Справа №766/4666/20
н/п 1-кс/766/9644/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2021 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , представника власника майна - ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника власника майна ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна,

встановила:

Представник власника майна звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_5 .

Обґрунтування клопотання:

СУ ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000111 внесеному до єдиного реєстру досудових розслідувані за ознаками злочину передбаченого ч.3 ст.190 КК України.

19.03.2020р. слідчим суддею Херсонського міського суду (справа №766/4666/20) за клопотанням старшого слідчого ВРОТЗ СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_6 накладено арешт на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 власником якої відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно є ОСОБА_5 .

В своєму клопотанні слідчий посилався на те, що колишній власник вище зазначеної квартири ОСОБА_7 під час допиту показав, що начебто дану квартиру нікому не продавав, жодних документів з цього приводу не підписував, грошових коштів за продаж квартири вищезазначеної квартири не отримував.

Разом з тим, допитаний у подальшому ОСОБА_7 стверджував, що його майнові права під час продажу кв. АДРЕСА_2 , не порушено та злочину відносно нього не здійснено. Попередні покази він надавав під тиском слідчого, про що у подальшому писав відповідні скарги.

Тобто ОСОБА_8 ,майнові права якої у даному кримінальному провадженні були обмежені шляхом накладення арешту на квартиру, розраховувала на те, що орган досудового розслідування у розумні строки проведе повне та об`єктивне розслідування та прийме у справі законне рішення, у тому числі щодо майна, на яке 19.03.2020р. було накладено арешт.

Разом з тим, досудове розслідування у даному провадженні триває більше року, однак рішення щодо нерухомого майна яке, ще 11.03.2020р. визнано слідчим речовим доказом до даного часу не прийнято.

Позбавлення ОСОБА_9 права користування її майном, обмежує передбачене ст.41 Конституції України право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Доводи сторін у судовому засіданні:

Представник власника майна підтримав клопотання, просив суд його задовольнити. Пояснив, що потерпілого у справі фактично немає, а відтак немає складу злочину, за яким здійснюється досудове розслідування. Є заява потерпілого, в якій він просить не визнавати його потерпілим, злочину відносно нього не скоєно, шкоди його майновим інтересам не завдано. Досудове розслідування здійснюється тільки з метою збереження арешту на квартиру.

Слідчий заперечував проти клопотання. На обґрунтування своїх заперечень послався на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що договору, на підставі якого було передано квартиру у власність Галці не існує, а відповідно для реєстрації права власності на квартиру було надано підроблений документ. Підроблення документу є злочином, а відповідно розслідування цього факту не може залежати від позиції потерпілого.

Мотивація суду:

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження №0000111, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.170КПК України арештом майна є тимчасове до скасування у встановленому у встановленому порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

У відповідності до ч.2 ст.170КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до частини 1 ст.174КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Під час досудового розслідування в межах кримінального провадження № 0000111 ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 19 березня 2020 року було накладено арешт квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Щодо особи, яка звернулась з клопотанням

Представник заявника - адвокат ОСОБА_3 подав клопотання як представник власника майна ОСОБА_5 , який зазначений як власник в ухвалі про накладення арешту, згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Щодо накладеного арешту

КПК України ст.174 передбачає, що розглядаючи клопотання про скасування арешту, слідчий суддя встановлює:

1)обґрунтованість/необґрунтованість накладеного арешту

2)наявність/відсутність підстав для його подальшого застосування в залежності від того, на яку підставу вказує заявник.

Клопотання представника скаржника не обґрунтовано, хоч воно й написано аж на 3 аркушах. Воно містить відомості про те, що проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000111 та цитування статей КПК України, рішення ЄСПЛ.

Однак, у клопотанні відсутні основне - чому необхідно скасувати арешт? Необґрунтованість його накладення або ж відпала потреба, й чому представник власника майна так вважає.

За вказаних обставин твердження представника власника майна про відсутність необхідності накладення арешту не є обґрунтованим. Посилання представника на те, що потерпілий змінив свою позицію відносно вчинення злочину відносно нього не є підставою для скасування арешту майна.

Арешт майна сам по собі є заходом забезпечення кримінального провадження, метою якого є забезпечення дієвості кримінального провадження, слідчий суддя при накладення арешту на майно, окрім статей передбачених главою 17, керується статтями передбаченими главою 10 КПК України. Однак, до повноважень слідчого судді не входить перевірка на наявність та допустимість доказів у вказаному кримінальному провадженні, а тільки забезпечення дотримання прав сторін при досудовому розслідуванні.

Як встановлено під час судового засідання досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000111, ще триває.

Разом з тим, виходячи із ч.2 ст.132 та ч.2 ст.173 КПК України наслідки арешту для осіб, чиї права обмежуються, повинні бути розумними та співрозмірними із завданнями кримінального провадження.

Згідно змісту ухвали суду першої інстанції арешт на майно накладався з метою збереження речового доказу (ч.1 ст.98 КПК України об`єкт кримінально протиправних дій). Кримінальне провадження було розпочате за ч.3 ст.190 КК України, об`єктом якого виступає право власності на квартиру, якою можливо заволоділи особи шляхом обману. Тому, завданням арешту майна (абз.2 ч.1 ст.170 КПК України) є запобігання можливості подальшого відчуження квартири.

Тож, слідчий суддя вважає, що на даному етапі з врахуванням тривалості досудового розслідування, яке розпочато 09.03.2020 року, можливим є скасування заборони користування квартирою.

За змістом положень статей 2, 8 КПК України при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до ст.2 КПК України одним із завдань кримінального провадження є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

Тому, оскільки досудове розслідування ще не закінчено, протиправність набуття ОСОБА_5 квартири не доведено, для забезпечення її прав можливо скасувати арешт в частинні заборони користування.

Керуючись ст.174 КПК України, слідчий суддя,

постановила:

Клопотання представника власника майна про скасування арешту майна задовольнити частково.

Скасувати арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 19 березня 2020 року, у кримінальному провадженні №0000111, а саме на: квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в частині заборони користування нею.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено о 12 годині 20 хвилин 19 листопада 2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1