Справа № 209/3331/21
Провадження № 1-кп/209/314/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2021 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське в режимі відеоконференції, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000177, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпропетровська, маючий базову середню освіту, не працюючого, не одруженого, місце мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 19.12.2013 Царичанським районним судом Дніпропетровської області за ч.4 ст.296, ч.2 ст.122, ч.1 263, ч.2 ст.309, ч.1 ст.70, ст.71 КК України до 4 років 1 місяця 11 днів позбавлення волі; звільнений із зали суду по відбуттю покарання;

- 22.02.2016 Баглейським районним судом м. Дніпродзерджинська Дніпропетровської області за ч.2 ст.190, 75, 76 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

- 14.04.2016 Заводським районним судом м. Дніпродзерджинська Дніпропетровської області за ч.2 ст.190, ч.4 ст.70, ст.75 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

- 05.06.2018 Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.186, ч.2 ст.190, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71, 72 ч.5 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 26.04.2019 по відбуттю строку покарання;

- 27.04.2021 Заводським районним судом м. Дніпродзерджинськ Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, 75, 76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 . ПОВТОРНО, 12.07.2021 року приблизно о 08.00 год., перебуваючи в квартирі, за адресою: АДРЕСА_2 , де мешкав разом з гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та її малолітнім сином, побачив в спальній кімнаті мобільний телефон «Хіаоmі Redmi Note 10 Pro» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_6 . В цей час у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел направлений на таємне, повторне, викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону «Хіаоmі Redmi Note 10 Pro» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , що належить на праві приватної власності потерпілому ОСОБА_6 . Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне, викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , 12.07.2021 року приблизно о 08.00 год., перебуваючи в квартирі, за адресою: АДРЕСА_2 , діючи повторно, таємно, умисно, з корисливих мотивів та корисливої мети, цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та розуміючи при цьому, що своїми діями здійснює таємне, незаконне безоплатне вилучення чужого майна, поза волею власника, впевнившись, що за його діями ніхто сторонній не спостерігає, і вони є таємними для оточуючих, а саме скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_6 перебуває у ванній кімнаті та не здійснює контроль за своїм майном, викрав належний останньому мобільний телефон «Хіаоmі Redmi Note 10 Pro» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 вартість якого, згідно висновку судово - товарознавчої експертизи № 3628-21 від 22.07.2021 року, складає 8 999,00 (вісім тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять гривень). Заволодівши вказаним мобільним телефоном, ОСОБА_4 місце вчинення злочину залишив, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди у розмірі 8 999 (вісім тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять гривень).

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Цивільний позов не заявляв.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав у повному обсязі та підтвердив те, що дійсно він 12.07.2021 року приблизно о 08.00 год., перебував квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , де мешкав разом з гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та її малолітнім сином, побачив в спальній кімнаті мобільний телефон «Хіаоmі Redmi Note 10 Pro», та впевнившись, що за його діями ніхто сторонній не спостерігає, викрав належний ОСОБА_6 мобільний телефон, після чого залишив квартиру та заклав телефон у ломбард, гроші витратив на власні потреби. Просив суд суворо його не карати, шкодує про вчинене, розкаюється.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним повністю, а також те, що ним не оспорюються фактичні обставини справи, вказані в обвинувальному акті, обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на вивченні інших доказів по справі, - у суду немає сумніву в добровільності та істинності його позиції, обвинувачений ОСОБА_4 розуміє неможливість у подальшому оспорити ці фактичні обставини в апеляційному порядку, тому суд, з урахуванням позиції обвинуваченого, його захисника, думки прокурора, що не заперечували проти розгляду справи відповідно до ст. 349 КПК України, у відповідності з ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, визнано судом недоцільним, і суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого і дослідженням даних, що характеризують його особу.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засіданні встановлена і доведена, а його умисні дії, в межах пред`явленого обвинувачення, суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України, як вчинення таємного викрадення майна (крадіжка), вчинене повторно.

У відповідності до ст. 314-1 КПК України судом від уповноваженого органу з питань пробації витребувана досудова доповідь відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .

Щире каяття суд відносить до обставин, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 .

Обставинами, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є рецидив злочинів.

Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 положень ст.ст. 69, 75 КК України, суд не вбачає.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення в період іспитового строку, остаточне покарання слід призначити на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання, невідбуте покарання у вигляді позбавлення волі за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27.04.2021 року, і остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі.

Цивільний позов не заявлено.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 118 КПК України, до процесуальних витрат відносяться витрати, пов`язані із залученням експертів, які згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку стягуються з обвинуваченого на користь держави.

Частиною 2 ст. 122 КПК України регулюється порядок здійснення залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ.

Так, згідно з п. 13 ч. 1, ч. 3 ст. 368 КПК України суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити, на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі. Відповідно до ст. 126 КПК України, питання щодо процесуальних витрат вирішується судом у вироку, який підлягає обов`язковому виконанню, зокрема, в частині їх стягнення.

На підставі ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені витрати, пов`язані з проведенням судової товарознавчої експертизи.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні не обирався.

З урахуванням покарання, яке призначено обвинуваченому ОСОБА_4 , що рахується за Токмацьким районним судом Запорізької області, якому по кримінальному провадженні № 328/2232/21 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з 10.08.2021 р., продовжено на строк до 28.01.2022 року, і перебуває на розгляді у судді ОСОБА_8 , строк відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Керуючись статтями 368, 370, 374-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Визнати винним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 Кримінального кодексу України, частково приєднати не відбуте покарання у вигляді позбавлення волі за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27.04.2021 року та призначити остаточне покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 1 (один) місяць.
Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_4 в строк відбуття покарання час його тримання під вартою з 10.08.2021 року по день ухвалення вироку, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати при проведенні судово-товарознавчої експертизи у сумі 343 грн. 22 коп.
Речові докази: договір фінансового кредиту, закладу № DNZ-14.76207/0.14996, CD-R диск, із записом від 12.07.2021 р. з камер відеоспостереження із внутрішнього приміщення ломбарду "Гарант" - залишити при матеріалах справи; мобільний телефон марки «Хіаоmі Redmi Note 10 Pro» - повернути потерпілому ОСОБА_6 за належністю.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська протягом 30 днів з дня його проголошення. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, оскарженню не підлягає.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1