Справа №: 294/748/20
Провадження № 1-і/272/2/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2022 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі колегії:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судових засідань ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Андрушівка кримінальне провадження № 0000113 по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Андрушівського районного суду перебуває вказане кримінальне провадження. в якому відносно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, термін дії якого закінчується 15 січня 2022 року.
Оскільки в зазначені строки завершити розгляд справи не надається можливим, прокурор заявила клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою оскільки ризики, передбачені ст.177 КПК України, які давали підстави для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зменшились та не перестали існувати.
Обвинувачений заперечив проти клопотання прокурора, оскільки в пред`явленому обвинуваченні він не вважає себе винним.

Захисник щодо продовження запобіжного заходу покладався на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч.ч.1, 3 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
За змістом ст.199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.
Як вбачається з матеріалів справи, на досудовому розслідуванні відносно ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який судом продовжувався та термін дії якого закінчується 15.01.2022 року.
Судом враховано тяжкість та характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , яке є особливо тяжким проти життя та здоров"я особи. У зв"язку з цим продовжує існувати ризик, що обвинувачений, усвідомлюючи характер та міру покарання яке йому загрожує, у разі звільнення з-під варти може вжити заходів щодо ухилення від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Суд враховує також відомості про особу обвинуваченого, відсутність сталих соціальних зв`язків, оскільки обвинувачений не має сім`ї, місця роботи, до кримінальної відповідальності притягується не вперше.
Виходячи із практики Європейського суду з прав людини, при розгляді питання щодо обрання чи продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід враховувати і серйозність звинувачення та ризик втечі обвинуваченого. Крім цього, суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. При цьому суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, з моменту взяття обвинуваченого ОСОБА_6 під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання не змінилися обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід. Посилання обвинуваченого на відсутність його вини у вчиненнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України при вирішення даного клопотання не підлягає оцінюванню судом.

Враховуючи вищезазначене, а також обставини вчинення кримінального правопорушення,суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому,ставлення обвинуваченого до злочинута ризики, які були підставами для обрання та продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд дійшов висновку, що строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 підлягає продовженню на 60 днів, оскільки підстави, які були враховані при обранні йому такого запобіжного заходу та його продовженні, на даний час продовжують існувати, будь - яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу крім тримання під вартою в ході розгляду кримінального провадження судом не встановлено.

Виходячи із наведеного суд вважає, що клопотання прокурора є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 177, 183, 199, 331 КПК України, суд-

у х в а л и в:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, до 14 березня 2022 року.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Судді