ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7644/21
провадження № 1-кс/753/4792/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2021 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту з майна у кримінальному провадженні №№0001017 від 31.03.22021, -
ВСТАНОВИВ:
До суду надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 21.04.2021 на транспортний засіб марки «Hyundai» д.н.з. НОМЕР_1 (VIN-код НОМЕР_2 ), належний ОСОБА_3 , шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування даним автомобілем, залишивши його на відповідальному зберіганні власника.
Вимоги клопотання оббрунтовані тим, що ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 21.04.2021 у справі №753/7644/21 в межах кримінального провадження №0001017 від 31.03.2021 було накладено арешт на автомобіль марки «Hyundai» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 , шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування ним та залишити його на зберіганні власнику.
Дане кримінальне провадження порушене за фактом наїзду належного їй автомобіля на гомілку пішохода при виїзді з прибудонкової території. Підставою для арешту відповідно до даної ухвали є збереження автомобіля як речового доказу, оскільки він зберіг на собі сліди даної дорожньо-транспортної пригоди.
14.06.2021 підозрюваний у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 помер.
Отже, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого.
Заявник неодноразово зверталась до слідчого і суду з відповідними клопотаннями щодо скасування арешту з автомобіля, але в задоволенні клопотань було безпідставно відмовлено.
Також заявник не була ані водієм, ані свідком тієї події і не має процесуального статусу у кримінальному провадженні №0001017, а даним автомобілем керував її покійний чоловік ОСОБА_4 .
Оскільки, особа, щодо якої було відкрите кримінальне провадження №0001017 від 31.03.2021 року в рамках якого було накладено арешт на автомобіль марки «Hyundai» д.н.з. НОМЕР_1 померла, а це означає, що в рамках даного кримінального провадження не може бути заявлено будь яких майнових вимог до власника та в арешті автомобіля марки «Hyundai» д.н.з. НОМЕР_1 відпала потреба, а слідчий за час досудового слідства мав достатньо часу і можливостей вчинити необхідні процесуальні дії.
Таким чином, заявник вважає, що у застосуванні арешту майна відпала потреба та він втратив свої законні підстави, що призводить до самоправного втручання у право власності, то арешт належного заявнику автомобіля марки «Hyundai» д.н.з. НОМЕР_1 має бути скасовано.
У судове засідання заявник - власник майна не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд клопотання з підстав, наведених у ньому та просила розглядати за її відсутності.
Слідчий у судове засіданя не з`явився, надав до суду матеріали кримінального провадження №0001017 для огляду.
У зв`язку із неявкою усіх учасників кримінального провадження - фіксація судового засідання, відповідно ч. 4 ст. 107 КПК України за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
Дослідивши матеріали клопотання, матеріали матеріали кримінального провадження №0001017, слідчий суддя приходить до висновку, що заявлене клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Частиною 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, на підставі ч. 1 ст. 174 КПК України, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Так, ОСОБА_3 є власником майна, особою, права якої обмежуються досудовим розслідуванням, а отже має право заявляти такі клопотання відповідно до ст. 174 КПК України.
У ході розгляду клопотання встановлено, що слідчим відділом Дарницького УП ГУ Національної поліції у м. Києві розпочато кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001017 від 31.03.2021, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 21.04.2021 за клопотанням слідчого СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 про арешт майна по кримінальному провадженні №0001017 від 31.03.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України-накладено арешт на транспортний засіб марки «Hyundai» д.н.з. НОМЕР_1 (VIN-код НОМЕР_2 ), належний ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування даним автомобілем, залишивши його на відповідальному зберіганні власника.
Підставою для арешту відповідно до даної ухвали є збереження автомобіля як речового доказу, оскільки він зберіг на собі сліди даної дорожньо-транспортної пригоди.
Кримінальне провадження на час розгляду вказаного клопотання триває, підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України-вручено не було.
14 червня 2021 року ОСОБА_4 підозрюваний у даному кримінальному провадженні ІНФОРМАЦІЯ_2 помер.
Як встановлено в судовому засіданні, будь-яких даних про необхідність подальшого обтяження майна стороною обвинувачення не наведено.
Разом з тим Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження підлягає закриттю у разі, якщо помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого.
Таким чином, на переконання слідчого судді створені умови органом досудового тягнуть за собою порушення прав і законних інтересів власника майна, що суперечить положенням ст. 41 Конституції України.
Тобто, на даний час не вбачається підстав для подальшого обмеження власника майна в праві володіти, користуватися та розпоряджатися арештованим майном.
Відповідно до ст. 13 Конституції України «держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності». Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і ніхто не може бути протиправне позбавлений права власності (ст. 41 Конституції України).
Відповідно до ст. 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Крім того, відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-11). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява № 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року).
Рішенням Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 у справі «Смирнов проти Росії» констатовано, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Враховуючи викладене слідчий суддя вважає, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба, так як стороною обвинувачення не доведено наявність обставин, які дають достатні підстави вважати, що зазначено в клопотанні майно на теперішній час підлягає конфіскації та/або відшкодування шкоди, завданою внаслідок вчиненого кримінального правопорушення, та що відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, який є власником майна.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 167, 170, 174 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Клопотаннязадовольнити.
Скасувати арешт, накладений ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 21.04.2021 на транспортний засіб марки «Hyundai» д.н.з. НОМЕР_1 (VIN-код НОМЕР_2 ), належний ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у межах кримінального провадження №0001017 від 31.03.2021.

Слідчий суддя: