Справа № 696/75/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2021 року м. Кам`янка

Кам`янський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янка кримінальне провадження № 0000273 від 24.08.2020 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, працюючого майстром ТОВ «Росдорстрой», одруженого, має на утриманні сина ОСОБА_6 , 2011 року народження, раніше не судимого

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 24 серпня 2020 року близько 05 год. 00 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки «ВАЗ-2101» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по дорозі сполученням с. Жаботин с. Флярківка Михайлівської ОТГ (колишнього Кам`янського району), в напрямку останнього населеного пункту, відповідно до висновку експерта № 4/842 від 03.12.2020 року, порушив вимоги п.п. 12.1 (Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним) та п.п. 12.4 (У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год) Правил дорожнього руху України, виконуючи маневр повороту по головній дорозі не впорався із керуванням та здійснив з`їзд транспортним засобом із проїжджої частини з подальшим його перекиданням.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля ОСОБА_7 , який знаходився на задньому пасажирському сидінні, отримав відповідно до висновку експерта № 05-6-01/375 від 05.11.2020 року тілесні ушкодження у вигляді: перелому верхньої стінки правої орбіти (малі крила клиноподібної кістки) із розповсюдженням на виличний відросток (ВОК) та раною надбрівної області і забиттям м`яких тканин параорбітальної області справа, які за небезпекою для життя відносяться до категорії тяжких та перелому верхньої третини грудної клітки, які за ознаками тривалого розладу здоров`я відносяться до категорії середньої тяжкості.

Будучи допитаним в якості обвинуваченого ОСОБА_4 винуватим себе не визнав та показав, що транспортний засіб автомобіль марки «ВАЗ-2101» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 перебуває у його користуванні. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 24 серпня 2020 року близько 05 год. 00 хв., по дорозі сполученням с. Жаботин с. Флярківка Михайлівської ОТГ, автомобіль отримав механічні пошкодження. Зокрема, через два удари лівим переднім крилом об земляну насип, автомобіль розкрутило і він додатково вдарився заднім крилом. В момент пригоди за кермом обвинувачений не знаходився, а автомобілем керував потерпілий ОСОБА_7 , про що можуть свідчити отримані ним на грудній клітці ушкодження від натискної дії керма. Напередодні цього, 23 серпня 2020 року близько 17.00 або 18.00 обвинувачений приїхав в гості до потерпілого ОСОБА_7 . Із собою взяв собаку, а в салоні автомобіля знаходилась надпита горілка. Вирішили поїхати відпочити на місцевий ставок, з ними рушив також ОСОБА_8 . Коли ОСОБА_7 та ОСОБА_8 сідали в автомобіль, вони вже знаходились напідпитку. На ставку ОСОБА_7 ходив до якоїсь компанії людей, а потім ОСОБА_8 попрохав повезти його в м. Кам`янку переодягнути одежу. Оскільки обвинувачений був тверезий, він погодився це зробити і вони всі втрьох виїхали до цього населеного пункту. Потім вони рушили назад у с. Флярківку, за кермом увесь цей час був обвинувачений. Потерпілий ОСОБА_7 невідомо де за короткий проміжок часу дістав горілку (самогон) та вимагав випити штрафну чарку. Випивали вже ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 , який був господарем будинку, де вони спинились. Таких чарок обвинувачений випив три або чотири та сп`янів. Між потерпілим та обвинуваченим на ґрунті вживання алкогольних напоїв відбулась бійка, після чого обвинуваченому стало зле, він відійшов порвати, а потім ліг відпочивати на заднє сидіння свого автомобіля, який стояв на дворі. Обставин дорожньо-транспортної пригоди не пам`ятає, бо відпочивав коли вона сталась. Прийшов до тями тільки після того, як медична сестра надала йому понюхати нашатирний спирт. Зі слів дружини знайомого ОСОБА_10 , йому стало відомо, що в ту ніч близько 04 години, вона бачила як його автомобіль проїхав повз їх хату не спиняючись, але вона не бачила, хто був за кермом.

Потерпілий ОСОБА_7 пояснив, що 23 серпня 2020 року до нього додому на своєму автомобілі марки «ВАЗ-2101» приїхав обвинувачений ОСОБА_4 та запропонував проїхати до місцевого ставка погуляти, на що він погодився. З ними поїхав і ОСОБА_8 . Потім вони їздили до м. Кам`янка, де в кафе «За склом» випивали по чарці горілки, та повернулись у село Флярківка до домоволодіння брата жінки потерпілого ОСОБА_9 по АДРЕСА_2 . Перед цим, по дорозі потерпілий у знайомої придбав горілчані напої. Під час спільного розпиття алкогольних напоїв, обвинувачений намагався поборотись з потерпілим. Коли останній вже збирався додому, обвинувачений силоміць запихнув його в салон свого автомобіля, а сам сів за кермо та кудись почав їхати. Це бачив ОСОБА_9 , який в цей час знаходився недалеко від автомобіля на подвір`ї, тоді як ОСОБА_8 перебував у будинку. Автомобіль рухався в с. Жаботин з ввімкненим світлом фар та швидкістю близько 100 км/год. і як наслідок на крутому повороті злетів з дороги у кювет. На деякий час потерпілий від удару головою втратив свідомість, а коли прокинувся обвинувачений ОСОБА_4 лежав попереду нього. Потерпілий підвівся та зупинив невідомого чоловіка, який і викликав карету швидкої допомоги. Самої госпіталізації не пам`ятає, так як в черговий раз втратив свідомість. Вже у лікарні до нього приходила мати обвинуваченого та просила взяти на себе вину у дорожньо-транспортній пригоді.

З показів свідка ОСОБА_11 суду стало зрозуміло, що вона являється дружиною потерпілого ОСОБА_7 та сестрою іншого свідка у провадженні ОСОБА_9 23 серпня 2020 року після обіду до неї додому в селі Флярківка на автомобілі приїхав обвинувачений ОСОБА_4 із собакою, який шукав її чоловіка. Хоч чоловік відпочивав, він відізвався та почав збиратись їхати з обвинуваченим, як він пояснив по тирсу. Разом з ними поїхав і ОСОБА_8 , який теж був на той час вдома. Потім чоловік на телефонні дзвінки не відповідав. Коли свідок знайшла телефонний номер матері обвинуваченого і подзвонила їй, щоб знайти чоловіка, остання сказала, що він спить вдома. На твердження ОСОБА_11 про те, що ОСОБА_4 на час візиту до них додому був у стані сп`яніння, вислухала від останньої погрози та образи. Чоловік ОСОБА_7 повернувся додому близько 22 або 23 години та від нього тхнуло алкоголем і далі зник. Після події була на місці пригоди, автомобіль стояв без ввімкнутих фар на узбіччі дороги. Твердження обвинуваченого про знаходження її чоловіка за кермом автомобіля в момент пригоди не підтверджує, оскільки потерпілий ОСОБА_7 не сідає за руль автомобіля взагалі. Згодом до неї приходила мати обвинуваченого та просила забрати заяву про вчинення кримінального правопорушення із відділу поліції.

Свідок ОСОБА_9 показав, що являється зятем потерпілого ОСОБА_7 . В ніч на 24 серпня 2020 року, близько 01 години до нього додому у АДРЕСА_2 приїхали ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 на автомобілі ВАЗ білого кольору. Із собою привезли горілку та закуску. ОСОБА_8 пішов спати, а ОСОБА_7 та ОСОБА_12 деякий час боролись між собою. Десь о 04 годині ранку, коли свідок сказав, що вже розвиднюється і пора збиратись на роботу, ОСОБА_7 сказав, що йому пора збиратись додому, а так як до нього 100 метрів, він пройде пішки сам. На вказане ОСОБА_4 силоміць затягнув ОСОБА_7 у салон свого автомобіля, який стояв на подвір`ї та сівши за кермо автомобіля, вдавивши педаль газу, швидко поїхав в сторону с. Михайлівка.

Зі слів свідка ОСОБА_8 слідує, що 23 серпня 2020 року він знаходився у будинку, де проживає потерпілий в с. Флярківка. Вдень на власному автомобілі марки ВАЗ до ОСОБА_7 приїхав обвинувачений ОСОБА_4 . Вони втрьох поїхали на місцевий ставок, де певний час гуляли та вживали алкогольні напої. При цьому ОСОБА_7 горілку не пив, а пив ОСОБА_4 зі свідком. Згодом, близько 22 або 23 години вони поїхали пити каву до нього у м. Кам`янка, звідки вже разом повернулись в с. Флярківка в гості до ОСОБА_9 . Вже там, потерпілий ОСОБА_7 випив горілки, а свідок пішов спати. Увесь час за кермом знаходився ОСОБА_4 . На другий день прийшла жінка потерпілого та розповіла про дорожньо-транспортну пригоду, в яку втрапили ОСОБА_7 та ОСОБА_4 .

Свідок ОСОБА_13 розповів суду, що 24 серпня 2020 року близько 05 години ранку він їхав із села Жаботин до села Михайлівка. Коли минув зупинку громадського транспорту, побачив у бур`янах кювету автомобіль ВАЗ на колесах з ввімкненими фарами. Було видно, що цей автомобіль заходив у поворот не повертаючи, на траві залишились вдавлені сліди від шин коліс. За 100 метрів від автомобіля стояв чоловік та махав йому руками. Його рука та лоб були в крові. Через це свідок викликав по телефонну карету швидкої допомоги та поліцію. За допомогою пляшки води змив кров у невідомого чоловіка. Коли під`їхав до пошкодженого автомобіля, біля нього обличчям вниз лежав чоловік, наче на лівій стороні між автомобілем та зупинкою. Коли приїхали працівники поліції та медичні працівники, він надав пояснення про побачене та покинув місце пригоди.

Суд, заслухавши покази обвинуваченого, потерпілого, свідків, дослідивши матеріали кримінального правопорушення, приходить до висновку, що провина ОСОБА_4 повністю підтверджується наданими показами в суді, а також іншими дослідженими у залі суду вказаними письмовими доказами.

Так, з даних рапорту від 24 серпня 2020 року (а.с. 87) слідує, що до правоохоронного органу надійшло повідомлення від ОСОБА_13 про те, що в цей день близько 05 години 19 хвилин на дорозі сполученням с. Жаботин с. Флярківка Михайлівської ОТГ відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі одного автомобіля «Жигулі» та двох потерпілих, з яких один ОСОБА_7 перебував на ногах, а інший чоловік 45-48 років лежав та хрипів.

З даних рапорту від 24 серпня 2020 року (а.с. 88) слідує, що на телефонній лінії 102 о 06 год. 05 хв. від працівника органів охорони здоров`я зафіксовано повідомлення, про надходження до медичної установи після дорожньо-транспортної пригоди гр. ОСОБА_7 , 46 років з різаною раною лобної ділянки голови, закритою травмою спини та грудей. Діагноз : закритий перелом нижньої третини лівого плеча під питанням, садина лівого ліктя, не уточнене алкогольне сп`яніння.

З даних рапорту від 24 серпня 2020 року (а.с. 89) вбачається, що на телефонній лінії 102 о 07 год. 18 хв. зафіксовано повідомлення працівника органів охорони здоров`я про надходження до медичної установи після дорожньо-транспортної пригоди гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з черепно-мозковою травмою, переломом головної кістки з права, забійної рваної рани лобної ділянки з права, тупої травми грудної клітки.

З протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 24 серпня 2020 року (а.с. 90) слідує, що саме потерпілий ОСОБА_7 повідомив про причетність до дорожньо-транспортної пригоди обвинуваченого ОСОБА_4 , який на дорозі сполученням с. Жаботин с. Флярківка Михайлівської ОТГ, не впоравшись з керуванням ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 на повороті виїхав на узбіччя, через що ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження.

З даних протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 24 серпня 2020 року (а.с. 91-102) вбачається, що місце пригоди має радіус заокруглення, знаходиться в дії знаку 1.4.1. (Рух направо). Транспортний засіб ВАЗ 2101 на місці пригоди знаходився у кюветі та мав механічні пошкодження з деформованим капотом, пошкодженням лівої передньої фари, деформованими лівими водійськими та пасажирськими дверцятами, деформованим багажником. Також, на план-схемі пригоди до цього протоколу зафіксовано гальмівний шлях цього автомобіля та місце його перекидання, що знаходяться безпосередньо на заокругленні дороги. З фототаблиці до протоколу огляду вбачається, що на момент огляду транспортний засіб був з увімкненими передніми фарами.

В даних протоколу огляду транспортного засобу від 24 серпня 2020 року (а.с. 106-112) зафіксовані такі пошкодження ВАЗ 2101 як деформація лівої передньої частини, відсутність лівого ліхтаря, деформація капоту, розбите ліве водійське скло, деформація лівих переднього та заднього дверцят, деформація заднього лівого крила, відсутність заднього скла, численні пошкодження та деформації задньої частини, тріщина на лобовому склі. Також були виявлені сліди речовини бурого кольору на горизонтальній поверхні заднього сидіння, її змиви та шматок оббивки з плямами бурого кольору були вилучені.

Згідно висновків судово-медичного експерта імунолога №№ 05-1-09/451 та 05-1-09/452 від 08.09.2020 року, № 05-1-08/330 від 01.10.2020 року, 05-1-08/329 від 29.09.2020 року (а.с. 129-138), вбачається, що в слідах на марлевих тампонах зі змивами з керма автомобіля було знайдено піт без домішок крові, походження якого не виключається від обвинуваченого ОСОБА_4 , а на марлевому тампоні зі змивом з скла задніх лівих пасажирських дверцят містяться залишки крові ідентичної крові потерпілого ОСОБА_7 , при відсутності даних про її походження від обвинуваченого ОСОБА_4 .

З висновку судово-медичного експерта № 05-6-01/311 від 28 серпня 2020 року (а.с. 139) слідує, що на тілі обвинуваченого ОСОБА_4 мали місце ушкодження у виді синця правого плеча, обох надлопаткових областей, шиї зліва, лівих плечового суглобу і плеча, садна правого ліктьового суглобу і плеча, грудної клітки зліва, лівих плеча, ліктьового суглобу і передпілля, синця грудної клітки справа із садном на своїй поверхні, суцільного синця середньої і нижньої третини лівого плеча із садном на своїй поверхні, суцільного синця зовнішньої лодижки правої гомілки з переходом на ступню, синця нижньої третини обох передпліч із саднами на своїй поверхні.

Відповідно до висновку судово-медичного експерта № 05-6-01/375 від 05.11.2020 року (а.с. 148-149) у потерпілого ОСОБА_7 мав місце перелом верхньої стінки правої орбіти (малі крила клиноподібної кістки) із розповсюдженням на виличний відросток (ВОК) та раною надбрівної області і забиттям м`яких тканин параорбітальної області справа; перелом верхньої третини грудини, які за небезпекою для життя відносяться до категорії тяжких та перелому верхньої третини грудної клітки, які за ознаками тривалого розладу здоров`я відносяться до категорії середньої тяжкості. Такі ушкодження могли виникнути від дії тупого предмета, механізмом ДТП, який потерпілий вказував під час огляду, а саме що на час пригоди він перебував в якості пасажира заднього сидіння (посередині).

Згідно висновку експертизи технічного стану транспортного засобу № 4/643 від 30.09.2020 року (а.с.140-147) до моменту дорожньо-транспортної пригоди рульове керування та ходова частина автомобіля «ВАЗ 2101» д.н.з. НОМЕР_1 знаходились у справному стані, але мала сумарний люфт у рульовому керуванні з підвищеним внутрішнім гальмівним барабаном, через які експлуатація транспортного засобу не дозволялась. Водій мав можливість виявити такі невідповідності у випадку своєчасного технічного обслуговування.

За участі обвинуваченого та потерпілого на досудовому розслідуванні були проведені слідчі експерименти. Згідно протоколів від 10 листопада 2020 року (а.с. 150-157, 162-167) як обвинувачений, так і потерпілий відтворили в салоні автомобіля своє розміщення на задньому пасажирському сидінні, так і іншого учасника за водійським кермом, що також зафіксовано на відеозапис проведення цих слідчих дій, який судом безпосередньо досліджений в ході судового розгляду.

Як вбачається з висновку додаткової судово-медичної експертизи № 05-6-01/405 від 03 грудня 2020 року, який складений на підставі наданого протоколу слідчого експерименту (а.с. 161) не виключено, що обвинувачений ОСОБА_4 під час дорожньо-транспортної пригоди перебував в салоні автомобіля в якості водія.

З іншої сторони, згідно висновку додаткової судово-медичної експертизи № 05-6-01/404 від 03 грудня 2020 року, який складений на підставі наданого протоколу слідчого експерименту (а.с. 168) не виключено, що потерпілий ОСОБА_7 під час дорожньо-транспортної пригоди перебував в салоні автомобіля в якості пасажира заднього сидіння.

Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № 4/842 від 03 грудня 2020 року (а.с. 169-172) у дорожній обстановці, що склалась водій «ВАЗ 2101» д.н.з. НОМЕР_1 повинен був діяти у відповідності до п.п. 12.1, 12.4 ПДР України і технічна можливість уникнути з`їзду на узбіччя полягала у виконанні вимог п.12.1 ПДР України, у діях водія вбачається невідповідність прийнятих дій вимогам цього пункту, які з технічної точки зору, перебували у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Стосовно наданих обвинуваченим показів про незнаходження його на час дорожньо-транспортної пригоди за водійським кермом, суд виходить з того, що вони не узгоджуються з сукупністю доказів у справі.

Зокрема, свідок ОСОБА_9 , будучи під присягою та являючись попередженим про кримінальну відповідальність за неправдиві покази, чітко вказав, що саме обвинувачений ОСОБА_4 сів за кермо автомобіля «ВАЗ 2101» д.н.з. НОМЕР_1 безпосередньо перед самою дорожньо-транспортною пригодою та саме він на великій швидкості виїхав в сторону с. Михайлівка. Його ж покази спростовують і доводи обвинуваченого про знаходження потерпілого за кермом, так як і сам потерпілий вказував, і свідок ОСОБА_9 підтвердив, що потерпілого ОСОБА_7 обвинувачений ОСОБА_4 запхнув силоміць в салон автомобіля.

Також, свідок ОСОБА_8 пояснив, що увесь час поки вони їздили на вказаному вище автомобілі тільки обвинувачений ОСОБА_4 керував ним.

Суд приймає до уваги той факт, що обвинувачений являється користувачем автомобіля «ВАЗ 2101» д.н.з. НОМЕР_1 , має безпосереднє до нього відношення, а тому в принципі тільки він мав право керування цим автомобілем, і на ньому приїхав до учасників події.

Знаходження обвинуваченого ОСОБА_4 за кермом в момент дорожньо-транспортної пригоди суд знаходить підтвердженим з огляду на результати досліджень залишків крові та поту як потерпілого, так і обвинуваченого, згідно яких з високою імовірністю такі залишки могли були залишені за водійським кріслом ОСОБА_4 , а за заднім пасажирським потерпілим ОСОБА_7 .

Твердження ОСОБА_4 про не перебування за кермом також спростовано дослідженнями наявними у нього та потерпілого тілесними ушкодженнями, а також проаналізованими показаннями цих двох учасників на їх спроможність при проведенні судово-медичних експертиз, які остаточно підтвердили версію сторони обвинувачення про знаходження потерпілого ОСОБА_7 на задньому пасажирському сидінні.

Оцінюючи зібрані докази по кримінальному провадженні в їх сукупності в результаті повного, всебічного та об`єктивного їх дослідження в судовому засіданні, суд вважає вину обвинуваченого доведеною.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за частиною 2 статті 286 КК України (в редакції Закону України від 24 вересня 2008 року № 586-VI) як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому заподіяння тяжкого тілесного ушкодження.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

Відповідно до ст.65 КК України - особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети та принципів справедливості і індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66 та 67 КК України.

Статтею 50 КК України встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (зокрема й у справі «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

За таких обставин справи, враховуючи, що ОСОБА_4 є осудним, суд вважає, що він підлягає покаранню за вчинений ним злочин.

При вирішенні питання про вид та міру покарання винному ОСОБА_4 , суд враховує, що до кримінальної відповідальності він притягується вперше, ним вчинено тяжкий злочин, обвинувачений по місцю проживання характеризується позитивно, має на утриманні неповнолітнього сина, який згідно встановлених органом пробації даними при складанні досудової доповіді є інвалідом 2 групи, та орган пробації вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

Обставин, що пом`якшують відповідальність обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України, суд не вбачає.

Обставиною, що обтяжує покарання винного, передбаченою ст. 67 КК України, яку суд враховує при призначенні покарання, є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння. При прийнятті висновку про наявність такої обтяжуючої обставини, суд виходить з того, що сам обвинувачений вказав на те, що в салоні автомобіля він опинився після вживання спиртних напоїв, а потерпілий ОСОБА_7 , свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_8 обставини вживання обвинуваченим спиртних напоїв повністю підтвердили, як і вказали, що після цього той наважувався керувати транспортним засобом. Такі висновки суду узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 03 грудня 2019 року по справі № 571/1436/15-к, згідно якої у кримінальних провадженнях допустимо доводити стан сп`яніння і іншими, окрім лікарського огляду, доказами.

Крім цього, з наданих стороною захисту копій зі справи про адміністративне правопорушення № 696/940/20 слідує, що обставина перебування ОСОБА_4 в стані алкогольного сп`яніння підтверджена лікарським висновком від 24 серпня 2020 року, про перебування особи в стані алкогольної інтоксикації (а.с. 182).

Санкція частини 2 статті 286 КК України (в редакції Закону України від 24 вересня 2008 року № 586-VI) передбачає призначення покарання у виді позбавлення волі, а також призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами до трьох років або без такого.

Суд вважає, що з урахуванням обставин справи, особу обвинуваченого, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення він заслуговує на покарання у виді позбавлення волі в межах санкції інкримінованої статті. Разом з тим, з огляду на позитивну характеристику по місцю проживання, наявність утриманця 2 групи інвалідності, постійне місце роботи та необхідність виконання деліктного зобов`язання перед потерпілим щодо відшкодування спричиненої шкоди кримінальним правопорушенням, що є більш можливим в умовах без ізоляції від суспільства, достатнім буде призначення покарання зі звільненням від його відбування за правилами статей 75 та 76 КК України.

Щодо можливості призначення додаткового покарання, суд враховує, що протягом досудового та судового слідства обвинувачений не виявляв проявів шкодування за вчинене, вчинив правопорушення за обтяжуючої обставини, не відшкодував потерпілому спричинені йому збитки і потерпілий наполягає на позбавленні його права керування транспортними засобами, а тому є можливим призначення йому такого покарання.

Покарання слід призначити з урахуванням правил частини 2 статті 5 КК України, а саме за правилами дії кримінального закону у часі.

Згідно статті 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені судові витрати за проведення судових експертиз всього на суму 3 922,8 грн. (2 615,2 та 1 307,6 грн.).

Згідно ухвали слідчого судді Кам`янського районного суду Черкаської області від 26 серпня 2020 року було накладено арешт на автомобіль «ВАЗ 2101» д.н.з. НОМЕР_1 .

Відповідно до частини 4 статті 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

У зв`язку з тим, що потерпілим в рамках кримінального провадження цивільний позов не заявлено, а арешт накладений на автомобіль лише з метою збереження речового доказу, і доля речового доказу в порядку статті 100 КПК України має також вирішуватись вироком суду, накладений арешт підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 368, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України (в редакції Закону України від 24 вересня 2008 року № 586-VI) та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

Згідно з ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з цим органом.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз в розмірі 3 922, 8 грн. (три тисячі дев`ятсот двадцять дві гривні 80 коп.).

Арешт накладений згідно ухвали слідчого судді Кам`янського районного суду Черкаської області від 26 серпня 2020 року на автомобіль марки «ВАЗ-2101» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (номер рами кузова НОМЕР_2 , номер двигуна № НОМЕР_3 ), який належить ОСОБА_14 , але фактично перебуває у користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зняти після набрання вироком законної сили.

Речові докази по кримінальному провадженню :

-автомобіль марки «ВАЗ-2101» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути власнику ОСОБА_14 ;

-три змиви на марлевих тампонах та один виріз із чохла заднього сидіння, які знаходяться в камері зберігання кімнати речових доказів поліції знищити;

-чотири фотокартки та два фотознімки на папері формату А4, DVD-R диски з відеозаписами проведення слідчих експериментів, СD-R диск з аудіозаписом судового засідання у справі № 696/940/20 залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Кам`янський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційної інстанції.

У відповідності до ч.6 ст. 376 КПК України учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя : ОСОБА_1