Справа № 991/7243/21
Провадження 1-кс/991/7350/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2021 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , розглянувши матеріали за скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк

установив:

До Вищого антикорупційного суду надійшла вказана скарга, в якій захисник ОСОБА_4 просить:

визнати незаконною бездіяльність прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_5 , яка полягає у не прийнятті постанови про закриття кримінального провадження № 0000673 від 26.03.2019 щодо ОСОБА_6 на підставі п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК України;

визнати незаконною бездіяльність прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_5 , яка полягає у недотриманні ним вимог п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України при винесенні постанови про відмову у задоволенні клопотання від 04.10.2021;

визнати неправомірною відмову у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 від 19.09.2021 щодо закриття кримінального провадження;

скасувати постанову прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури про відмову в задоволенні клопотання від 04.10.2021;

зобов`язати повторно розглянути клопотання про закриття кримінального провадження № 0000673 від 26.03.2019 р. щодо ОСОБА_6 на підставі п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Скарга, зокрема, обґрунтована тим, що детективи Національного антикорупційного бюро України здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000673 від 26.03.2019.

19 вересня 2021 року захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_3 звернулась до Спеціалізованої антикорупційної прокуратури із клопотанням про закриття кримінального провадження на підставі п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК України, оскільки ОСОБА_7 не може бути притягнутим до кримінальної відповідальності, яка передбачена ст. 209 КК України, як в редакції, що діяла на момент нібито вчинення кримінального правопорушення, так і в редакції, що діє на сьогоднішній день з огляду на її декриміналізацію.
Захисник ОСОБА_3 зазначає, що за вказаних обставин кримінальне провадження № 0000673 від 26.03.2019 підлягає закриттю на підставі ст. 284 КПК України, про що прокурор мав би прийняти постанову, чого зроблено не було.

Спеціалізованою антикорупційною прокуратурою Офісу Генерального прокурора розглянуто відповідне клопотання про закриття кримінального провадження та за його результатами винесено постанову про відмову в задоволенні клопотання від 04.10.2021.

У зв`язку з чим захисник звернулася зі скаргою на бездіяльність прокурора у порядку, визначеному ст. 303 КПК України.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Стаття 303 КПК України закріплює вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження.

Так, право на оскарження бездіяльності визначено п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, згідно із яким на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

В обґрунтування наявності правових підстав для звернення із скаргою на бездіяльність прокурора у порядку ст. 303 КПК України захисник ОСОБА_3 зазначає, що в даній ситуації неприйняття прокурором постанови про закриття кримінального провадження згідно з положеннями ст. 284 КПК України має своїм наслідком порушення вимог ст. 19 Конституції України, ст. 9, 219, 284 КПК України, та недотримання прокурором Спеціалізованої антикорупційної прокуратури належної правової процедури. Також зазначає, що постанову від 04.10.2021 прокурор виніс без додержання вимог п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України.

Відповідно до матеріалів скарги захисник ОСОБА_3 у клопотанні від 28.09.2021 просила кримінальне провадження № 0000673 від 26.03.2019 щодо ОСОБА_6 закрити на підставі ст. 284 КПК України.

У скарзі захисник ставить питання про скасування постанови прокурора першого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 від 04.10.2021 про відмову у задоволенні клопотання від 19.09.2021.

Тобто, хоча захисник як на підставу звернення із цією скаргою посилається на наявність бездіяльності прокурора, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, право на оскарження якої передбачене лише п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, фактично нею оскаржується рішення прокурора - постанова від 04.10.2021, винесена за результатами розгляду клопотання про закриття кримінального провадження.

У той же час, порядок оскарження відмови прокурора у задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження визначено п. 11 ч. 1 ст. 303 КПК України та лише з підстав, передбачених пунктом 9-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Порядок оскарження відмови прокурора у задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з інших підстав, врегульовано ч. 2 ст. 303 КПК України, згідно із якою скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, перелік яких не наведено у частині першій цієї статті, не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню, то в такому разі слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що підстави для відкриття провадження за скаргою відсутні.

Керуючись ст. 303, 304, 306, 372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1