Харківський районний суд Харківської області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2021 року смт. Покотилівка

Справа № 635/4227/21
Провадження № 1-кп/635/962/2021
Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000200 від 28 квітня 2021 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, українця, маючого середню освіту, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, в силу статті 89 КК України раніше не судимого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 15, частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України,
УСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним
28 квітня 2021 року о 12 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , проходячи повз адміністративної будівлі ВП «Мотовагонне депо Люботин РФ «Південна залізниця» АТ «Укрзалізниця» вирішив зайти до вбиральні та піднявшись на четвертий поверх вказаної будівлі, проходячи вздовж коридору, побачив через відчинені у кабінет двері на стільці жіночу сумочку. Розуміючи, що у ній знаходиться гаманець із грошима, ОСОБА_4 вирішив його викрасти. Впевнившись, що у кабінеті нікого не має та за його діями ніхто не спостерігає, керуючись корисливим мотивом та діючи з умислом направленим на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій, ОСОБА_4 через відчинені двері протиправно проник до кабінету «Відділу праці та заробітної плати ВП «Моторовагонне депо Люботин РФ «Південна залізниця» АТ «Укрзалізниця», що розташоване за адресою: Харківська область, м. Люботин, майдан Соборний, 1, де із жіночої сумки, яка лежала на стільці витяг гаманець червоного кольору, вартістю згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №78 від 13 травня 2021 року 370,00 гривень, який належить потерпілій ОСОБА_5 , та в якому знаходились грошові кошти на суму 1189,00 гривень і заволодівши ними, вийшов з кабінету та направився до виходу з будівлі. Вийшовши на вулицю ОСОБА_4 був помічений працівниками ВП «Моторовагонне депо Люботин РФ» Південна залізниця» АТ «Укрзалізниця» та в подальшому затриманий ними, внаслідок чого не зміг розпорядитися викраденим майном, тобто виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфікуються за частиною 2 статті 15, частиною 3 статті 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням до приміщення.

Позиція сторони обвинувачення та обвинуваченого ОСОБА_4 .
Прокурор у судовому засіданні зазначив, що у судовому засіданні достеменно встановлено, що протиправне діяння вчинено обвинуваченим, тому просить суд враховуючи повне визнання ОСОБА_4 своєї вини, відсутності збитків, щиросердного каяття визнати ОСОБА_4 винуватим та призначити покарання за частиною 2 статті 15, частиною 3 статті 185 КК України у виді трьох років позбавлення волі із застосування статті 75, 76 КК України.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, в які просить провести судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за її відсутності та призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має. Процесуальні наслідки визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядок їх дослідження на підставі частини 3 статті 349 КПК України роз`яснені та зрозумілі.

У судовому засіданні обвинувачений пояснив, що 28 квітня 2021 року приблизно о 12 годині 30 хвилин він проходив повз адміністративної будівлі ВП «Моторовагонне депо Люботин РФ «Південна залізниця» АТ «Укрзалізниця» вирішив зайти до вбиральні та піднявшись на четвертий поверх вказаної будівлі, проходячи вздовж коридору, побачив через відчинені у кабінет двері на стільці жіночу сумку. Вирішив викрасти із зазначеної сумки гаманець із грошима, впевнився, що за його діями ніхто не спостерігає, зайшов у кабінет та витяг із сумки червоний гаманець. Після чого направився до виходу із будівлі, де його затримали працівники підприємства.

Щодо доказів на підтвердження встановлених судом обставин та мотиви суду

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за частиною 2 статті 15, частиною 3 статті 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням до приміщення.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнали свою вину у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті. Суд бере до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини справи. Судом встановлено, що учасники судового провадження, у тому числі обвинувачений правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції. При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження положення частини 3 статті 349 КПК України про те, що у такому випадку будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку. У суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому частиною 3 статті 349 КПК України, пересвідчившись в добровільності позиції обвинуваченого, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Ураховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, дійшов висновку, щодо доведеності винуватості ОСОБА_4 поза розумним сумнівом у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 15, частиною 3 статті 185 КК України.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання та мотиви призначення покарання
Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та наділяють суд правом вибору щодо розміру призначеного покарання, завданням якого є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки вищезазначених обставин, що впливають на покарання, а її реалізація становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість виправлення засудженого.

Обставинами, які відповідно до статті 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставин, які відповідно до статті 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Вивченням даних про особу ОСОБА_4 встановлено, що він в силу статті 89 КК України не судимий, з середньою освітою, одружений, офіційно не працює, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, керуючись вимогами статті 65 КК України, та враховуючи положення Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» поряд з наведеними вище даними про його особу, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, конкретні обставини справи, ставлення його до вчиненого, який вину визнав повністю, щиро розкаявся в скоєному, дані про особу обвинуваченого, вік та стан здоров`я обвинуваченого, та вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів призначити покарання у виді покарання в межах санкції статті закону, що передбачає кримінальну відповідальність, у виді позбавлення волі в мінімальному розмірі.
Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який в силу статті 89 КК України раніше не судимий, у вчиненому щиро розкаявся, суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_4 можливе без відбування покарання, у зв`язку з чим до нього може бути застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків відповідно до статті 76 КК України.

Щодо вирішення процесуальних питань
Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта для проведення судової експертизи №78 від 13 травня 2021 року у розмірі 490,35 гривень, відповідно до вимог частини 2 статті 124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженні не заявлявся.
На підставі викладеного, керуючись статтями 100, 349, 369, 370, 373, 374,394, 395 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 15, частиною 3 статті 185 КК України та призначити покарання у виді трьох років позбавлення волі.

Відповідно до статті 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного за даним вироком покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік.

Відповідно до статті 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта по проведенню судової експертизи в сумі 490,35 гривень.

Речовий доказ галантерейний виріб гаманець-портмоне жіночий червоного кольору, розміром 18,5 х 11х5 см., який знаходяться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_5 після набрання вироком законної сили повернути законному володільцю ОСОБА_5 .

Відповідно до частини 2 статті 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого частиною 2 статті 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору в порядку, визначеному статтею 376 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1