Справа № 185/7652/20
Провадження № 1-кп/185/249/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2021 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання прокурора у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000209 від 28 жовтня 2016 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Селидове, Донецької області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3КК України,

за участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

03 листопада 2020 року до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з прокуратури Донецької області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000209 від 28 жовтня 2016 року відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Ухвалою суду від 04 листопада 2020 року по вказаному провадженню було призначено підготовче судове засідання.

В підготовчому судовому прокурор заявив клопотання про зупинення кримінального провадження відносно ОСОБА_3 , до його розшуку. Захисник підтримала клопотання прокурора та просила його задовольнити.

Суд, заслухавши думки учасників приходить до такого.

Відповідно до вимог Розділу ІV КПК України участь обвинуваченого під час підготовчого судового засідання та судового розгляду є обов`язковою, що відповідає гарантіям, закріпленим міжнародними нормативно-правовими актами в сфері захисту прав людини.

Так, право обвинувачуваного захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, є істотним елементом засобів процесуального захисту, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Крім того у §3 (d) статті 14 частини III Міжнародного пакту, зазначено, що кожен має право при розгляді будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення бути судимим у його присутності та захищати себе особисто або за посередництвом обраного ним самим захисника; якщо він не має захисника, бути повідомленим про це право і мати призначеного йому захисника в будь-якому разі, коли інтереси правосуддя того вимагають, безплатно для нього в усякому такому випадку, коли він не має достатньо коштів для оплати цього захисника.

Таким чином, особиста присутність особи у судовому процесі виділена як одна з найбільш фундаментальних гарантій права на справедливий розгляд справи, гарантований ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, відповідно до якої «кожна людина має право під час будь-якого кримінального обвинувачення, що їй пред`явлене, на справедливий розгляд справи судом».

В даній справі суду не було продемонстровано, що особа була в достатній мірі проінформована про притягнення її до кримінальної відповідальності та про пред`явлені їй обвинувачення. З цих підстав неможна робити висновок, що вона намагалася ухилитися від суду чи недвозначно відмовитися від свого права прибути в судове засідання. Така ситуація може мати місце, зокрема, коли обвинувачений публічно або в письмовій формі заявляє про те, що не має наміру реагувати на повістку про явку до суду, яка була отримана не від властей, а з інших джерел, або, коли обвинуваченому вдалося уникнути арешту.

В даному кримінальному провадженні сторона обвинувачення не надала беззаперечних доказів, з яких можна зробити висновок, що з того моменту коли ОСОБА_3 набув статусу обвинуваченого, він намагався ухилитися від суду чи недвозначно відмовився від свого права прибути в судове засідання.

Крім того, суд зазначає, що до загальних засад кримінального провадження, зокрема, відносяться: законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, безпосередність дослідження показань. При цьому зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у ст. 7 КПК України, з урахуванням особливостей, встановлених законом. Сторона обвинувачення зобов`язана використати всі передбачені законом можливості для дотримання прав підозрюваного чи обвинуваченого (зокрема, прав на захист, на доступ до правосуддя, таємницю спілкування, невтручання у приватне життя) у разі здійснення кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia).

У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу (ч. 6 ст. 9 КПК України). Статтею 335 КПК України передбачено право суду зупинити провадження у разі розшуку обвинуваченого.

Крім того, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

У справі «Годди проти Італії», в рамках якого встановлено не повідомлення обраного підсудним захисника про судовий розгляд та не з`ясування в достатньому обсязі про причини неявки обвинуваченого, ЄСПЛ була сформульована наступна позиція: факт неявки підсудного в судове засідання, а також відсутність повідомлення його захисника вимагають від суду прояви активності в цілях досягнення належної реалізації процесуальних прав зацікавленої особи. Отже, суд повинен за власною ініціативою призупинити розгляд справи через необхідність з`ясування причин неявки сторін.

08 листопада 2018 року старшим слідчим в ОВС слідчого відділу 2 Управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській області ОСОБА_3 оголошено у регіональний, державний (міждержавний) розшук.

Згідно відомостей які містяться в обвинувальному акті, ОСОБА_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
26 лютого 2020 року Правобережним МВР ГУ СБ України у м. Києві та Київській області заведено оперативно-розшукову справу № 260 стосовно ОСОБА_3 .
Для виклику обвинуваченого в підготовче судове засідання судом розміщувалися судові виклики на офіційному сайті судової влади, але ж він не з`явився.

Таким чином, в даному кримінальному провадженні відсутні беззаперечні докази про те, що ОСОБА_3 в достатній мірі проінформований про те, що відбудеться судовий розгляд даного кримінального провадження, та на підставі яких можна було б зробити висновок, що обвинувачений недвозначно відмовився від свого права приймати участь у розгляді справи.

З урахуванням норм міжнародного законодавства в сфері захисту прав людини, а також вищенаведеної практики Європейського Суду, яка є частиною національного законодавства та враховуючи вищевикладене, суд вважає, що клопотання прокурора про зупинення провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 до його розшуку підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 323, 335, 372 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора ОСОБА_4 про зупинення кримінального провадження № 0000209 від 28 жовтня 2016 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3КК України задовольнити.
Кримінальне провадження № 0000209 від 28 жовтня 2016 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3КК України зупинити до розшуку обвинуваченого ОСОБА_3 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1