Справа № 216/4854/21
Провадження № 1-кп/216/910/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2021 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого - судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі розглянувши у судовому засіданні матеріали кримінального провадження за № 0000001 від 24.03.2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Паліївка Кіровоградської області, українця, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, не одруженого, раніше не судимого, учасника бойових дій, колишнього військовослужбовця військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , номер обслуги 2 самохідного артилерійського взводу 3 самохідної артилерійської батареї 2 самохідного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи, у військовому званні «старший солдат», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 410 КК України,

учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинувачується у тому, що він являючись військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ),
перебуваючи на посаді номера обслуги 2 самохідного артилерійського взводу з
самохідної артилерійської батареї 2 самохідного артилерійського дивізіону
бригадної артилерійської групи, у військовому званні «старший солдат», діючи в
умовах особливого періоду, з прямим умислом, у порушення вимог ст. ст. 6, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого
Законом України №548-ХІУ від 24.03.1999 року, ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного
статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від
24.03.1999 року, пунктів 1, 2 Розділу І Інструкції про розміри і порядок виплати
винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України та Державної
спеціальної служби транспорту за безпосередню участь у воєнних конфліктах, в
заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування
збройної агресії Російської Федерації чи в антитерористичній операції, інших
заходах в умовах особливого періоду, затверджений наказом Міністерства
оборони України від 10.02.2016 №67, усвідомлюючи суспільно-небезпечний
характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх
настання, з корисливих мотивів, з метою привласнення грошових коштів шляхом
обману, що виразилось у замочуванні відомостей, які мають бути повідомлені, у
період з початку липня (точної дати в ході досудового розслідування не
встановлено) по 28 вересня 2020 року, будучи відсутнім в зоні проведення
операції об`єднаних сил на території Донецької та Луганської областей та
фактично перебуваючи в пункті постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 ,
яка дислокується за адресою:
АДРЕСА_2 та достовірно знаючи, що під час перебування
в зоні операції об`єднаних сил військовослужбовці, отримують підвищене грошове
забезпечення, привласнив грошові кошти на загальну суму
32 139 гривні 79 копійок (тридцять дві тисячі сто тридцять дев`ять гривень
сімдесят дев`ять копійок), чим спричинив державі збитки на вказану суму, тобто
вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. З ст. 410 КК України -
привласнення військового майна шляхом шахрайства, вчиненого в умовах
особливого періоду крім воєнного стану, військовослужбовцем.
Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину, що йому інкримінують, визнав повністю, підтвердив свої показання, які давав під час судового розгляду, фактичні обставини обвинувачення та пояснив, що дійсно вчинив вказаний вище злочин за обставин, які вірно встановлені стороною обвинувачення та зазначені в обвинувальному акті, показання давав і дає добровільно, заборонених методів до нього зі сторони обвинувачення не застосовувались. Крім того, додатково зазначив, що під час його знаходження в зоні бойових дій, командир сказав поїхати в частину на ремонт даху, він отримував за це грошові кошти, однак контррозвідка дізналася про це. Просить суворо не карати.
Прокурор заявив клопотання про застосування ч. 3 ст. 349 КПК України та просив не досліджувати обставини справи, оскільки обвинувачений фактичні обставини вчинення злочину визнав повністю.
Обвинувачений та захисник дане клопотання підтримали.
Суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо усіх фактичних обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, якому декілька разів роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку. Про добровільність позицій обвинуваченого та про розуміння ним правових наслідків свідчить його згода на клопотання.
Фактичні обставини стороною обвинувачення встановлені вірно та підтверджуються обвинуваченим.
Ухвалюючи вирок, суд вважає, що мало місце діяння, в яких обвинувачуються ОСОБА_3 . Це діяння містить склад злочину, передбаченого ч. 3 ст. 410 КК України, за ознаками: привласнення військового майна шляхом шахрайства, вчиненого в умовах особливого періоду крім воєнного стану, військовослужбовцем.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до положень ст. 65 КК України виходить із меж, установлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховує положення Загальної частини Кримінального кодексу України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості скоєного правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, є учасником бойових дій, за місцем служби характеризується позитивно, скарг не надходило (м.к.п. а.с. 195), фізично здоровий, інвалідом не являється, не одружений, має на утриманні малолітню доньку - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (а.с. 225), вину визнав повністю, щиро розкаявся в скоєному, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря - нарколога не перебував та не перебуває (м.к.п. а.с. 185), матеріальна шкода відшкодована повністю.
Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 р. зі змінами від 06.11.2009 р. звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Суд визнає обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому згідно зі ст. 66 КК України, його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.
З урахуванням відношення обвинуваченого до вчиненого, поведінку після вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання шляхом призначення покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 410 КК України та на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання його звільнити з іспитовим строком, поклавши на нього обов`язки передбачені ст. 76 КК України.
Потерпілим цивільного позову не заявлено, однак за ним зберігається право на звернення до суду за відшкодуванням матеріальної та моральної шкоди в порядку цивільного судочинства.

Заходи забезпечення кримінального провадження не обиралися.

Процесуальні витрати за залучення експерта відсутні.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 410 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Згідно зі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 та такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Заходи забезпечення кримінального провадження не обиралися.

Речові докази, а саме: журнал інструктажу особового складу ВЧ НОМЕР_1 по правилам поводження на технічній території складів РАО та наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 19.06.2020 №201; наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28.09.2020 № 310; завірена копія наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 01.07.2020 № 1743; завірена копія наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно - господарської діяльності) від 01.08.2020 № 1956; завірена копія наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 01.09.2020 № 2201; завірена копія наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 01.10.2020 № 2473; довідка - розрахунок грошового забезпечення старшого солдата ОСОБА_3 за період з 01.06.2020 по 30.09.2020; довідка-розрахунок грошового забезпечення лейтенанта ОСОБА_7 за період з 01.06.2020 по 30.09.2020, повернути військовій частині НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .
Речовий доказ, а саме: СD-R диск з інформацією ПрАТ «Київстар» в електронному вигляді за телефонним номером НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_7 упакований в паперовий конверт (м.к.п. а.с. 110) залишити при матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ, а саме: СD-R диск з інформацією ТОВ «Лайфселл» в електронному вигляді за телефонним номером НОМЕР_3 , яким користується ОСОБА_3 упакований в паперовий конверт (м.к.п. а.с. 118) залишити при матеріалах кримінального провадження.

Матеріали кримінальних проваджень № 0000001 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням при обвинувальному акті № 216/4854/21 (1-КП/216/910/21).

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду,через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні при проголошенні вироку, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1