Справа № 526/2357/21
Провадження № 1-кп/526/378/2021

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2021 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі
головуючої судді - ОСОБА_1
з участю секретаря - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гадяч кримінальне провадження № 0000385 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гадяч Миргородського району Полтавської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працює, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

у с т а н о в и в :

22 серпня 2021 року близько 13 год. 30 хв. з боку с. Сергіївка Миргородського району Полтавської області, на грунтовій дорозі, рухався легковий автомобіль марки «ВАЗ» моделі «21083» з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , який наближався до перехрестя автодороги з асфальтобетонним покриттям «Т-17-05-Розбишівка». На перехресті вказаних нерівнозначних доріг ОСОБА_4 мав на меті виїхати з другорядної грунтової дороги на головну дорогу з асфальтобетонним покриттям змінивши при цьому свій напрямок руху ліворуч.
У цей же час, на автодорозі «Т-17-05-Розбишівка», з боку с. Розбишівка Миргородського району, в напрямку автодороги «Лохвиця-Гадяч-Охтирка-КПП «Велика Писарівка» рухався мопед «ALPHA ZS50F» без реєстраційних номерних знаків під керуванням ОСОБА_5 , який проїжджав перехрестя даної автодороги з грунтовою дорогою, по якій на автомобілі рухався ОСОБА_4 без зміни напрямку руху.
У вказаній дорожній обстановці водій автомобіля ОСОБА_4 , перед виїздом з другорядної дорги, не надав перевагу в русі водієві мопеда ОСОБА_5 , який рухався по головній дорозі та допустив зіткнення даних транспортних засобів в межах перехрестя грунтової дороги від с. Сергіївка з автодорогою «Т-17-05-Розбишівка».
У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, водій мопеда «ALPHA ZS50F» без реєстраційних номерних знаків ОСОБА_5 , внаслідок контакту з виступаючими частинами автомобіля та падіння після зіткнення даних транспортних засобів, отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми у вигляді субкон`юктивального крововиливу правого очного яблука, гематоми обох повік правого ока з переходом на щічну та виличну ділянки, уламкового (імпресійного) перелому луски правої скроневої кістки, внутрішнєсуглобового перелому основи виличного відростка правої скроневої кістки, перелому виличної дуги та латеральної кістки правої орбіти, забою правої скроневої частки головного мозку; гематоми правого гомілково-ступеневого суглобу, забійно-рваних ран право ступні з пошкодженням сухожилків розгиначів ІІ-го і ІV-го пальців, забійних ран правої гомілки, правого ліктьового суглобу, правого плечового суглобу, правої кисті, правого гомілково-ступеневого суглобу. Відповідно до висновку експерта № 144 від 27.09.2021 за результатами проведення судово-медичної експертизи в своїй сукупності такі тілесні ушкодження кваліфікуються, як тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент їх спричинення.
Згідно висновку експерта № 1277/1290 від 28.09.2021 за результатами проведення комплексної судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи за описаних вище обставин, водій ОСОБА_4 порушив правила безпеки дорожнього руху, діючи у невідповідності до Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001: п.16.3 у разі необхідності надання переваги в русі транспортним засобам, які рухаються на перехрещуваній дорозі, водій повинен зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп лінією), або 1.13 світлофором так, щоб бачити його сигнали, а якщо вони відсутні перед краєм перехрещуваної проїзної частини, не створюючи перешкод для руху пішоходів; п.16.11 на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку подальшого руху.
Недотримання цих вимог Правил дорожнього руху ОСОБА_4 з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди.
У ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення повністю, пояснивши при цьому, що не оспорює обставини вчинення кримінального правопорушення, встановлені органом досудового розслідування, а тому вважає, що дослідження доказів є недоцільним.
Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд кримінального провадження без його участі.
Прокурор, у зв`язку з визнанням вини обвинуваченим та не оспорюванням ним та іншими учасниками судового провадження обставин вчинення кримінального правопорушення, висловив думку про недоцільність дослідження доказів у даному кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, судом визнано недоцільним дослідження доказів, під час судового розгляду, підтверджуючих обставини вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, з підстав не оспорювання їх учасниками судового провадження та відсутності сумнівів у добровільності їх позиції.
Суд визнає винним ОСОБА_4 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження і кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 286 КК України.
Обставинами, які пом`якшують обвинуваченому покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставини, які обтяжують покарання, відсутні.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує, як характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких, так і особу винного, а саме вперше притягується до кримінальної відповідальності, у вчиненому щиро розкаюється, збитки потерпілому відшкодував, будь-яких тяжких наслідків від вчиненого ним злочину не наступило.

Окрім того, при призначенні покарання, суд враховує пом`якшуючі обставини: щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину, а також висновок органу пробації, згідно якого виправлення ОСОБА_4 можливе без позбавлення або обмеження волі та не становить високої небезпеки для суспільства, тому суд вважає, що йому необхідно обрати покарання, передбачене санкцією статті за вчинений ним злочин, у виді позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, тобто звільненням від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком.

Санкцією статті за вчинений обвинуваченим злочин також передбачено додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Згідно довідки територіального сервісного центру № 5345 РСЦ ГСЦ МВС в Полтавській області від 09.11.2021 значиться, що ОСОБА_4 посвідчення водія в НОМЕР_2 не отримував, тому підстави для застосування до обвинуваченого такого додаткового покарання, як позбавлення права керувати транспортними засобами, відсутні.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Згідно акту № 1277/1290 від 15.09.2021 судового експерта Авраменка М. Полтавського відділення Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім.Засл.проф. М.М. Бокаріуса» розмір витрат на проведення експертизи у даному кримінальному провадженні складає 11669 грн 48 коп., які підлягають до стягнення з ОСОБА_4 на користь держави.

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Згідно ухвали слідчого судді Гадяцького районного суду Полтавської області від 27.08.2021 у даному кримінальному провадженні накладено арешт на мопед марки «ALPHA ZS50F» без реєстраційних номерних знаків, який належить ОСОБА_5 та автомобіль марки «ВАЗ 21083», білого кольору, 1991 року випуску, з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 .
Враховуючи, що арешт майна, у даному кримінальному провадженні було накладено на майно лише з метою його збереження, як речового доказу, тому він підлягає скасуванню.

Питання речових доказів підлягає вирішенню у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись статтями 368, 370, 374, 394 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, у виді позбавлення волі, з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном на 1 (один) рік.

У відповідності до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 11669 грн 48 коп.

Речові докази: мопед марки «ALPHA ZS50F» без реєстраційних номерних знаків - повернути ОСОБА_5 , як власнику; автомобіль марки «ВАЗ 21083», білого кольору, 1991 року випуску, з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 повернути володільцю ОСОБА_6 ; уламки з мопеду, які зберігаються в камері зберігання речових доказів ВП № 1 Миргородмського РВП ГУНП в Полтавській області знищити.
Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених статтею 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Гадяцький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_1