Провадження № 1-кп/161/1204/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 01 грудня 2021 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002434 від 08.10.2021, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився та зареєстрований у АДРЕСА_1 , проживає в АДРЕСА_2 , освіта середня, одружений, має на утриманні 2 малолітніх дітей, судимий вироком Волинського апеляційного суду від 27.05.2002 за п.п. 4, 6, 12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ст.70 КК України до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна, 25.06.2016 звільнений по відбуттю покарання,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В

Обвинувачений ОСОБА_3 08.10.2021 близько 06.10год., перебуваючи поблизу будинку №2 по вул.Дружби Народів у м.Луцьк Волинської області, діючи умисно, з корисливих мотивів, керуючись метою відкритого викрадення чужого майна, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої ОСОБА_6 , підійшов до потерпілої та використав заздалегідь заготовлений газовий балончик, вміст якого розпилив їй в обличчя, після чого повторно, відкрито, шляхом ривка викрав належну ОСОБА_6 жіночу сумку білого кольору, вартістю 200 грн., у якій на момент викрадення знаходилися: мобільний телефон марки «Samsung», моделі «Galaxy M11 SM-M115F/DSN», вартість якого згідно висновку експерта №СЕ-19/103-21/8751/ТВ становить 3033,33грн., із сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» № НОМЕР_1 , вартістю 50 грн., у синьому чохлі вартістю 50 грн. та грошові кошти у розмірі 100 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 3433,33 грн.
ОСОБА_3 інкримінується відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, тобто вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця та часу події, про які зазначено в обвинувальному акті, показав, що дійсно вирвав із рук потерпілої сумку, у якій знаходилися речі, найменування, перелік та вартість яких, зазначена в обвинувальному акті. Повідомив, що суми завданих збитків не оспорює, у вчиненому щиро розкаявся, просив суд суворо не карати.
Суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 своїми умисними протиправними діями, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно, вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України.
Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали.
У відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до вимог ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , у відповідності до ст.66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 у відповідності до ст.67 КК України, відсутні.
Обвинувачений ОСОБА_3 судимий, однак повністю визнав свою винуватість, має постійне місце проживання, на його утриманні перебуває двоє малолітніх дітей, інформація про негативну характеристику відсутня, на обліку в психіатра чи нарколога не перебуває.
На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з огляду на положення ч.2 ст.50 КК України, обираючи строк покарання за ч.2 ст.186 КК України, передбачений санкцією закону, за яким визнав ОСОБА_3 винуватим, вважає за необхідне призначити останньому покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, з огляду на положення ст.69-1 КК України.
На думку суду, таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення й попередження вчинення як обвинуваченим, так і іншими особами, нових кримінальних правопорушень.
З огляду на конкретні обставини справи, приймаючи до уваги обставини, що пом`якшують покарання, наявність постійного місця проживання, двох малолітніх дітей на утриманні, відсутність у потерпілої претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого, відшкодування збитків потерпілій, суд вважає за можливе звільнити останнього від відбування покарання із випробуванням на підставі ст.75 КК України, встановивши при цьому іспитовий строк, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України.

Беручи до уваги тяжкість кримінального правопорушення, та те, що ОСОБА_3 раніше судимий, суд приходить до висновку про встановлення обвинуваченому максимального іспитового строку, передбаченого ч.4 ст.75 КК України.
Питання про речові докази та арешт майна суд вирішує відповідно до вимог ст.ст. 100, 174 КПК України.
Процесуальні витрати за проведення експертиз під час досудового розслідування підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави у відповідності до ч.2 ст.124 КПК України.
Оскільки суд звільняє обвинуваченого на підставі ст.ст. 75, 76 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_3 необхідно змінити на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до набрання вироком законної сили, з метою запобігання ризику, передбаченого ст.177 КПК України, а саме переховування обвинуваченого від суду.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України суд здійснює зарахування строку попереднього ув`язнення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбуття покарання з випробовуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 3 (три) роки, не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
Покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Арешт, який накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21.10.2021 на майно, скасувати.

Речові докази у справі, а саме:

-мобільний телефон марки «Samsung», імеі1: НОМЕР_2 , імеі2: НОМЕР_3 , залишити потерпілій ОСОБА_6 за належністю;

-фіскальний чек про сплату адміністративного правопорушення від 05.20.2021, квитанцію із ломбарду «Скарбниця» №640-210-27338 від 09.10.2021, фіскальний чек від 16.10.2021, товарний чек від 16.10.2021, залишити при матеріалах кримінального провадження впродовж всього часу їх зберігання;

-мобільний телефон марки «Samsung», імеі1: НОМЕР_4 , імеі2: НОМЕР_5 із сім-картою № НОМЕР_6 , джинси синього кольору, куртку чорного кольору із лейблом «BLACKBOX», повернути ОСОБА_3 за належністю;

-газовий балончик «Терен-16», знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави витрати за проведення експертиз в загальній сумі 686 (шістсот вісімдесят шість) гривень 48 копійок.

Обраний щодо ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою змінити на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною з 22.00год до 08.00год. залишати його місце проживання в АДРЕСА_2 , до набрання вироком законної сили.

Покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:
-з`являтись за першою вимогою на виклик до суду;
-повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
Звільнити ОСОБА_3 з-під варти в залі суду негайно.
Відповідно до вимог ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_3 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 23.10.2021 по 01.12.2021 включно, з розрахунку що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду може бути оскаржений учасниками судового провадження до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий