КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 20 вересня 2021 року апеляційні скарги представника ОСОБА_2 та ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 18 червня 2021 року,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора відділу прокуратури Київської області ОСОБА_7 , накладено арешт на майно, яке виявлено та вилучено 03 червня 2021 року під час проведення обшуку автомобіля «Honda Accord» д.н.з. НОМЕР_1 за адресою: м. Київ, вул. Вірменська, поруч з будинком № 5, в ході якого виявлено та вилучено: предмети зовні схожі на патрони в кількості 28 шт. калібру 5,45 мм; квитанції №40, №41, №39, від 10 вересня 2019 року; флешнакопичувач марки «Apacer»; грошові кошти купюрою номіналом тисячу гривень АД5099601; аркуш паперу з рукописним текстом з розрахунком на 15000 грн.; заява про відкриття та ведення карткового рахунку № НОМЕР_2 АТ «Райффайзен Банк Аваль» на 2 арк., реквізити для безготівкового переказу коштів на картковий рахунок 09.03.2020 на 1 арк.; підривач до ручних осколкових гранат типу УЗРГМ-2 з наявним маркуванням «144-78 УЗРГМ-2 583; та автомобіль «Honda Accord» д.н.з. НОМЕР_1 , шляхом накладення заборони на його користування, відчуження, та розпорядження, з метою виявлення та фіксації обставин вчинення кримінального правопорушення.
Не погоджуючись з таким рішенням, представник ОСОБА_2 та ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 , подав апеляційні скарги, в яких просить скасувати ухвалу слідчого судді в частині накладення арешту на квитанції №40, №41, №39, від 10 вересня 2019 року; флешнакопичувач марки «Apacer»; грошові кошти купюрою номіналом тисячу гривень АД5099601; аркуш паперу з рукописним текстом з розрахунком на 15000 грн.; заява про відкриття та ведення карткового рахунку № НОМЕР_2 АТ «Райффайзен Банк Аваль» на 2 арк., реквізити для безготівкового переказу коштів на картковий рахунок 09.03.2020 на 1 арк. та автомобіль «Honda Accord» д.н.з. НОМЕР_1 , постановити нову ухвалу, якою в цій частині, відмовити у задоволенні клопотання прокурора.
Щодо строку апеляційного оскарження зазначає, що розгляд клопотання прокурора слідчим суддею розглянуто без виклику ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , копію ухвали їм не надіслано, а отримано представником 02 липня 2021 року, апеляційні скарги надіслано 05 липня 2021року, з дотриманням строку, визначеного законом.
Апелянт вважає оскаржувану ухвалу незаконною, необґрунтованою, через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідність висновків слідчого судді фактичним обставинам кримінального провадження.

Зазначає, що слідчим суддею порушено вимоги ст. 172 КПК України, не повідомлено власників майна про дату, час та місце розгляду клопотання прокурора про арешт майна.

Окрім того, не враховано те, що прокурор звернувся до суду з клопотанням з порушенням процесуального строку, визначеного ч. 5 ст. 171 КПК України.

На думку апелянта, застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження є неспівмірним з обмеженням права ОСОБА_2 та ОСОБА_5 на користування та розпорядження майном.

Також, представник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 зазначає, що слідчим суддею не враховано факт того, що автомобіль належить на праві власності особі, яка не фігурує в рамках кримінального провадження. Окрім того, не містить відомостей, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюються.

В оскаржуваній ухвалі також відсутня інформація про власника транспортного засобу.
В судове засідання учасники провадження не з`явилися, хоча про час та місце судового засідання повідомлені у встановленому законом порядку. 20 вересня 2021 року прокурор на електронну адресу Київського апеляційного суду надіслав клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги, через зайнятість в інших судових засіданням та слідчих діях, однак доказів на підтвердження вказаних обставин не надав. Колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу за відсутності учасників судового провадження, що не суперечить положенням ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 405 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до висновку, що строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді не пропущено, з огляду на положення абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, та апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів судового провадження, Головним управлінням Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 24 грудня 2020 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001163, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 249, ч. 1 ст. 263 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що працівники Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києва та Київської області, зловживаючи службовим становищем, всупереч інтересам служби, діючи умисно, з метою отримання неправомірної вигоди для самих себе чи інших фізичних осіб або юридичних осіб, організували незаконне заняття рибним промислом, яке стало можливим в наслідок системних зловживань в сфері рибного господарства України працівниками Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києва та Київської області. Також встановлено, що вони самостійно приймають рішення щодо квот на добування та використання водних біоресурсів, участі в наданні квот риболовним підприємствам та контролюються дані процеси з метою отримання неправомірної вигоди.
Окрім того, до слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області надійшли матеріали із сектору захисту інтересів суспільства і держави ГУНП в Київській області, про те, що службові особи організували незаконне заняття рибним промислом, яке стало можливим внаслідок системних зловживань в сфері рибного господарства України колишніми та діючими службовцями Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києва та Київської області.
03 червня 2021 року проведено обшук автомобіля «Honda Accord» д.н.з. НОМЕР_1 за адресою: м. Київ, вул. Вірменська, поруч з будинком № 5, в порядку ч. 3 ст.233 КПК України, до постановлення ухвали слідчого судді про надання дозволу увійти до житла чи іншого володіння особи лише, яке пов`язане з безпосереднім врятуванням майна, в ході якого виявлено та вилучено: предмети зовні схожі на патрони в кількості 28 шт. калібру 5,45 мм; квитанції № 40, 41, 39, від 10.09.2019; флешнакопичувач марки «Apacer»; грошові кошти купюрою номіналом тисячу гривень АД5099601; аркуш паперу з рукописним текстом з розрахунком на 15000 грн.; заява про відкриття та ведення карткового рахунку № НОМЕР_2 АТ «Райффайзен Банк Аваль» на 2 арк., реквізити для безготівкового переказу коштів на картковий рахунок 09.03.2020 на 1 арк.; підривач до ручних осколкових гранат типу УЗРГМ-2 з наявним маркуванням «144-78 УЗРГМ-2 583; автомобіль «Honda Accord» д.н.з. НОМЕР_1 .
10 червня 2021 року прокурор відділу прокуратури Київської області ОСОБА_7 надіслав клопотання до Святошинського районного суду м. Києва про накладення арешту на майно, яке виявлено та вилучено 03 червня 2021 року під час проведення обшуку автомобіля «Honda Accord» д.н.з. НОМЕР_1 за адресою: м. Київ, вул. Вірменська, поруч з будинком № 5.
Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 18 червня 2021 року вказане клопотання задоволено.
Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі щодо накладення арешту на майно.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду зазначених вимог закону дотримався.

Задовольняючи клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0001163 про накладення арешту на зазначене майно, слідчий суддя дослідив матеріали, додані до клопотання, прийшов до правильного висновку, що з метою збереження речових доказів, необхідно накласти арешт.
Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, оскільки зазначене майно у даному кримінальному провадженні визнано речовими доказами відповідно до постанови слідчого СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_8 від 03 червня 2021 року (а.с. 174-176).

Слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, перевірив співрозмірність втручання у права ОСОБА_2 та ОСОБА_5 з потребами кримінального провадження, тому з огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, при розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя дотримався вимог статей 132,170,172КПК України, взявши до уваги усі обставини, які у відповідності до ст. 173 КПК України, повинні враховуватися при вирішенні питання про арешт майна.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий процесуальний примус як накладення арешту на майно та надасть змогу виконати завдання, для виконання якого слідчий звернувся із клопотанням, а відтак доводи апелянта про відсутність правових підстав для арешту майна, є не переконливими.

Посилання апелянта на незаконність ухвали, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого дослідив всі обставини, з`ясування яких, могло мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та вмотивованого рішення відповідно до вимог ст. 370 КПК України.

Посилання апелянта на порушення слідчим суддею вимоги ст. 172 КПК України, оскільки не повідомлено власників майна про дату, час та місце розгляду клопотання прокурора, заслуговують на увагу, проте не тягнуть за собою скасування оскаржуваного судового рішення.
Доводи апеляційної скарги про те , що автомобіль належить на праві власності особі, яка не фігурує в рамках кримінального провадження, - є безпідставними, зважаючи на те, що стороною обвинувачення доведено необхідність накладення арешту на вказане майно з метою збереження речових доказів.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Інші доводи на які посилаються апелянти також не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки були відомі слідчому судді та враховані ним при прийнятті рішення.

При цьому колегія суддів враховує і те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна, а також і те, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційні скарги представника ОСОБА_2 та ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 , задоволенню не підлягають.
Керуючись статтями 117, 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 18 червня 2021 року, в частині задоволення клопотання прокурора відділу прокуратури Київської області ОСОБА_7 та накладення арешту на квитанції №40, №41, №39, від 10 вересня 2019 року; флешнакопичувач марки «Apacer»; грошові кошти купюрою номіналом тисячу гривень АД5099601; аркуш паперу з рукописним текстом з розрахунком на 15000 грн.; заява про відкриття та ведення карткового рахунку № НОМЕР_2 АТ «Райффайзен Банк Аваль» на 2 арк., реквізити для безготівкового переказу коштів на картковий рахунок 09.03.2020 на 1 арк. та автомобіль «Honda Accord» д.н.з. НОМЕР_1 ,, - залишити без змін, а апеляційну скаргупредставника ОСОБА_2 та ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Єдиний унікальний № 759/13033/21 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_9
Справа № 11сс/824/4395/2021 Доповідач ОСОБА_1

Категорія ст.170 КПК