, малопереконливі.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б були підставами для скасування або зміни вироку, - не встановлено.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 вересня 2021 року щодо ОСОБА_17 - без змін.
На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом 3-х місяців з дня її проголошення, а засудженим у цей же строк з дня отримання копії ухвали.

Судді: