Справа № 508/350/18
Провадження № 1-кп/504/173/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.12.2021смт. Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретарів с/з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 10, смт. Доброслав, матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000048 від 12.03.2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нерушай Татарбунарського району Одеської області, громадянина України, українця за національністю, освіта середня, одруженого, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, офіційно не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 28.03.2017 року Миколаївським районним судом Одеської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн. (штраф сплачено),

- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Амбарове Миколаївського району Одеської області, громадянина України, українця за національністю, освіта середня (спеціальна), одруженого, голова ФГ «Марія», учасника бойових дій, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

за участі прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИВ:

11.03.2018 року о 19:00 год. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , проїжджаючи на автомобілі марки «Газель», котрий належить ОСОБА_6 , біля не огородженої будівлі млина, котре належить ОСОБА_10 , який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , побачили на даній будівлі металеві ворота та у них виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Після чого, ОСОБА_5 за попередньою змовою та спільно з ОСОБА_6 скориставшись відсутністю сторонніх осіб, темною порою доби, відсутністю охорони будівлі та власника, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на викрадення чужого майна для особистої наживи, умисно, повторно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, шляхом вільного доступу під`їхали на автомобілі марки «Газель» до не огородженої будівлі млина, звідки шляхом зламу металевих воріт таємно викрали: одну секцію металевих воріт з дверми розмірами 2,5х1,8 м, б/в, вартістю 1380 грн. та одну секцію металевих воріт розмірами 2,5х1,8 м без дверей, б/в, вартістю 1180 грн, які належить потерпілому ОСОБА_10 .

Викравши металеві ворота ОСОБА_5 та ОСОБА_6 погрузили їх на автомобіль марки «Газель» та з викраденим зникли і розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили матеріальний збиток потерпілому ОСОБА_10 на загальну суму 2560 грн.
Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (злочині) визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, при цьому пояснив, що дійсно 11.03.2018 року о 19:00 год. він та ОСОБА_6 проїжджаючи на автомобілі марки «Газель», котрий належить ОСОБА_6 , біля не огородженої будівлі млина, котре належить ОСОБА_10 , який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , побачили на даній будівлі металеві ворота та у них виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Після чого, він за попередньою змовою та спільно з ОСОБА_6 скориставшись відсутністю сторонніх осіб, темною порою доби, відсутністю охорони будівлі та власника, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на викрадення чужого майна для особистої наживи, умисно, повторно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, шляхом вільного доступу під`їхали на автомобілі марки «Газель» до не огородженої будівлі млина, звідки шляхом зламу металевих воріт таємно викрали: одну секцію металевих воріт з дверми розмірами 2,5х1,8 м та одну секцію металевих воріт розмірами 2,5х1,8 м, які належить ОСОБА_10 . Викравши металеві ворота він та ОСОБА_6 погрузили їх на автомобіль марки «Газель» та з викраденим зникли і розпорядилися на власний розсуд.

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (злочині) визнав повністю та надав свідчення, аналогічні свідченням ОСОБА_5 , підтвердивши обставини, викладені в обвинувальному акті.

У скоєному ОСОБА_5 розкаюється, докази його вини, добуті досудовим розслідуванням, визнає повністю і не оспорює. Правильно розуміє зміст фактичних обставин провадження і вважає недоцільним їх дослідження, оскільки вони ніким не оспорюються.

У скоєному ОСОБА_6 розкаюється, докази його вини, добуті досудовим розслідуванням, визнає повністю і не оспорює. Правильно розуміє зміст фактичних обставин провадження і вважає недоцільним їх дослідження, оскільки вони ніким не оспорюються.

Покази ОСОБА_5 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позицій.

Покази ОСОБА_6 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позицій.

Потерпілий ОСОБА_10 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду провадження, в судове засідання не з`явився. До суду надіслав заяву про розгляд провадження у відсутність потерпілого. Одночасно зазначив, що матеріальних та моральних претензій до обвинувачених не має. Суд визнав за можливе розглядати провадження у відсутність потерпілого.

Визнавши недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, проти чого не заперечують учасники судового розгляду, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченими та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, суд обмежився лише допитом обвинувачених та дослідженням таких матеріалів провадження, які характеризують осіб обвинувачених.

Оцінюючи вищевикладене, суд приходить до висновку про винність обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в інкримінованому їм кримінальному правопорушенні (злочині), а саме в тому, що 11.03.2018 року о 19:00 год. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проїжджаючи на автомобілі марки «Газель», котрий належить ОСОБА_6 , біля не огородженої будівлі млина, котре належить ОСОБА_10 , який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , побачили на даній будівлі металеві ворота та у них виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Після чого, ОСОБА_5 за попередньою змовою та спільно з ОСОБА_6 скориставшись відсутністю сторонніх осіб, темною порою доби, відсутністю охорони будівлі та власника, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на викрадення чужого майна для особистої наживи, умисно, повторно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, шляхом вільного доступу під`їхали на автомобілі марки «Газель» до не огородженої будівлі млина, звідки шляхом зламу металевих воріт таємно викрали: одну секцію металевих воріт з дверми розмірами 2,5х1,8 м, б/в, вартістю 1380 грн. та одну секцію металевих воріт розмірами 2,5х1,8 м без дверей, б/в, вартістю 1180 грн, які належить потерпілому ОСОБА_10 . Викравши металеві ворота ОСОБА_5 та ОСОБА_6 погрузили їх на автомобіль марки «Газель» та з викраденим зникли і розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили матеріальний збиток потерпілому ОСОБА_10 на загальну суму 2560 грн.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно та за попередньою змовою групою осіб.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує тяжкість скоєного обвинуваченим діяння, те що воно відноситься до нетяжких злочинів, відповідно до ст. 12 КК України, матеріали досудової доповіді, а також особу обвинуваченого, який раніше вже судимий за аналогічний корисливий злочин, посередньо характеризується за місцем проживання, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Призначаючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує тяжкість скоєного обвинуваченим діяння, те що воно відноситься до нетяжких злочинів, відповідно до ст. 12 КК України, матеріали досудової доповіді, а також особу обвинуваченого, який раніше не судимий, посередньо характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

У відповідності до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинувачених є щире каяття.

У відповідності до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинувачених судом не встановлено.

На підставі викладеного, враховуючи особу винного ОСОБА_5 , думку прокурора, обвинуваченого, пом`якшуючі покарання обставини, відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд приходить до висновку, що обвинуваченому необхідно обрати покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки зазначене покарання буде необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 , а також запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Крім того, враховуючи викладене, суд вважає, що при обранні ОСОБА_5 міри покарання у виді позбавлення волі, можливо застосувати дію ст. 75 КК України, з виконанням покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 76 КК України, оскільки його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

На підставі викладеного, враховуючи особу винного ОСОБА_6 , думку прокурора, обвинуваченого, пом`якшуючі покарання обставини, відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд приходить до висновку, що обвинуваченому необхідно обрати покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки зазначене покарання буде необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 , а також запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Крім того, враховуючи викладене, суд вважає, що при обранні ОСОБА_6 міри покарання у виді позбавлення волі, можливо застосувати дію ст. 75 КК України, з виконанням покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 76 КК України, оскільки його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

Кримінальним правопорушенням завдано майнову шкоду на суму 2 560 грн., яку відшкодовано обвинуваченими в ході досудового розслідування потерпілому в повному обсязі.

Цивільний позов не заявлений.

Питання речових доказів вирішується в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.100, 371 - 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Застосувати ст. 75 КК України та звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання, призначеного судом за даним вироком з випробуванням, якщо протягом 1 (одного) року іспитового строку ОСОБА_5 не вчинить нового кримінального правопорушення (злочину).

Згідно з п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Застосувати ст. 75 КК України та звільнити засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання, призначеного судом за даним вироком з випробуванням, якщо протягом 1 (одного) року іспитового строку ОСОБА_6 не вчинить нового кримінального правопорушення (злочину).

Згідно з п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази по провадженню: одну секцію металевих воріт з дверми розмірами 2,5х1,8 м та одну секцію металевих воріт розмірами 2,5х1,8 м, - вважати повернутими власнику ОСОБА_10 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, окрім з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1