Справа № 368/1301/20
Провадження 1-кп-120/21
ухвала
Іменем України

11 серпня 2021 року Обухівський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , обвинувачених: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , представниці потерпілої ОСОБА_17 ОСОБА_18 , потерпілих ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , розглянувши у закритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000004 від 11.01.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_12 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 146-1, ч. 2 ст. 127, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 152 КК України; ОСОБА_13 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 146-1, ч. 2 ст. 127, ч. 3 ст. 152 КК України; ОСОБА_14 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 146-1, ч. 2, ст. 127 КК України, ОСОБА_16 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146-1 КК України; ОСОБА_15 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України,
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Обухівського районного суду Київської області перебуває вказане кримінальне провадження.
В судовому засідання прокурором подані клопотання відносно обвинувачених про продовження запобіжних заходів у вигляді домашнього арешту та тримання під вартою. Клопотання обґрунтовані тим, що в даний час стосовно всіх обвинувачених існують ризики, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризики переховування, оскільки вказані особи мають досвід роботи в органах поліції, обізнані в їх діяльності та методах роботи, достовірно розуміють рівень відповідальності, який загрожує ним в разі визнання винними. Існує ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки після вчинення злочину відносно ОСОБА_17 здійснено реальне знищення, приховування, спотворення речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень. Прокурор зазначив про тяжкість покарання до 12 років позбавлення волі, яке загрожує деяким обвинуваченим в разі визнання їх винними, тяжкість інкримінованих злочинів, їхній насильницький характер, за деяким виключенням, скоєння злочинів групою осіб. Прокурор вбачає ризики, передбачені і п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вплив на потерпілих та свідків, який мав реальний прояв шляхом погроз на адресу ОСОБА_22 з боку ОСОБА_12 та погроз на адресу потерпілої ОСОБА_17 , окрім цього, прокурор розцінює відмову потерпілого ОСОБА_23 в судовому засіданні від пояснень, даних під час досудового розслідування, як наслідок здійсненого на нього впливу під час перебування останнього в СІЗО, в якому одночасно із ним перебували обвинувачені ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . А також просив врахувати зміну показань, даний під час досудового розслідування, інших свідків на користь сторони захисту під час допиту в судовому засіданні, що на його думку свідчить про вплив з боку обвинувачених.
Захисники ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_15 ОСОБА_8 , ОСОБА_11 проти задоволення вказаного клопотання заперечували, мотивуючи це відсутністю будь-яких ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які посилався прокурор в обґрунтування свого клопотання про продовження строку запобіжних заходів вказаним особам. Так, сторона захисту зазначила, що вплив обвинуваченого ОСОБА_12 на потерпілих є надуманим доводом, який не ґрунтується на належних доказах, спілкування із потерпілими обмежено об`єктивними факторами, такими як перебування останніх в СІЗО, в місцях позбавлення волі, наявністю в потерпілої ОСОБА_24 цілодобової охорони. У обвинуваченого ОСОБА_12 на утриманні перебуває двоє малолітніх дітей від цивільного шлюбу, є міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання в м. Кагарлику, він проходив військову службу в АТО і має позитивну характеристику. Сторона захисту відхилила звинувачення прокурорів у потенційному ризику знищити або спотворити речові докази, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, і не були відшукані під час досудового розслідування, оскільки стадія збирання доказів вже добігла кінця, і сторона обвинувачення позбавлена можливості подання нових доказів в цій справі. Інші ризики у вигляді перешкоджанню кримінальному провадженню через використання службових зв`язків нічим не підтверджена і базується лише на усних доводах сторони обвинувачення. На підставі викладеного просили застосувати до ОСОБА_12 більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання. Також захисник просив врахувати стан здоров`я його малолітніх дітей, які потребують термінової операції і домашнього нагляду. З аналогічних підстав захисник ОСОБА_8 заперечував проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_13 , тобто в зв`язку із відсутністю будь-яких ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Окрім цього, посилався на наявність обставин, які свідчать про можливість застосування до ОСОБА_13 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту: наявність в нього на утриманні малолітньої дитини, 2019 року народження, перебування в зареєстрованому шлюбі; наявність постійного місця проживання, позитивні характеристики за місцем роботи та навчання, стан здоров`я його матері.
Щодо обвинуваченого ОСОБА_15 , на думку його захисника ОСОБА_11 також відсутні будь-які ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Окрім цього ОСОБА_15 своєю сумлінною поведінкою довів виконання, покладених на нього обов`язків, пов`язаних із відбуттям цілодобового домашнього арешту, в зв`язку з чим заслуговує на пом`якшення режиму запобіжного заходу шляхом встановлення домашнього арешту виключно в нічний час. ОСОБА_15 між іншим має на утриманні малолітню дитину, перебуває в зареєстрованому шлюбі, має дві освіти, які дозволяють йому працевлаштуватися задля забезпечення життєдіяльності себе та своєї сім`ї.
Обвинувачені ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_15 підтримали доводи своїх захисників в повній мірі.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_14 аналогічно зазначив, що стороною обвинувачення не доведені ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Окрім цього, наголосив, що ОСОБА_14 , характеризується позитивно за попередніми місцями роботи, навчання, як відповідальна особа, із міцними соціальними зв`язками, соціальна активна, яка в разі скасування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, має реальні перспективи працевлаштуватися задля забезпечення життєдіяльності своє родини, рівень матеріального забезпечення якої в даний час не перевищує прожитковий мінімум. Окрім цього, захисник зазначив, що допитані раніше в судовому засіданні потерпілі та свідки надали пояснення, які в повній мірі спростовують провину ОСОБА_14 . Просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час з 22 год. до 07 год. Окрім цього наголосив, що в даний час дитина обвинуваченого відвідує дитячий сад, і в членів сім`ї виникають значні труднощі із його відвідуванням через об`єктивну неможливість матері дитини через графік роботи відводити та забирати малечу.
Захист ОСОБА_16 також заперечив ризики, передбачені ст. 177 КПК України, наголосили, що домашній арешт та тримання під вартою є в розумінні ст. 5 Конвенції позбавленням волі. Захист зазначив, що після обрання ОСОБА_16 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, він добросовісно виконує покладені на нього обов`язки, жодного разу не намагався впливати на свідків та потерпілих, в зв`язку із чим доводи обвинувачення про ризик переховування та впливу на свідків мають голослівний, нічим не підтверджений характер. Просили відмовити в задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту. Окрім цього заявили окреме клопотання застосувати до ОСОБА_16 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, як єдиний, що відповідає цілям судочинства в даний час, просили взяти до уваги, що всі свідки за епізодом, за яким обвинувачується ОСОБА_16 допитані. Цілодобовий домашній арешт становить для ОСОБА_16 надмірний тягар з тих підстав, що позбавляє його можливості працювати та забезпечувати утримання себе та своїх батьків, які з ним проживають та перебувають на його утриманні. При цьому запобіжні заходи не повинні мати на меті обмеження конституційних прав обвинуваченого на працю та достатній рівень життя.
Суд вислухавши думку учасників в цій частині, прийшов до наступного висновку.
На думку суду, на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема ті, які зазначалися судом раніше. Так, обвинувачені ОСОБА_12 та ОСОБА_13 можуть впливати на недопитаних судом до теперішнього часу свідків у даному кримінальному провадженні, в тому числі за допомогою використання ними службових та соціальних зв`язків, доступ до яких, в разі застосування до них запобіжних заходів, не пов`язаних із триманням під вартою, може бути полегшений.
Суд повторює, що потерпілий допитаний в судовому засіданні ОСОБА_22 повідомив суду, що відмовився в січні 2020 року від своєї заяви про застосування до нього насильства з боку ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 після отриманих персональних погроз від ОСОБА_12 . Окрім цього, суд звертає увагу, що в своїх показаннях ОСОБА_22 пояснив, що ОСОБА_12 погрожував йому в кабінеті слідчого Кагарлицького відділу поліції на прізвище ОСОБА_25 , якого останній викликав на допит як потерпілого, та вийшов із кабінету задля створення можливості приватної бесіди ОСОБА_22 та ОСОБА_12 . Вказана інформація свідчить на користь доводів сторони обвинувачення, які зводяться до того, що обвинувачені можуть використовувати свої професійні та соціальні зв`язки на свою користь, що в свою чергу може ускладнити перебіг кримінального провадження. Окрім цього свідок ОСОБА_26 повідомив суду, що його брат ОСОБА_27 виїхав в невідомому напрямку із сім`єю із ОСОБА_28 саме через погрози, які надходили на його адресу, і зводилися до вимоги відмовитися від свідчень проти обвинувачених. Безпосередньо сам свідок ОСОБА_26 повідомив суду, що розцінює дії обвинувачених ОСОБА_29 та ОСОБА_30 , які звелися до доставлення його та ОСОБА_31 до відділу Кагарлицької ВП, та натяків на порушення проти них кримінальної проваджень, пов`язаних із незаконним обігом наркотичних засобів, як дії, за допомогою яких останні намагалися чинити на них влив через отримання ними інформації про побиття ОСОБА_22 та ОСОБА_20 . Суд також враховує позицію представниці ОСОБА_17 , яка повідомила, що в даний час із потерпілої знята цілодобова охорона і остання має реальні побоювання за своє життя та здоров`я. Суд звертає увагу на факт ігнорування обвинуваченим ОСОБА_15 покладений ухвалою суду обов`язок утриматися від спілкування зі свідками, який доведений фотографією, долученою прокурором до клопотання, на якій обвинувачений ОСОБА_15 дозволив собі спілкування із свідком ОСОБА_32 . Суд приходить до висновку, що в обвинуваченого ОСОБА_15 відсутнє повноцінне уявлення про необхідність сумлінного дотримання покладених на нього обов`язків, встановлених ухвалою суду про продовження запобіжного заходу.
Суд не оцінює показання свідків, які були допитані в судовому засіданні, до аналізу змісту яких вдається сторона захисту, обґрунтовуючи свою позицію щодо необхідності зміни запобіжних заходів на більш м`які, оскільки це суперечить засадам судочинства, відповідно до змісту яких суд надає оцінку доказам лише під час ухвалення рішення в нарадчій кімнаті.
Доводи прокурорів про вплив обвинувачених на потерпілого ОСОБА_20 , свідка ОСОБА_33 та свідка ОСОБА_34 , які із пояснень прокурора зазнали суттєвих змін під час дачі в судовому засіданні, та фактично змінили свій статус із обвинувальних на виправдувальні, не знайшли свого беззаперечного підтвердження в судовому засіданні, і в даний час суд не може надати оцінку їх достовірності, яка буде надані пізніше на підставі сукупності інших доказів під час ухвалення рішення за результатами розгляду кримінального провадження.
Проте суд в цілому вважає доводи сторони обвинувачення про ризики, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, наявними та реальними, оскільки, враховуючи вразливий стан деяких потерпілих та свідків, пов`язаний із їх соціальним статусом, наявністю деяких свідків, навіть в минулому, професійних стосунків із обвинуваченими, вважає, що на даний час стосовно всіх обвинувачених не перестав існувати ризик впливу на свідків, які ще не допитані або стосовно яких може виникнути необхідність повторного допиту під час вивчення документів, експертиз та ін. для усунення суперечностей в показаннях, зважаючи, що діюче кримінальне-процесуальне законодавство покладає на суд обов`язок безпосереднього дослідження доказів та отримання показань учасників кримінального провадження усно (ст. 23 КПК України). І в інакшому випадку призведе до втрати доказів, що унеможливить дотримання принципів справедливого та неупередженого судового розгляду.
Суд також не відмовляється від своєї позиції щодо обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , висловленої в попередніх ухвалах, яка зводиться до того, що вказані особи обвинувачуються у вчиненні тяжких та особливо тяжкого насильницьких злочинах, максимальне покарання за один з яких перевищує десять років позбавлення волі, зважаючи на розмір заявленої потерпілими ОСОБА_22 та ОСОБА_17 розміру моральної шкоди в цивільних позовах, а також враховуючи їх молодий вік та стан здоров`я, наявність у ОСОБА_12 досвіду участі в бойових діях, який може сприяти виживанню в складних, несприятливих умовах, суд не виключає ризик можливого переховування від суду.
Суд вже раніше зазначав, що критично ставиться до позитивних характеристик обвинувачених за місцем роботи, оскільки інкриміновані їм злочини, здійсненні в ході реалізації ним повноважень співробітників поліції.
Заслухавши учасників провадження, керуючись положеннями ст. ст. 177, 178 КПК України, суд прийшов до висновку, що на теперішній час не перестали існувати ризики, у зв`язку із наявністю яких обвинуваченим раніше обрані запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою та цілодобового домашнього арешту, а тому вказані запобіжні заходи доцільно продовжити.
Враховуючи, що клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу ОСОБА_16 є взаємовиключним із клопотанням захисту ОСОБА_16 про зміну запобіжного заходу на особисте зобов`язання, суд, дійшовши висновку про обґрунтованість першого, відмовляє в задоволенні другого.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 7, 9, 177-178, 199, 331, 372 КПК України, п. 20-5 Перехідних положень КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Задовольнити клопотання прокурора про продовження запобіжних заходів.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній Установі «Київський слідчий ізолятор» до 08 жовтня 2021 року включно.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній Установі «Київський слідчий ізолятор» до 08 жовтня 2021 року включно.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на 2 місяці до 08 жовтня 2021 року включно.
Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_15 : цілодобово перебувати за адресою: АДРЕСА_1 ; прибувати за кожною вимогою до суду;утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими, іншими обвинуваченими в цьому кримінальному провадженні.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на 2 місяці до 08 жовтня 2021 року включно. Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_14 : цілодобово перебувати за адресою: АДРЕСА_2 ; прибувати за кожною вимогою до суду; утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими, іншими обвинуваченими в цьому кримінальному провадженні.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на 2 місяці до 08 жовтня 2021 року включно. Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_16 : цілодобово перебувати за адресою: АДРЕСА_3 ; прибувати за кожною вимогою до суду; утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими, іншими обвинуваченими в цьому кримінальному провадженні.
Роз`яснити обвинуваченим ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , що у разі невиконання умов запобіжного заходу, до них може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, а також накладено грошове стягнення у розмірі від 0,25 до 2-х розмірів мінімальної заробітної плати.
Контроль за виконанням ухвали в частині запобіжного заходу ОСОБА_16 покласти на Відділення поліції № 2 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області; в частині виконання запобіжних заходів ОСОБА_14 , ОСОБА_15 на Обухівський РУП ГУ НП в Київській області, та на прокурорів групи прокурорів в кримінальному провадженні.
В задоволенні інших клопотань відмовити.
Ухвала в частині продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути оскаржена шляхом подачі апеляції через Обухівський районний суд Київської області до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Суддя ОСОБА_2
Суддя ОСОБА_3