Справа № 161/1416/20 Провадження №11-кп/802/456/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч.3 ст. 146 КК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
ОСОБА_10 та ОСОБА_11
захисників ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
ОСОБА_14 та ОСОБА_15 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000047 від 26.03.2018 за апеляційною скаргою прокурора відділу Волинської обласної прокуратури, прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 квітня 2021 року
В С Т А Н О В И В
Оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції задоволено клопотання захисника ОСОБА_12 в інтересах обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Матеріали кримінального провадження №0000047 від 26.03.2018 року про обвинувачення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_16 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.146 КК України та ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.146, ч.2 ст.127 КК України повернуто керівнику Волинської обласної прокуратури, для організації проведення подальшого досудового розслідування.
Мотивуючи зазначене рішення, суд послався на те, що обвинувальний акт не містить відомостей про суми коштів були одержані обвинуваченими ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , котрим інкримінується діяння, вчинене з корисливих мотивів, хто виплачував їм кошти та в який спосіб, а також відомостей стосовно потерпілих, яких, згідно з обвинуваченням, здійснювали доставку до приміщення місць утримання людей ці два обвинувачених. Окрім того, в ході досудового розслідування даного кримінального провадження були надані вказівки слідчих суддів про допит свідків, які на момент рішення про завершення досудового розслідування не виконані, що, як вважає суд, суперечить вимогам ч. 2 ст.9 КПК України.
В апеляційній скарзі прокурор відділу Волинської обласної прокуратури, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 зазначив, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою і не вмотивованою, такою, що суперечить вимогам діючого законодавства з огляду на наступне:
- суд вийшов за межі повноважень, наданих йому на цій стадії кримінального процесу та ухвалив рішення, пов`язане з наданням оцінки виконаних процесуальних дій та процесуальних рішень, достатності доказів у кримінальному провадженні;
- твердження суду про те, що обвинувальний акт не містить викладу обставин щодо отриманих сум коштів за вчинення протиправних дій та щодо яких конкретно потерпілих не відповідає дійсності, оскільки в обвинувальному акті чітко зазначені такі дані, зокрема на аркуші 20-36 та аркуші 88-106 обвинувального акта;
- в обвинувальному акті викладено всі встановлені обставини інкримінованих членам організованої групи кримінальних правопорушень, вказана правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на норми закону України про кримінальну відповідальність та фактична складова обвинувачення співпадає з його юридичною формулою.
На підставі викладеного, прокурор просить ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 квітня 2021 року скасувати та призначити новий судовий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.
Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали суду та доводи апеляційної скарги, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі і просив її задовольнити, натомість обвинувачені та їх захисники заперечували проти задоволення апеляційної скарги, суд доходить наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно зі ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
На думку колегії суддів, при ухваленні оскаржуваної ухвали зазначених вимог закону судом 1-ої інстанції було дотримано не в повній мірі.
Так, процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України, є обвинувальний акт.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Вимоги до обвинувального акту викладені у ст. 291 КПК України, отже обвинувальний акт може бути повернутим прокурору лише з мотивів його невідповідності вимогам вказаної статті.
Так, відповідно до положень ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу; 9) дату та місце його складення та затвердження.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим при складанні, а прокурором при перевірці та затвердженні обвинувального акту були дотримані вищевказані вимоги кримінального процесуального закону, а сам обвинувальний акт цілком відповідає вимогам, встановленим ст. 291 КПК України.
Так, обвинувальний акт, у відповідності до ч. 3 ст. 291 КПК України, підписаний слідчим та прокурором, який його затверджував.
Окрім того, до обвинувального акту, як це передбачено ч. 4 ст. 291 КПК України, доданий реєстр матеріалів досудового розслідування та розписки сторони захисту про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.
Апеляційний суд вважає неспроможними висновки суду 1-ої інстанції про те, що невиконання вказівок слідчих суддів під час досудового розслідування про допит свідків є підставою повернення обвинувального акта з огляду на те, що згідно з принципом безпосередності дослідження доказів, який закріплений у ст. 23 КПК України, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

На переконання апеляційного суду доводи суду 1-ої інстанції про відсутність викладу обставин щодо отриманих сум коштів вчинення протиправних дій не можуть вважатися підставою для повернення обвинувального акту прокурору, оскільки п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України вказує на необхідність викладення лише тих фактичних обставин, які прокурор вважає встановленими.
Водночас, викладення формулювання обвинувачення може бути предметом оцінки суду лише під час судового розгляду кримінального провадження, який згідно з вимогами ст. 337 КПК України здійснюється лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.
У постанові Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду від 03.07.2019 (справа № 273/1053/17) зроблено висновок, за яким кримінальний процесуальний закон не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг, в тому числі, й у сторону збільшення, повертати за наслідком підготовчого судового засідання обвинувальний акт у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинуваченого, тощо, оскільки визначення обсягу обвинувачення при направленні обвинувального акта до суду належить виключно до повноважень прокурора.
На переконання апеляційного суду, наведені в зазначеному обвинувальному акті фактичні дані в своїй сукупності дають уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що у свою чергу дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.
Окрім того, в силу ст. 36 КПК України прокурор є самостійним у своїй діяльності, в тому числі і в частині викладу в обвинувальному акті формулювання обвинувачення та його правової кваліфікації. До того ж, положення ст. 338 КПК України дають право прокурору змінити обвинувачення під час судового розгляду з метою зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення.
На переконання колегії суддів, суд 1-ої інстанції під час підготовчого засідання фактично вдався до встановлення та оцінки фактичних обставин кримінального провадження, що на даній стадії кримінального процесу є неприпустимим.
Отже, застосування п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України щодо можливості повернення обвинувального акту прокурору через невідповідність його нормам КПК України в даному випадку є необґрунтованим, а доводи апеляційної скарги прокурора про істотні порушення судом вимог кримінального процесуального закону знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду.
Згідно з приписами п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду 1-ої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді 1-ої інстанції.
Враховуючи, що діючим КПК України не врегульовано питання призначення нового розгляду обвинувального акта після скасування судом апеляційної інстанції ухвали про його повернення прокурору, апеляційний суд вважає, що необхідно застосувати дію ст.ст. 7, 9 КПК України.
Так, ч. 6 ст. 9 КПК України передбачає, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.
Відповідно до положень ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, законність, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, публічність, диспозитивність, гласність і відкритість судового провадження та його розумність строків.
Аналізуючи вищевикладені обставини, апеляційний суд доходить висновку про обґрунтованість апеляційної скарги прокурора та вважає за необхідне її задовольнити, оскаржувану ухвалу - скасувати та призначити новий розгляд обвинувального акта.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 413, 419 КПК України, апеляційний суд
У Х В А Л И В
Апеляційну скаргу прокурора відділу Волинської обласної прокуратури, прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 квітня 2021 року про повернення матеріалів кримінального провадження №0000047 від 26.03.2018 року керівнику Волинської обласної прокуратури для організації проведення подальшого досудового розслідування скасувати.
Призначити новий розгляд кримінального провадження №0000047 від 26.03.2018 року про обвинувачення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_16 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.146 КК України та ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.146, ч.2 ст.127 КК України в суді першої інстанції.

Головуючий
Судді