Єдиний унікальний номер № 285/543/21
Провадження № 1-кп/0285/216/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2022 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області
в складі: головуючої-судді ОСОБА_1 ,
за секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
за участі прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Новоград-Волинський кримінальне провадження № 285/543/21 (№ 0000030 внесене до ЄРДР 14.01.2021 року) за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новограда-Волинського Житомирської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня технічна, не працюючого, не одруженого, РНОКПП НОМЕР_1 , судимостей не має,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,
ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_4 систематично, в період часу із 16 вересня 2020 року по січень 2021 року, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчиняє домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_5 .
Так, ігноруючи факти притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення насильства, в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, та вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» ОСОБА_4 умисно, систематично, не маючи підґрунтя, вчиняє психологічне насильство по відношенню до своєї матері, яке виразилось у словесних образах, погрозах, висловлюваннях в її адресу словами нецензурної лайки, приниженні.
Так, за вчинення насильства в сім`ї протягом вказаного періоду часу на громадянина ОСОБА_4 неодноразово було складено протоколи про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та за вказані адміністративні правопорушення постановами Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_4 було притягнуто до адміністративної відповідальності.
Незважаючи на вищевикладене, ОСОБА_4 на шлях виправлення не стає та безпричинно, умисно, не маючи підґрунтя, продовжує вчиняти домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_5 .
Так, в ніч з 31.12.2020 року на 01.01.2021 року, точний час слідством не встановлено, ОСОБА_4 , маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, перебуваючи за місцем свого проживання, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, безпідставно створив словесний конфлікт з матір`ю ОСОБА_5 , який супроводжувався словесними образами, нецензурними словами та вимаганням грошей на спиртні напої.
Також, не зупиняючись на вчиненому, продовжуючи свої систематичні неправомірні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 14.01.2021 року близько 11-30 год., ОСОБА_4 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння за місцем свого проживання висловлював в адресу матері ОСОБА_5 слова образ, на зауваження матері заспокоїтися не реагував та погрожував у застосуванні фізичної сили, чим вчинив психологічне насильство.
Внаслідок згаданих протиправних дій з боку ОСОБА_4 потерпіла ОСОБА_5 зазнала психологічних страждань внаслідок словесних образ, погроз, приниження та залякування, що викликало у потерпілої побоювання за свою безпеку, емоційну невпевненість та нездатність захистити себе.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та суду пояснив, що повністю погоджується з викладеними обставинами в обвинувальному акті. Також пояснив, що розумів, що вчиняє кримінальні правопорушення, про вчинене жалкує та розкаюється.
Потерпіла в судовому засіданні пояснила, що син веде себе так лише в стані алкогольного сп`яніння. Також у неї є ціпок, вона сина приборкає. Одночасно просила суд призначити йому покарання не пов`язане з ізолюванням від суспільства, надіється, що він виправиться.
Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не піддавав сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, правильно розумів зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченого, а також у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції інших учасників судового провадження у зв`язку з чим, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого, а також дослідженням доказів, що стосуються особи обвинуваченого. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.
Таким чином виходячи з вищевикладеного та на підставі допиту обвинуваченого, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ст. 126-1 КК України як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства відносно ОСОБА_5 , з якою ОСОБА_4 перебував у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань потерпілої.
При вирішенні питання щодо призначення ОСОБА_4 покарання суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України, приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого діяння, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає щире каяття.
Обставинами, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи вищезазначене, ступінь суспільної небезпеки скоєного, обставини справи, з урахуванням вимог закону та передбачених цим законом санкцій, ставлення обвинуваченого до вчиненого, який вину визнав, у вчиненому щиро розкаявся, є особою, що судимостей не має, за місцем проживання характеризується посередньо, а також думку потерпілої, яка просила суд сина суворо не карати, суд приходить до переконання, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, та покарання у виді громадських робіт в межах санкцій ст. 126-1 КК України є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним кримінальних правопорушень у майбутньому.
Цивільний позов у справі не заявлений.
Процесуальні витрати відсутні.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Запобіжний захід в даному кримінальному провадженні не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 66-68 КК України, ст.ст. ч. 3 ст. 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України і призначити йому покарання у виді громадських робіт строком 200 (двісті) годин.
Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілій та прокурору.

Суддя