ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі матеріали досудового розслідування №0001144 за апеляційною скаргою прокурора Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 грудня 2021 року, про відмову у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 грудня 2021 року, було відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ ВП №3 ДРУП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_9 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 .
Застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною залишати місце постійного проживання у нічний період часу з 22-00 год. по 06-00 год., строком до 29 січня 2021 року включно.
Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, відповідальність за який передбачена КК України у вигляді позбавлення волі до 10 років, раніше не судимий, не одружений, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не має, офіційно працевлаштований в АТ «Дніпротяжмаш», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , є підстави вважати, що підозрюваний може вжити заходи, аби уникнути досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто може змінювати місце проживання, не з`являтися до органів досудового розслідування та суду.
Слідчий суддя прийшов до висновку, що прокурором у судовому засіданні не доведені обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, у зв`язку з чим, підозрюваному ОСОБА_8 слід обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, та вважає, що саме такий запобіжний захід є достатнім запобіжним заходом для запобігання ризиків, зазначених у клопотанні слідчого.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави у виді 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.
Так, слідчим суддею Ленінського районного суду м. Дніпропетровська в ході розгляду клопотання встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме що підозрюваний може вжити заходи аби уникнути досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто може змінювати місце проживання, не з`являтись до органів досудового розслідування та суду. При цьому, слідчим суддею не надано оцінки викладеному у клопотанні слідчого ризику вчинення підозрюваним ОСОБА_8 іншого кримінального правопорушення, зокрема в сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин.
Вказує, що слідчим суддею не надано оцінки викладеним у клопотанні слідчого підставам вважати, що застосування до підозрюваного ОСОБА_8 іншого запобіжного заходу, окрім як тримання під вартою, не призведе до здійснення підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а саме те, що не встановлено всіх обставин кримінального правопорушення, в тому числі не встановлено джерело отримання підозрюваним наркотичних засобів, не встановлено інших можливих причетних осіб до вчинення кримінального правопорушення у сфері розповсюдження наркотичних засобів, необхідних для проведення повного, всебічного та об`єктивного досудового розслідування, а також для визначення остаточної правової кваліфікації дій підозрюваного та його винуватості або невинуватості.
Зазначає, що в ході вирішення питання про визначення розміру застави необхідно враховувати, що збут наркотичних засобів відбувається з корисливою метою, яка передбачає отримання грошових коштів здобутих злочинним шляхом, а також враховуючи кількість вилучених особливо наркотичних засобів, що у своїй сукупності дає підстави вважати що підозрюваний мав можливість здобути внаслідок своєї злочинної діяльність значну грошову суму, а отже вважав за необхідне визначити максимальний розмір застави, визначений кримінальним процесуальним законодавством для вказаної категорії злочинів.
Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді, прокурор підтримав доводи апеляційної скарги з підстав викладених в ній, просив її задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_7 заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, просили ухвалу слідчого судді залишити без змін.
Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників провадження, вивчивши матеріали судового провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.
Частиною 1 статті 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
В ході перевірки ухвали слідчого судді, судом апеляційної інстанції встановлено, що зазначені вимоги закону суддею дотримані повністю.
Колегією суддів встановлено, що у провадженні СВ ВП №3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001144 від 30.11.2021 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що що ОСОБА_8 , маючи умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу «канабіс» з метою збуту, у невстановлені під час досудового розслідування місці та час, замовив через мережу інтернет, особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, «канабіс» з доставкою до поштового відділення «Justin», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Кам`янська, 40.
Реалізуючи свій умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу «канабіс» з метою збуту, ОСОБА_8 30.11.2021 року близько 15.00 год., прибув до поштового відділення «Justin» розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Кам`янська, 40, де отримав раніше замовлену посилку, в середині якого знаходились: 23 прозорих сліп пакети з речовиною рослинного походження, зеленого кольору, тим самим придбав особливий небезпечний наркотичний засіб «канабіс» з метою збуту, після чого поклав отриману посилку до нагрудної сумки яку мав при собі, та залишив приміщення вищевказаного поштового відділення почав рухатись вулицями міста Дніпра, тим самим почав незаконно зберігати особливий небезпечний наркотичний засіб «канабіс» з метою збуту.
Далі, 30.11.2021 року о 15 год. 20 хв. ОСОБА_8 , поблизу адреси: м. Дніпро, вул. Кам`янська, 32, було зупинено співробітниками Управління патрульної поліції ДПП в Дніпропетровській області, та в порядку ст. 34 ЗУ «Про національну поліцію», а саме під час проведення поверхневої перевірки, виявлено у нагрудній, чоловічій сумці, поліетиленовий пакет з логотипом поштового відділення «Justin», у якому знаходився картонний коробок із сліп пакетами заповненими речовиною, схожою на наркотичну.
Далі, 30.11.2021 року в період часу з 17 год. 00 хв. до 18 год. 30 хв., в присутності двох понятих чоловічої статі проведено огляд місця події, а саме ділянки місцевості на якій перебував ОСОБА_8 , поблизу адреси: м. Дніпро, вул. Кам`янська, 32. Під час огляду з чоловічої нагрудної сумки, яка знаходилась при ОСОБА_8 було виявлено поліетиленовий поштовий пакет з картонною коробкою, з якої вилучено 23 прозорих сліп пакети, які згідно висновку експерта № СЕ-19/104-37868-НЗПРАП від 01.12.2021 року надана на дослідження речовина рослинного походження зелено-коричневого кольору, масою 1,3067 г, відноситься до особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено, є канабісом. Надана речовина рослинного походження є канабісом, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 1,1679.
Умисні дії ОСОБА_8 , виразились у незаконному придбанні і зберіганні особливо небезпечних наркотичних засобів з метою збуту, кваліфікуються за ч. 2 ст. 307 КК України.
01.12.2021 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Слідчий суддя відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, встановив та виходив з того, що матеріали кримінального провадження, на які посилались прокурор та слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру оголошену ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.
Також при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя врахував, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, та сама по собі тяжкість інкримінованих правопорушень не може бути підставою для обрання запобіжного заходу, але при цьому з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовується відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, про що викладено правову позицію в рішенні ЄСПЛ Летельє проти Франції.
Слідчим суддею взято до уваги, що підозрюваний ОСОБА_8 раніше не судимий, в інших кримінальних провадженнях не фігурує, офіційно працевлаштований в АТ Дніпротяжмаш, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , а тому для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, слідчий суддя вважав, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний час доби буде достатнім для попередження ризиків вказаних слідчим та прокурором.
Суд апеляційної інстанції погоджується із такими висновками слідчого судді.
При розгляді апеляційної скарги, виконуючи вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу, суд зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування до нього такого запобіжного заходу про який йдеться у клопотанні слідчого.
Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення, колегія суддів зважає на те, що, в контексті практики Європейського суду з прав людини наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин (рішення від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства»).
Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
На думку колегії суддів апеляційного суду відомості та докази, що містяться в доданих до клопотання слідчого матеріалах, у їх сукупності дають підстави вважати, що підозра про причетність ОСОБА_8 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин, є обґрунтованою, відтак висновок слідчого судді про наявність обґрунтованої підозри відповідає закону та фактичним обставинами кримінального провадження.
На даному етапі провадження суд не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу. А тому, з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані, у слідчого судді суду першої інстанції були всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрювану з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
Відповідно, до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Одним із видів запобіжних заходів у кримінальному провадженні відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 176 КПК України є домашній арешт.
Зі змісту ст. 181 КПК України слідує, що домашній арешт, як вид запобіжного заходу, може бути застосований до особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі та полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби на підставі ухвали слідчого судді, суду.
На думку колегії суддів, з урахуванням віку та стану здоров`я підозрюваного ОСОБА_8 , особи останнього, який має постійне місце проживання, характер вчинення кримінального правопорушення, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, отже обраний слідчим суддею підозрюваній запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, в сукупності з обов`язками, передбаченими ч. 5 ст. 194 КПК України, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та не буде порушувати його права, передбачені ст. 43 Конституції України. Також доводи апеляційної скарги прокурора правильності цього висновку не спростовують.
У відповідності до п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз.
Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що зазначені в апеляційній скарзі доводи і підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та задовольнити клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції, відтак ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог ст.ст. 194, 196 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для її скасування не вбачається.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 грудня 2021 року, про відмову у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4