Справа № 750/5791/21 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/632/21
Категорія - ч. 2 ст. 190 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, внесеного 1 березня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000614, за апеляційною скаргою заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 червня 2021 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 190, ч.1 ст. 357 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 червня 2021 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 190, ч.1 ст. 357 КК України, і призначено покарання:

-за ч.2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

-за ч.1 ст. 357 КК України - у виді обмеження волі на строк 2 роки.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України визначено ОСОБА_8 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки та покладенням на нього відповідних обов`язків передбачених ст. 75 КК України.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 до ОСОБА_8 задоволено та стягнено з ОСОБА_8 на користь потерпілої в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 42 128 грн. 00 коп., в рахунок відшкодування моральної шкоди 20 000 грн. 00 коп. та в рахунок відшкодування процесуальних витрат (витрат на правову допомогу) 10 000 грн. 00 коп.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів під час здійснення досудового розслідування для проведення судових експертиз в сумі 686 грн. грн. 44 коп.

Арешт на майно: мобільний телефон марки «Nokia» сірого кольору ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 без акумуляторної батареї та мобільний телефон марки «Apple» моделі «А1586», ІМЕІ НОМЕР_3 , з сім-картою НОМЕР_4 , накладений відповідно до ухвали слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 березня 2021 року скасовано.

Питання про речові докази вирішено відповідно до статті 100 КПК України.

Не погоджуючись з рішенням суду, заступник керівника Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи фактичні обставини справи просить скасувати його у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність і невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого внаслідок м`якості та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 призначити покарання у виді реального позбавлення волі на підставі ч. 1 ст. 70 КК України на строк 3 роки.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, прокурор вказує, що звільняючи обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням судом не враховано кількість епізодів вчинених кримінальних правопорушень, суму заподіяної шкоди, та обставини вчинення злочинів.

Крім того, в доповненнях до апеляційної скарги зазначає, що справу було розглянуто за правилами, передбаченими ч. 3 ст. 349 КПК України, однак звертає увагу на те, що відповідно до технічного запису судового розгляду від 16.06.2021 року обвинувачений хоча і визнав свою вину, однак оспорював обізнаність (умисел та попередню змову) щодо шахрайських дій за кількома епізодами обвинувачення. Крім того, обвинувачений заперечив те, що представлявся потерпілим другом онука потерпілої чи помічником слідчого, натомість вказав що останнім говорив, що він від « ОСОБА_11 ». За таких обставин вважає, що за умов часткового визнання ОСОБА_8 вини, судом було в порушення вимог чинного кримінального процесуального законодавства здійснено розгляд справи за ч.3 ст. 349 КПК України, а також, безпідставно враховано при призначенні покарання пом`якшуючу обставини - щире каяття, з врахуванням якої, суд прийшов до передчасного висновку про можливість застосування ст. 75 КК України. В зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати рішення суду першої інстанції та направити його на новий судовий розгляд.

Як встановлено судом першої інстанції 27.02.2021 року, близько 14 год. 33 хв., реалізуючи свій злочинний умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, невстановлена слідством особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, за попередньою змовою з ОСОБА_8 , здійснила дзвінок на стаціонарний телефон ОСОБА_12 . В ході телефонної розмови, невстановлена слідством особа, представившись онуком ОСОБА_12 , повідомила, що з метою відшкодування шкоди особі, якій він спричинив тілесні ушкодження в ході дорожньо-транспортної пригоди, необхідно передати грошові кошти в сумі 1700 доларів США (47 481 грн. 17 коп.), через працівника прокуратури, який підійде до її будинку. В подальшому, 27.02.2021 року, ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, реалізовуючи спільний умисел направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, прибув до кв. АДРЕСА_2 , де шляхом обману, представившись другом онука, отримав від ОСОБА_12 вищевказані грошові кошти, заволодівши ними, залишив квартиру. Таким чином, ОСОБА_8 за попередньою змовою з невстановленою слідством особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, незаконно, шляхом обману потерпілої ОСОБА_12 , заволоділи належними їй грошовими коштами в сумі 1700 доларів США (47 481 грн. 17 коп.), чим спричинили ОСОБА_12 матеріальну шкоду на вказану суму.

Далі, 01.03.2021 року, близько 10 год. 50 хв., реалізуючи свій злочинний умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, невстановлена слідством особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, діючи повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_8 , здійснила дзвінок на стаціонарний телефон ОСОБА_13 . В ході телефонної розмови, невстановлена слідством особа, представившись слідчим Національної поліції України ОСОБА_14 повідомила, що з метою відшкодування шкоди особі, якій онук ОСОБА_8 - ОСОБА_15 спричинив тілесні ушкодження в ході дорожньо-транспортної пригоди, необхідно передати грошові кошти в сумі 11 000 гривень через чоловіка, який підійде до її будинку. В подальшому, близько 11 год. 10 хв. 01.03.2021 року, ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, реалізовуючи спільний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи повторно, прибув до кв. АДРЕСА_3 , де шляхом обману, отримав від ОСОБА_13 вищевказані грошові кошти, заволодівши ними, залишив квартиру. Таким чином, ОСОБА_8 за попередньою змовою з невстановленою слідством особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, незаконно, шляхом обману потерпілої ОСОБА_13 , заволоділи належними їй грошовими коштами в сумі 11 000 грн. 00 коп., чим спричинили ОСОБА_13 матеріальну шкоду на вказану суму.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 01.03.2021 року, близько 11 год. 00 хв., реалізуючи свій злочинний умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, невстановлена слідством особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, діючи повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_8 , здійснила дзвінок на стаціонарний телефон ОСОБА_16 . В ході телефонної розмови, невстановлена слідством особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, представившись племінником ОСОБА_16 ОСОБА_17 , повідомила, що хоче зробити своїй матері подарунок, для чого йому необхідно передати грошові кошти в сумі 7 000 гривень, через друга, який підійде до її будинку. В подальшому, близько 12 год. 00 хв. 01.03.2021 року, ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, реалізовуючи спільний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи повторно, прибув до буд. АДРЕСА_4 , де шляхом обману, отримав від ОСОБА_16 вищевказані грошові кошти, заволодівши ними, залишив квартиру. Таким чином, ОСОБА_8 за попередньою змовою з невстановленою слідством особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, незаконно, шляхом обману потерпілої ОСОБА_16 , заволоділи належними їй грошовими коштами в сумі 7 000 грн. 00 коп., чим спричинили ОСОБА_16 матеріальну шкоду на вказану суму.

Також, продовжуючи свою злочинну діяльність, 02.03.2021 року, близько 11 год. 56 хв., реалізуючи свій злочинний умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, невстановлена слідством особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, діючи повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_8 , здійснила дзвінок на стаціонарний телефон ОСОБА_10 . В ході телефонної розмови, невстановлена слідством особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, представившись онуком ОСОБА_10 , повідомила, що з метою відшкодування шкоди особі, якій він спричинив тілесні ушкодження, йому необхідно передати грошові кошти в сумі 2 000 гривень через працівника поліції, який підійде до її будинку. В подальшому, близько 12 год. 05 хв. 02.03.2021 року, ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, реалізовуючи спільний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи повторно, прибув до кв. АДРЕСА_5 , де шляхом обману, отримав від ОСОБА_10 вищевказані грошові кошти, заволодівши ними, залишив квартиру.

В подальшому, реалізуючи свій єдиний злочинний умисел на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_10 , 02.03.2021 року, близько 12 год. 10 хв., невстановлена слідством особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, здійснила дзвінок на стаціонарний телефон ОСОБА_10 . В ході телефонної розмови, невстановлена слідством особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, представившись старшим слідчим Національної поліції України ОСОБА_14 , повідомила, що її онуку потрібні додаткові грошові кошти, тому необхідно, щоб ОСОБА_10 передала банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_5 , на якій є грошові кошти, через чоловіка, який підійде до її будинку. В подальшому, близько 12 год. 15 хв., 02.03.2021 року ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, реалізовуючи спільний умисел, направлений на заволодіння офіційним документом, прибув до кв. АДРЕСА_5 , де шляхом обману, отримав від ОСОБА_10 банківську картку № НОМЕР_5 Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк», держателем якої є ОСОБА_18 , яка згідно ст. 1 Закону України «Про інформацію», п.п.1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» є офіційним документом, тобто спеціальним платіжним засобом доступу до банківського рахунку, що належить ОСОБА_18 , та заволодівши нею, залишив квартиру.

В подальшому, з метою отримання доступу до карткового банківського рахунку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_5 , 02.03.2021 року, близько 12 год. 20 хв., невстановлена слідством особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, здійснила дзвінок на стаціонарний телефон ОСОБА_10 . В ході телефонної розмови, невстановлена слідством особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, представившись старшим слідчим Національної поліції України ОСОБА_14 , повідомила, що з метою зняття грошових коштів з банківської картки, необхідно щоб ОСОБА_10 передала мобільний телефон з сім-картою, яка вказана в якості фінансового номера при отриманні картки, через чоловіка, який підійде до її будинку. В подальшому, близько 12 год. 25 хв., 02.03.2021 року ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, реалізовуючи спільний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, прибув до кв. АДРЕСА_5 , де шляхом обману, отримав від ОСОБА_10 мобільний телефон марки «Nokia» моделі «101» Black, вартістю 220 грн. 00 коп., в якому була встановлена сім-карта оператора мобільного зв`язку ТОВ «лайфселл» НОМЕР_6 та мобільний телефон марки «Nokia» моделі «1280» Black, вартістю 208 грн. 00 коп., в якому була встановлена сім-карта оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_7 .

В подальшому, 02.03.2021 року, в період часу з 12 год. 38 хв. по 15 год. 48 хв., ОСОБА_8 за попередньою змовою з невстановленою слідством особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_10 , використовуючи раніше отриману від ОСОБА_10 банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_8 , держателем якої являється ОСОБА_18 , ввівши PIN-код останньої, який був попередньо змінений невстановленою слідством особою, з використанням банкоматів CACN8841 та CACN2622, здійснив операції по зняттю коштів на загальну суму 39700 грн. 00 коп. з карткового банківського рахунку № НОМЕР_5 , відкритого на ім`я ОСОБА_18 в Акціонерному товаристві Комерційний банк «ПриватБанк».

Таким чином, ОСОБА_8 за попередньою змовою з невстановленою слідством особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, незаконно, шляхом обману потерпілої ОСОБА_10 , діючи повторно, заволоділи належними їй грошовими коштами та майном на загальну суму 42 128 грн. 00 коп.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 04.03.2021 року, близько 14 год. 37 хв., реалізуючи свій злочинний умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, невстановлена слідством особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, діючи повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_8 , здійснила дзвінок на стаціонарний телефон ОСОБА_19 . В ході телефонної розмови, невстановлена слідством особа, представившись племінником ОСОБА_19 , повідомила, що з метою відшкодування шкоди особі, якій він спричинив тілесні ушкодження в ході дорожньо-транспортної пригоди, необхідно передати грошові кошти в сумі 20 000 гривень через помічника слідчого, який підійде до його будинку. В подальшому, близько 15 год. 15 хв. 04.03.2021 року, ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, реалізовуючи спільний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи повторно, прибув до буд. АДРЕСА_6 , де шляхом обману, представившись помічником слідчого, отримав від ОСОБА_19 вищевказані грошові кошти, заволодівши ними, пішов у невідомому напрямку. Таким чином, ОСОБА_8 за попередньою змовою з невстановленою слідством особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, незаконно, шляхом обману потерпілого ОСОБА_19 , заволоділи належними йому грошовими коштами в сумі 20 000 грн. 00 коп., чим спричинили ОСОБА_19 матеріальну шкоду на вказану суму.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та доповнення до неї з викладених в них підстав, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 , які заперечували проти апеляційної скарги прокурора та просили вирок суду залишити без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі та доповненнях, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Цим вимогам закону вирок суду першої інстанції не відповідає.

Як зазначено у вироку, кримінальне провадження у суді першої інстанції розглядалося із застосуванням положень ч.3 ст.349 КПК України.

Згідно зазначеної норми закону, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів стосовно обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що під час судового провадження в суді першої інстанції після оголошення обвинувального акту суд, з`ясувавши, що ОСОБА_8 визнає себе винним, за згодою учасників судового провадження одразу прийняв рішення про дослідження доказів в порядку, визначеному ч.3 ст.349 КПК України, ухваливши здійснити допит обвинуваченого та дослідити документи, які характеризують особу обвинуваченого.

Під час допиту обвинувачений свою вину хоча і визнав, однак оспорював обізнаність щодо шахрайських дій за першими кількома епізодами обвинувачення, зокрема, здійснення їх шляхом обману потерпілих. При цьому, вказав, що забираючи кошти у потерпілих, та переводячи їх на рахунки інших осіб, спочатку не розумів, що потерпілі введені в оману, про це він здогадався лише на останніх епізодах вчинених злочинів. Частину коштів з кожного епізоду залишав собі як платню за використаний ним вільний час. В своїх показаннях обвинувачений зазначив, що при спілкуванні з потерпілими просто говорив, що він від « ОСОБА_11 », тобто заперечив те, що за епізодами щодо потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_19 обвинувачений представлявся їм другом онука потерпілої та помічником слідчого.

Тобто, фактично, ОСОБА_8 заперечив фактичні обставини кримінального правопорушення згідно з висунутим йому обвинуваченням.

Викладене повністю підтверджується записом на технічному носії інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції.

Між тим, суд зазначив у вироку, що ОСОБА_8 визнав свою вину за ч. 2 ст. 190. Ч. 1 ст. 357 КК України повністю та у повному обсязі підтвердив обставини вчинених ним кримінальних правопорушень, викладених в обвинувальному акті, погодившись з часом, місцем, способом, мотивом, метою, наслідками та іншими обставинами щодо вчинення ним кримінальних правопорушень, і, викладаючи зміст показань обвинуваченого, не зазначив суб`єктивне відношення останнього до вчинених ним дій та їх наслідків. А тому висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції формально підійшов до вирішення питання стосовно з`ясування того, чи правильно обвинувачений розуміє зміст обставин кримінального провадження, і чи немає сумнівів у добровільності його позиції, і за відсутності передбачених для цього підстав розглянув кримінальне провадження в порядку, визначеному ч.3 ст.349 КПК України, чим допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яке перешкодило йому ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, про що правильно зазначає в апеляційній скарзі та доповненнях прокурор.

Згідно з ст.409 КПК України підставами для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Колегія суддів вважає, що невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам справи, та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, допущені судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження, про що детально вказано раніше, відповідно до вимог ст.ст.411, 412, 415 КПК України є підставами для скасування вироку і призначення нового розгляду у суді першої інстанції.

Під час нового розгляду суду належить згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених кримінальним процесуальним законом, провести судовий розгляд, об`єктивно з`ясувавши обставини кримінального провадження, за наслідками якого ухвалити законне, обґрунтоване і вмотивоване судове рішення.

Що стосується доводів прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність при звільненні обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, і, як наслідок, м`якість призначеного покарання, то згідно з ч.2 ст.415 КПК України, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

Призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд, як про це зазначено у вироку, врахував характер і ступінь суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком та нетяжким злочином, те, що заподіяна шкода потерпілим не відшкодована добровільно, особу винного, який на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, і призначив обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій відповідних законів України про кримінальну відповідальність.

Разом з тим, звільняючи ОСОБА_8 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, суд, фактично, не обґрунтував своє рішення про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання. Приймаючи таке рішення мотивував його лише визнанням обвинуваченим вини, щирим каяттям та сприянням розкриттю злочинів, висновки про що, як встановлено судом апеляційної інстанції, не відповідають дійсності, оскільки фактично, не врахував кількість епізодів кримінальних правопорушень, більшість з яких хоча і є не тяжкими злочинами, однак сума завданої шкоди є значною, конкретні обставини вчинення злочину, а саме видавав себе за різних осіб, в тому числі за співробітників правоохоронних органів, а також не в повній мірі було враховано те, що потерпілими від злочинів є особи похилого віку, яку хоча і визнано судом першої інстанції як обтяжуючу покарання обставину, однак не взято до уваги.

А тому при новому судовому розгляді, за умови підтвердження такого ж обсягу обвинувачення і за наявності таких саме даних про особу винного, а також інших обставин, які мають враховуватися при призначенні покарання, звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України слід вважати необґрунтованим, на що вірно вказує прокурор в своїй апеляційній скарзі.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне продовжити ОСОБА_8 обраний раніше відносно нього запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 60 діб.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 418, 420 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу з доповненнями заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 червня 2021 року щодо ОСОБА_8 скасувати, призначивши новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Продовжити запобіжний захід ОСОБА_8 у виді домашнього арешту строком на 60 діб.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4