Справа № 405/7963/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2021 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарях: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за участю прокурорів: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
потерпілої: ОСОБА_9 ,
захисника: ОСОБА_10 ,
представників Управління
з питань захисту прав дітей
Кропивницької міської ради: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
представників сектору
ювенальної превенції
відділу превенції патрульної поліції
Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області
ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15
законного представника
н/л обвинуваченого: ОСОБА_16 ,
неповнолітнього обвинуваченого: ОСОБА_17 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому кримінальне провадження внесене до єдиного реєстру досудових розслідувань за №0007751 від 12.09.2018 року відносно неповнолітнього ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, неодруженого, із початковою середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 29.12.2017 Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч.2 ст.186, ст.ст.75, 76, 104 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;
- 15.01.2021 Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч.2 ст.121, ч.1 ст.71 КК України до 7 років 3 місяців позбавлення волі. Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 22.09.2021 року вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 15.01.2021 року змінено, виключено з мотивувальної частини вироку суду врахування судом обставини, яка обтяжує покарання неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_17 та ОСОБА_18 вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, в решті вирок залишено без змін,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України

В С Т А Н О В И В:

Неповнолітній ОСОБА_17 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, за наступних обставин.

11.09.2018 року близько 22 годин 00 хвилин неповнолітній ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходився разом з потерпілою ОСОБА_9 , біля будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 . В цей час, неповнолітній ОСОБА_17 , побачив в правій кишені джинсових штанів, в які була одягнена потерпіла, мобільний телефон марки «Nokia 5250» чорного кольору. Розуміючи те, що мобільний телефон має певну вартість, у неповнолітнього ОСОБА_17 , виник умисел на відкрите викрадення вказаного майна. Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, повторно, переслідуючи мету власної наживи, з корисливих спонукань, неповнолітній ОСОБА_17 , витягнув з правої кишені джинсових штанів, в які була одягнена потерпіла ОСОБА_9 , мобільний телефон марки «Nokia 5250» імеі: НОМЕР_1 , чорного кольору, вартістю 237 гривень 30 копійок, та побіг до подвір`я будинку в якому він проживає, а саме по АДРЕСА_2 . Розуміючи те, що неповнолітній ОСОБА_17 , відкрито заволодів належним їй майном, потерпіла ОСОБА_9 почала бігти за ним, однак, потрапити до подвір`я будинку в якому проживає неповнолітній ОСОБА_17 , не представилось можливим. З місця вчинення злочину неповнолітній ОСОБА_17 зник, майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій матеріальних збитків на загальну суму 237 гривень 30 копійок.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений неповнолітній ОСОБА_17 вину у скоєному правопорушенні не визнав та пояснив, що 11.09.2018 близько 22:00 год. перебував вдома. Почувши як загавкала собака, він вийшов на вулицю. Побачив, що біля його двору сиділа потерпіла з телефоном. Він підійшов до неї. Після чого, вона віддала йому телефон, він його взяв, поклав до кишені та пішов у двір. Потерпіла щось крикнула йому у слід, однак, що саме він не почув. Коли приїхала поліція, він віддав їм мобільний телефон. Вказав, що з потерпілою раніше не мав ніяких відносин і чому вона його оговорює, не знає.

Незважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим неповнолітнім ОСОБА_17 , його вина підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, обсяг яких визначений з врахуванням думки учасників кримінального правопорушення, а саме:

- показами потерпілої ОСОБА_9 , згідно яких остання проживає на одному районі разом з обвинуваченим ОСОБА_17 , однак, ніяких відносин з ним раніше не підтримувала. 11.09.2018 року відпочивали компанією разом з ОСОБА_19 біля лавочки у них на районі. Коли всі розійшлися, то ОСОБА_17 запропонував їй пройтися, на що вона погодилась. Вони пішли по вулиці в бік його будинку, по дорозі розмовляли. Після чого, ОСОБА_17 витягнув її мобільний телефон з правої кишені джинсів і відразу побіг до себе у двір. Вона йому кричала в слід, щоб він повернув їй телефон, однак, він не зупинився. Вона викликала поліцію. Пізніше працівниками поліції їй надавалися телефони для впізнання, де вона впізнала свій телефон, який їй повернули. Вказала, що покарання обвинуваченому ОСОБА_17 залишає на розсуд суду.

- протоколом огляду місця події від 11.09.2018 року з фото таблицею до нього, в ході якого оглянуто відкриту ділянку місцевості, розташованої навпроти будинку АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_17 (а.к.п.11-12);

- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 19.09.2018 року, згідно якого серед 4 мобільних телефонів марки «Nokia», потерпіла ОСОБА_9 за зовнішніми пошкодженнями та за технічними характеристиками впізнала мобільний телефон марки «Nokia 5250» чорного кольору, який відкрито було викрадено з кишені її джинсів 11.09.2018 року (а.к.п.15-16);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 21.09.2018 року за участю потерпілої ОСОБА_9 , що мав відеофіксацію, диск з якою міститься при матеріалах кримінального провадження, та оглянутий в судовому засіданні 03.06.2021 року, під час якого остання розповіла щодо обставин, котрі мали місце 11.09.2018 року о 22:00 год. в АДРЕСА_2 , а саме: вона разом з ОСОБА_17 сиділи на лавочці, після чого, він запропонував її провести. Коли вони підійшли до будинку, де проживає ОСОБА_17 , то зупинились і розмовляли. В правій кишені її джинсів був телефон, і вона відчула, що ОСОБА_17 його витягнув і відразу забіг до подвір`я. В цей час, вона почала кричати: «що ти робиш?!». На подвір`я вийшла молодша сестра ОСОБА_17 , яку вона попередила, що якщо вони не повернуть їй мобільний телефон, то вона викличе поліцію. Так як, позитивного результату не було, вона пішла до магазину, де з телефону перехожого викликала поліцію. Коли працівники поліції прихали, вона написала заяву та детально описала, що сталося (а.к.п.17-21);

Щодо позиції сторони захисту з приводу того, що диск слідчого експерименту є неналежним доказом в порядку ст.290 ККПК України, оскільки не відкрився в судовому засіданні під час огляду, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.2 ст.104 КПК України у випадку фіксування процесуальної дії під час досудового розслідування за допомогою технічних засобів про це зазначається у протоколі.
Якщо за допомогою технічних засобів фіксується допит, текст показань може не вноситися до відповідного протоколу за умови, що жоден з учасників процесуальної дії не наполягає на цьому. У такому разі у протоколі зазначається, що показання зафіксовані на носії інформації, який додається до нього.
Так, у протоколі про проведення слідчого експерименту, проведеного 21.09.2018 року слідчим СВ Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області, за участю потерпілої ОСОБА_9 , вказано, що фіксування слідчого експерименту здійснювалось відеокамерою «Panasonic Full HD», про що заздалегідь повідомлено учасників експерименту.
Згідно протоколу старшого слідчого СВ Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області про знайомлення з матеріалами досудового розслідування від 12.11.2018 року, захиснику ОСОБА_10 , законному представнику ОСОБА_16 та н/л обвинуваченому ОСОБА_17 з дотриманням вимог статей 104, 106, 290 КПК України пред`явлено матеріали кримінального провадження на ознайомлення, з якими вони ознайомились 12.11.2018 року, про що поставили свої підписи, будь яких зауважень не надійшло.
Під час перегляду диску, що є додатком до протоколу проведення слідчого експерименту, в судовому засіданні 13.11.2020 року, встановлено, що диск має пошкодження. Після чого, в судовому засіданні, яке відбулося 03.06.2021 року прокурором надано копію диску слідчого експерименту, що мав місце 12.11.2018 року, який був оглянутий.
Відповідно до ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», ДСТУ 7157:2010, затверджений наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 11.03.2010 №8 «Інформація та документація. Видання електронні Основні види та вихідні відомості», електронним є документ, де інформація подана у формі електронних даних і для використання якого потрібні засоби обчислювальної техніки. Диски як матеріальні носії є способом збереження інформації з електронного документа, головною особливістю якого є відсутність жорсткої прив`язки до конкретного матеріального носія, де оригінал електронного документа може існувати на різних носіях, оскільки відповідно до Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» у випаду його зберігання на кількох електронних носіях інформації кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа.

Суд вказує, що захисником не долучено будь яких доказів того, що наданий прокурором оптичний диск із записом слідчого експерименту за участю потерпілої створений в інший час чи спосіб або за інших обставин.
Сторона захисту в цьому кримінальному провадженні не зверталася до суду з клопотанням про витребування та дослідження в судовому засіданні первинного носія відеозапису, за допомогою якого він був виготовлений. Відеозапис був відтворений в судовому засіданні та з огляду на те, що учасники провадження в порядку ст. 242 КПК України не заявили клопотання про проведення судово технічної експертизи, досліджених судом електронних документів, зміст відеозапису не викликав обґрунтованих сумнівів в його достовірності.

- протоколом огляду місця події від 19.09.2018 року, в ході якого, за участі свідка - опікуна ОСОБА_16 , н/л ОСОБА_17 в приміщенні службового кабінету №416 Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області, що по вул. Вокзальній, 58, м. Кропивницький, оглянуто мобільний телефон марки «Nokia 5250» чорного кольору, який наданий ОСОБА_16 . Остання пояснила, що даний мобільний телефон забрала у свого онука н/л ОСОБА_17 . В ході ОГМ мобільний телефон марки «Nokia 5250», чорного кольору, вилучено (а.к.п.23);

- протоколом огляду предмету від 27.09.2018 року, згідно якого слідчим Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області оглянуто мобільний телефон марки «Nokia 5250», з серійним номером НОМЕР_2 , чорного кольору, з ознаками пошкодження, а саме: потертості на екрані та корпусі, а також відсутності кришки заднього корпусу. З верху екрану міститься напис білими літерами «Nokia» (а.к.п.24);

- висновком судової товарознавчої експертизи №4487/18-27 від 08.11.2018 року, згідно якого ринкова вартість не представленого на експертизу мобільного телефону марки «Nokia 5250», який був придбаний новим у 2010 році за грошові кошти в сумі 500 гривень на момент викрадення перебував у технічно справному стані, станом цін на 12.09.2018 року, складала 237,30 грн. (а.к.п.32-34);

Приведені вище та дослідженні судом докази є належними та допустимими, оскільки отримані органом досудового розслідування згідно з вимогами Кримінального процесуального законодавства України та містять в собі фактичні дані, які вказують на місце, час, спосіб вчинення неповнолітнім ОСОБА_17 , інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення.

Оцінюючи вище приведені докази, як кожен окремо так і в їх сукупності між собою, суд відмічає відсутність в них протиріч і констатує повну узгодженість та достатність для встановлення винуватості неповнолітнього ОСОБА_17 .

Згідно положень ст.186 КК України грабіж це відкрите викрадення чужого майна. При цьому викрадення вважається відкритим, якщо воно вчинюється у присутності власника майна або особи, у віданні чи під охороною якої перебуває майно, і винний усвідомлює, що ці особи розуміють сутність його злочинних дій. Грабіж вважається закінченим з моменту заволодіння майном. Таким моментом визнається поява у злочинця реальної початкової можливості розпорядитися вилученим майном (винести, передати іншим особам тощо).

Твердження обвинуваченого ОСОБА_17 про те, що він не мав умислу заволодіти мобільним телефоном потерпілої та те, що остання сама віддала йому мобільний телефон спростовуються показами потерпілої ОСОБА_9 , наданими безпосередньо в судовому засіданні, які є логічними, послідовними, детальними щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, та повністю узгоджуються з показами, наданими нею під час проведення слідчого експерименту від 21.09.2018 року.
З огляду на викладене, суд критично ставиться до наданих в судовому засіданні показань обвинуваченого ОСОБА_17 та вважає їх такими, що надані з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Суд кваліфікує діяння неповнолітнього ОСОБА_17 за ч.2 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вичинений повторно.

Відповідно до вимог ст.65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду № 8 від 12.06.2009 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», покарання, призначене судом, має бути необхідним і достатнім для виправлення засуджених та попередження вчинення ними нових злочинів.
Так, вирішуючи питання щодо призначення покарання неповнолітньому ОСОБА_17 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Неповнолітній ОСОБА_17 будучи раніше судимим вчинив тяжкий злочин, за місцем проживання характеризується посередньо, за місцем навчання ДЗ (ПТ)О «ДПБЛ» характеризується негативно, має пропуски без поважних причин, навчається на середньому рівні, на уроках не завжди працює добросовісно. Згідно довідки Управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького №489 від 24.09.2018 ОСОБА_17 перебуває на обліку дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування з 13.10.2017.На обліку в КЗ «Обласний наркологічний диспансер» не перебуває. Згідно довідки КЗ «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня» ОСОБА_17 в 2013 році знаходився на стаціонарному лікуванні з приводу легкої розумової відсталості, з емоційно вольовою недостатністю.

Згідно висновку судово психіатричного експерта №379 від 12.10.2018 року ОСОБА_17 в момент скоєння правопорушення страждав і в даний час страждає легкою розумовою відсталістю з емоційно вольовими порушеннями. Проте ступінь розумового недорозвинення у ОСОБА_17 така, що не позбавляла його можливості усвідомлювати свої дії та розумно керувати ними. Підпадає під дію ст.19 ч.1 КК України. У відношенні інкримінованого йому діяння ОСОБА_17 слід вважати осудним. Застосування заходів медичного характеру не потребує.
Згідно акту обстеження умов проживання служби у справах дітей ВК КМР від 12.06.2018 року неповнолітньому ОСОБА_17 створені належні умови проживання, неповнолітній проживає сумісно з бабусею ОСОБА_16 .
Згідно досудової доповіді про обвинуваченого у кримінальному провадженні, наданої сектором ювенальної пробації Фортечного районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Кіровоградській області ОСОБА_17 проживав разом із опікуном бабусею ОСОБА_16 , молодшим братом та сестрою. Умови проживання задовільні. Має добрі стосунки у сім`ї, допомагає бабусі по господарству, при можливості намагається підробити. Відносини в сім`ї базуються на загальних засадах. ОСОБА_17 характеризується як людина активна, легко іде на контакт та підтримує бесіду, може різко відреагувати на критику, схильний до вербальної агресії, іноді може втрачати контроль над емоціями. Розуміє свій вчинок та наслідки. За місцем проживання характеризується позитивно.Згідно з висновком органу пробації результати оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення відносно обвинуваченого показали середній рівень ризику небезпеки для суспільства.

Обставиною, пом`якшуючою покарання неповнолітнього ОСОБА_17 , у відповідності до ст.66 КК України, є вчинення злочину неповнолітнім.
Обставин, обтяжуючих покарання неповнолітнього ОСОБА_17 , у відповідності до ст.67 КК України, судом не встановлено.

При прийнятті процесуального рішення суд також бере до уваги висновки представників служби у справах дітей Кіровоградської міської ради та представника Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області, пояснення законного представника.

Згідно пояснень представника Управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького ОСОБА_17 є дитиною, позбавленою батьківського піклування: батько помер, а мати позбавлена батьківських прав, знаходився на обліку як такий, що перебуває у складних життєвих обставинах. Проживає разом с бабусею, молодшим братом та сестрою. Періодично проходить лікування у психіатричній лікарні та навчався в спеціалізованій школі.

Представник сектору ювенальної превенції відділу превенції патрульної поліції Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області вказав, що ОСОБА_17 перебував на обліку в поліції, як особа, що вчинила злочин. З останнім постійно проводилися профбесіди, однак, до позитивного результату вони не призвели, оскільки ОСОБА_17 на шлях виправлення не став.
Законний представник вказала, що ОСОБА_17 в 13 років залишився сиротою. Вона стала опікуном йому та ще двом онукам, підтримки в неї не було. Вказала, що на ситуацію, яка склалась вплинуло те, що у ОСОБА_20 помер батько, а мати позбавлена батьківських прав.

Беручи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного неповнолітнім ОСОБА_17 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, враховуючи, що останній раніше судимий, на шлях виправлення не став та знову вчинив злочин, вину у якому не визнав повністю, суд вважає, що виправлення та перевиховання останнього можливе з призначенням покарання в межах санкції ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі, що на думку суду є необхідним та достатнім для попередження вчинення неповнолітнім ОСОБА_17 нового кримінального правопорушення та його перевиховання.

Беручи до уваги той факт, що обвинувачений неповнолітній ОСОБА_17 після винесення вироку Ленінським районним судом м. Кіровограда від 15.01.2021 року, зміненого ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 22.09.2021 року в частині врахування судом обставини, яка обтяжує покарання, згідно до якого визнаний винним за ч.2 ст.121, ч.1 ст.71 КК України, винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, суд вважає необхідним призначити неповнолітньому ОСОБА_17 покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, за правилами ч.4 ст.70 КК України і остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі.

Цивільний позов у кримінальному провадженню не заявлений.
Долю речових доказів, суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Витрати за проведення експертного дослідження в сумі 715 гривень підлягає стягненню з ОСОБА_17 на користь держави.
Керуючись ст.ст. 368, 371, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_17 визнати винним за ч.2 ст. 186 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 /п`ять/ років.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного за даним вироком, більш суворим покаранням, призначеного за вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 15.01.2021 року, зміненого ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 22.09.2021 року, остаточно призначити покарання у виді 7 /семи/ років 3 /трьох/ місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_17 до вступу вироку в закону силу обрати тримання під вартою - взявши останнього під варту в залі судового засідання.
Строк відбування покарання ОСОБА_17 рахувати з 15.05.2019.
Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.
Речовий доказ: мобільний телефон марки «Nokia 5250», з серійним номером НОМЕР_2 , чорного кольору, переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_9 залишити останній як їй належний.

Стягнути з ОСОБА_17 на користь держави судові витрати в сумі 715 /сімсот п`ятнадцять/ гривень.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський райсуд м. Кіровограда протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_21