Справа № 577/5813/21
Провадження № 1-кс/577/2000/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"03" грудня 2021 р. м. Конотоп

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Конотоп клопотання слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 про надання тимчасового доступу до документів, які містять охоронювану законом таємницю за матеріалами досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000832 від 22.11.2021 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 194 ч.2 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

02 грудня 2021 р. до суду надійшло клопотання слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області, погоджене з прокурором, про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей та документів оператора мобільного звязку ПрАТ ІНФОРМАЦІЯ_1 , що знаходиться АДРЕСА_1 , юридична адреса: АДРЕСА_2 , а саме: надати можливість ознайомитись з даними речами та документами та зробити відповідно оформлені копії документів ( в т.ч. з копіюванням на оптичний диск), в яких міститься інформація: про ІМЕІ-номер апарата мобільного зв`язку, який виходив на зв`язок з номерів НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , а також інформація щодо користувачів, що приймали та здійснювали дзвінки з вказаного апарату мобільного зв`язку, наданих їм телекомунікаційних послуг, у тому числі напрями їх пересування погодинно, з прив`язкою до місцевості та базових станцій із зазначенням адрес за період 16.00 год по 19.00 год 21.11.2021 р. включно, а саме інформація про: типи з`єднань (вхідні, вихідні дзвінки, SMS, MMS, GPRS, переадресація); дату, час та тривалість з`єднання; ідентифікаційні ознаки кінцевого обладнання ( абонента А)(абонентський, серійний, IMSI номери сім-картка, IMEI); ідентифікаційні ознаки терміналу, з яким відбувся сеанс зв`язку (абонент Б), з`єднання нульової тривалості; за наявності конкретної угоди або відповідної реєстрації надати відомості про абонента.

Необхідність надання тимчасового доступу до речей і документів слідчий повязує з розслідуванням кримінального провадження № 0000832 внесеного до ЄРДР 22.11.2021 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 194 ч.2 КК України.

Клопотання обгрунтовує тим, що 21.11.2021 р. близько 19.00 год. невстановлена особа проникла на територію господарства АДРЕСА_3 , умисно пошкодивши шляхом підпалу автомобіль Шевроле Нубіра д.н. НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_4 .

Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_4 повідомив, що на його думку до підпалу автомобіля можуть бути причетні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Допитана в якості свідка ОСОБА_7 повідомила, що вважає причетним до підпалу ОСОБА_6 , номер мобільного телефону НОМЕР_4 та ОСОБА_5 , номер мобільного телефону НОМЕР_5 .

З метою встановлення місця перебування абонентів НОМЕР_4 , НОМЕР_5 та хронометражу місця знаходження ОСОБА_5 , ОСОБА_6 під час вчинення злочину та перед його вчиненням, встановлення кола осіб, яким могли бути продані викрадені автомобільні запчастини, виникла необхідність у отриманні інформації по дзвінкам абонентів за період з 16.00 год. по 19.00 год. 21.11.2021 р. з метою подальшого аналізу, оскільки вказана інформація в роздруківках може встановити осіб, які б могли вчинити чи були причетними до вчинення злочину.

Значення для слідства має інформація, яка міститься в роздруківках по абонентському номеру щодо ІМЕІ апарата мобільного звязку, а також інформація щодо прийому чи здійснення дзвінків з вказаного номеру, наданих йому телекомунікаційних послуг у тому числі напрями його пересування погодинно, з привязкою до місцевості та базових станцій із зазначенням адрес в період часу з 16.00 год. по 19.00 год. 21.11.2021 р. включно. Оскільки дана інформація може розяснити, де знаходився абонент, коли та з ким він виходив на зв`язок, коло його зв`язків. Тому як згідно з вищевикладеною інформацію є у допитах свідків, є достатньо підстав, що ОСОБА_5 , ОСОБА_6 могли готуватися до вчинення даного злочину, шляхом планування дій. Також враховуючи те, що вищевказані особи неодноразово погрожували, як потерпілому ОСОБА_8 , так і його співмешканці ОСОБА_7 , з метою встановлення інших осіб, які вчинили та можуть бути причетними до вказаного злочину, подальшого використання даної інформації в якості доказів під час досудового розслідування в кримінальну провадженні і в інший спосіб її отримати не передбачається можливим.

В судове засідання слідчий СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримує та просить його задовольнити.

Представник ПрАТ ІНФОРМАЦІЯ_1 у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду клопотання був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив.

Слідчий суддя, дослідивши додані до клопотання матеріали та проаналізувавши докази на обґрунтування клопотання у їх сукупності, приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Ст.159 КПК України передбачено, що тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення. Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Відповідно до ч.1, ч.2 п.5 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, а тимчасовий доступ до речей і документів є один з видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно з п.7 ч.1 ст.162 КПК України відомості до яких просить доступ слідчий відносяться до документів які містять охоронювану законом таємницю, доступ до яких здійснюється в порядку тимчасового доступу до речей і документів, та відповідно до ст.159 КПК України здійснюється на підставі ухвали слідчого судді.

Відповідно до ч.5 ст.163 КПК України - слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Згідно з ч.6 ст.163 КПК України - слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Оцінюючи допустимість застосування пропонованих слідчим заходів забезпечення кримінального провадження, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Органи державної влади, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Основного Закону). Нормами ст. 31 Конституції України гарантується кожному таємниця листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції; винятки можуть бути встановлені лише судом у випадках, передбачених законом, з метою запобігти злочинові чи з`ясувати істину під час розслідування кримінальної справи, якщо іншими способами одержати інформацію неможливо.

Згідно зі ст. 9 Основного Закону чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Україною 17.07.1997 року ратифікована Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 1950), яка набрала чинності для України 11.09.1997 року. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У ст. 8 зазначеної Конвенції проголошено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Європейський суд у рішенні по «Бельгійській мовній справі» (« ІНФОРМАЦІЯ_2 ») від 23.07.1968 року зазначив, що ст. 8 Конвенції «має в основному на меті захист індивіда від свавільного втручання органів державної влади в його приватне і сімейне життя» що дало підстави для трактування «права на повагу», передбаченого п. 1 ст.8, перш за все як обов`язку невтручання держави у приватну сферу громадян.

У п.56 рішення у справі «Пантелеєнко проти України» («Panteleyenko v. Ukraine») від 29.06.2006 року, заява № 11901/02, Суд зазначив, що «…як зберігання державними органами інформації про особисте життя людини, так і її використання є порушенням права на повагу до особистого життя, гарантованого п. 1 ст. 8 Конвенції…».

З аналізу ст. 8 Конвенції, здійсненого в рішеннях Європейського суду по справах «Класс та інші проти Німеччини» від 06.09.1978 року та «Кемпбелл Крісті проти Сполученого Королівства» від 27.06.1994 року, випливає, що «поняття кореспонденції включає телефонні та телеканальні зв`язки», телефонні розмови входять в поняття «приватне життя» і кореспонденція», таємниця кореспонденції особи має такий самий ступінь правового захисту, як і особисте та сімейне життя та недоторканість житла.

Вимоги здійснення процесуального заходу «згідно із законом» і щодо його «необхідності в демократичному суспільстві» повинні виконуватись сукупно, а здійснюваний захід має переслідувати лише ту мету, яка згадана в п.2 ст. 8 Конвенції.

Зокрема, Європейський суд у пп.49-54 рішення у справі «Волохи проти України» від 02.02.2007 року, заява № 23543/02, відзначив, що «…втручання не може розглядатись як таке, що було здійснено «згідно із законом», оскільки законодавство… не визначає з достатньою чіткістю межі та умови органами влади дискреційних повноважень у сфері, про яку йдеться, і не передбачає достатніх гарантій захисту від свавілля…». Поняття «необхідності» втручання передбачає, що для такого втручання є нагальна суспільна потреба і що втручання пропорційне законній меті його здійснення (п.44 рішення Суду у справі «Кемпбелл проти Сполученого Королівства» від 25.03.1992 року, заява № 13590/88). Європейський суд не давав чіткого визначення вислову «необхідний у демократичному суспільстві», він дозволяє державам у межах власного розсуду визначати, що є необхідним за певних обставин; питання того, чи вийшла держава за межі розсуду, досліджується тією мірою, яка залежить від права, порушення якого стверджується, і серйозності втручання.

Також Конституційний Суд України в рішенні від 20.01.2012 року № 2-рп/2012 відзначив, що інформацією про особисте та сімейне життя особи є будь-які відомості та/або дані про відносини немайнового та майнового характеру, обставини, події, стосунки тощо, пов`язані з особою та членами її сім`ї…Така інформація про особу є конфіденційною; збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя. Таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Слідчий не зміг належним чином обґрунтувати необхідність вилучення інформації, якою володіє оператор телекомунікацій (мобільного зв`язку) і яка становить охоронювану законом таємницю, не зміг довести, у який спосіб має намір використати цю інформацію і яким чином потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права і свободи особи. Таке втручання в права та свободи невизначеної кількості громадян не є пропорційним переслідуваній меті здобуття доказів по одному лише кримінальному провадженню. Крім того, слідчий посилається як на докази причетності ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до злочину, що нібито останні погрожували потерпілому ОСОБА_4 та свідку ОСОБА_7 , при цьому слідчий доказів до клопотання ніяких не надав.

Слідчим не доведено, що вичерпані всі можливості для встановлення причетних до кримінального правопорушення осіб у інший спосіб.

Таким чином, вважаю за необхідне відмовити в задоволенні клопотання слідчого СВ Конотопського РВП ГНП в Сумській області про надання тимчасового доступу до документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Керуючись ст. ст. 132,159-164,166 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 про надання тимчасового доступу до документів, які містять охоронювану законом таємницю за матеріалами досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000832 від 22.11.2021 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 194 ч.2 КК України - відмовити.

Ухвала не оскаржується.

Слідчий суддяОСОБА_1