УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2021 року cлідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження №0000737 від 18.06.2021 року, в порядку ст. 303 КПК України, -

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування скарги заявник вказує на те, що 18.06.2021 року у ОСОБА_4 було вилучено автомобіль марки «ГАЗ 24», 1972 року випуску, сірого кольору, державний номер НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію від нього, оскільки номер кузову автомобіля не відповідає марці «ГАЗ», а вварений номер від автомобіля марки «БМВ». За цим фактом до ЄРДР було внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України. Проте на вилучене у ОСОБА_4 майно арешт не накладався, у зв`язку з чим, майно підлягає поверненню власнику.

Від адвоката ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд скарги без його участі.

Прокурор та дізнавач в судове засідання не з`явились, про дату та час розгляду скарги були повідомлені належним чином.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося, на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши скаргу та долучені в її обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно ч. 1 ст. 303 КК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Стаття 41 Конституції України закріплює положення про те, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004р.).

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів часників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.

Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Разом з тим, ст.ст. 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Так, зі скарги та долучених матеріалів вбачається, що 18.06.2021 року 18.06.2021 року у ОСОБА_4 було вилучено автомобіль марки «ГАЗ 24», 1972 року випуску, сірого кольору, державний номер НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію від нього.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що арешт на транспортний засіб накладений не був, відсутнє рішення про накладення арешту на майно. Крім того, з моменту вилучення автомобіля пройшов тривалий час, протягом якого була можливість провести всі необхідні слідчі дії з майном, а ОСОБА_4 про підозру повідомлено не було.

З огляду на викладене, у органу досудового розслідування відсутні будь-які правові підстави для подальшого утримання тимчасово вилученого майна, створені умови тягнуть за собою порушення прав і законних інтересів власника майна, що суперечить положенням ст. 41 Конституції України, у зв`язку з чим скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 7, 16, 107, 167,169, 303-307 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження №0000737, в порядку ст. 303 КПК України - задовольнити.

Зобов`язати уповноваженого дізнавача Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області, який здійснює дізнання у кримінальному провадженні №0000737 від 18.06.2021 року, повернути автомобіль марки «ГАЗ 24», 1972 року випуску, сірого кольору, державний номер НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію від нього, ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1