№ провадження 1-кс/495/3112/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 грудня 2021 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 ;
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Білгород-Дністровському клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУ НП в Одеській ОСОБА_6 , поданого в рамках кримінального провадження №0001520 від 22.12.2021, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білгород-Дністровський Одеської області, громадянина України, українця, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

24.12.2021 слідчий СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001520 від 22.12.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.
1. - Виклад обставин, зазначених в клопотанні.
23.12.2021 приблизно о 12 годині 30 хвилин, точний час в ході проведення досудового розслідування встановити не надалось можливим, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, зайшли до приміщення «Hookan bar», який розташований по вул. Олімпійська, 23 в м.Білгород-Дністровський Одеської області.
Знаходячись в приміщені «Hookan bar» ОСОБА_4 та ОСОБА_7 усвідомлюючи, що в приміщені вказаного бару знаходяться інші відвідувачі та персонал, з хуліганських мотивів, безпричинно, з метою грубого порушення громадського порядку та мотивів явної неповаги до суспільства, почали висловлюватися нецензурною лайкою в адресу оточуючих.
З метою припинення хуліганських дій до ОСОБА_4 та ОСОБА_7 до них підійшов ОСОБА_8 , який почав заспокоювати останніх. Однак ОСОБА_4 та ОСОБА_7 продовжуючи свої злочинні дії з мотивів явної неповаги до суспільства, грубо порушуючи громадський порядок, який супроводжувався особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, знаходячись в приміщенні «Hookan bar», в якому були відвідувачі, розпочали кидати в ОСОБА_8 скляні пляшки з алкогольними напоями та камінням.
Реалізуючи свої хуліганські дії ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , спричинили тілесні ушкодження ОСОБА_9 , який знаходився в приміщені бару та намагався заспокоїти останніх, та в подальшому ногами пошкодили вікна та двері приміщення, спричинили в барі безлад, тим самим припинили повсякденну його роботу.
Дії ОСОБА_7 та ОСОБА_4 тривали біля 40 хвилин, виразились в порушенні громадського порядку, суспільної моралі, явної неповаги до суспільства, та супроводжувались особливою зухвалістю і винятковим цинізмом, ігноруванням існуючих в суспільстві елементарних правил поведінки.
23 грудня 2021 на підставі зібраних у кримінальному провадженні доказів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Білгород-Дністровський Одеської області, громадянину України, українцю, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України.
Підозра у вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними на даний час в кримінальному провадженні доказами, а саме: результатами огляду місця події; показаннями потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ; показами свідків; іншими матеріалами кримінального провадження.
Допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 296 КК України визнав.
22.12.2021 ОСОБА_4 було затримано та поміщено до Білгород-Дністровського ІТТ в порядку ст. 208 КПК України.
Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєні нетяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у вигляді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на строк до чотирьох років, а також той факт, що жоден з більш м`яких заходів не зможе запобігти вказаним ризикам слідчий просив застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту.
2. - Позиції сторін.
Прокурор в судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підтримав, просив задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_4 та його адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просили застосувати більш м`який запобіжний захід.
3. - Мотивація суду.
Вивчивши матеріли клопотання, заслухавши думку учасників процесу, приходжу до наступного.
Відповідно до положень ст.176 КПК України передбачені такі види запобіжних заходів: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.
Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.
Згідно зі ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК України.
Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.
3.1 - Наявність обґрунтованої підозри.
23 грудня 2021 в рамках кримінального провадження №0001520 на підставі зібраних у кримінальному провадженні доказів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Білгород-Дністровський Одеської області, громадянину України, українцю, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України.
Підозра у вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними на даний час в кримінальному провадженні доказами, а саме: результатами огляду місця події від 22.12.2021; протоколом допиту потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 від 22.12.2021; показами свідків; іншими матеріалами кримінального провадження.
Допитаний 23.12.2021 в якості підозрюваного ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 296 КК України визнав.
22.12.2021 ОСОБА_4 було затримано та поміщено до Білгород-Дністровського ІТТ в порядку ст. 208 КПК України.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення (ч.2 ст.177 КПК України). Оскільки в процесуальному законодавстві немає чіткого визначення обґрунтованої підозри, слідчий суддя звертається до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права в Україні (ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.2 ст. 8 КПК України). Обґрунтована підозра - це стандарт доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (стандарт, визначений у Рішенні у справі Fox, Campbell and Hartley проти Сполученого Королівства від 30 серпня 1990 року, заяви № 12244/86, 12245/86, 12383/86, параграф 32). Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку (Рішення Великої Палати у справі Merabishvili проти Грузії від 28 листопада 2017 року, заява № 72508/13, параграф 184). Тому, цей стандарт доказування є досить низьким - необхідно встановити чи наявні (або відсутні) факти чи інформація, що в сукупності може переконати слідчого суддю в тому, що особа могла вчинити кримінальне правопорушення.
Отже, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення було доведено ознаки можливого складу злочину. Надані достатні підстави для наявності обґрунтованої підозри стосовно вчинення ОСОБА_4 дій, що кваліфікуються за ч. 2 ст. 296 КК України.
3.2 - Наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України і на які вказує слідчий чи прокурор.
Слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий (п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України).
Так слідчим було зазначено, що відносно підозрюваного ОСОБА_4 існують зазначені в п.п. 1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України ризики, а саме:
- може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, бажати уникнути кримінальної відповідальності та подальшого відбуття покарання;
- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
- незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні;
- вчинити інше більш тяжке кримінальне правопорушення.
На думку слідчого, зібрано достатні докази того, що лише застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту забезпечить його належну процесуальну поведінку, оскільки підозрюваний, будучи обізнаним про те, що він скоює кримінальне правопорушення, усвідомлюючи його суспільну небезпеку, в подальшому може перешкоджати кримінальному провадженню та сприяти настанню зазначених вище ризиків.
Відповідно до ч.1 ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Так адвокатом у судовому засіданні було зазначено, що підозрюваний ОСОБА_4 офіційно працевлаштований, працює в м.Одеса.

Оцінюючи питання про ризик втечі ЄСПЛ зазначає,що він має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v.Moldova (Бекчиєв проти Молдови) §58).
Стосовно загрози втечі, практика ЄСПЛ виходить з того, що можливість жорстокого засудження є недостатньою для виправдання тримання під вартою. При цьому загроза втечі не випливає з простої можливості для обвинуваченого перетнути кордон держави. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно доказувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейних зв`язків, будь яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці.
Відповідно до правової позиції Європейського суду відсутність в особи роботи та сім`ї не є доказом того, що вона може схилиться до вчинення нових злочинів. Так само як і сама по собі відсутність постійного місця роботи не є доказом того, що особа зникне (Пшевечерський проти Росії від 24 травня 2003 року).
З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим у клопотанні не доведені усі зазначені ним ризики, у зв`язку із чим, оцінивши в сукупності всі докази, надані сторонами кримінального провадження та обставини, передбачені, ст. 178 КПК України, з урахуванням даних про особу підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку про не обґрунтованість зазначених ризиків.
3.3 - Недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчим у клопотанні зазначено, що обрання більш м`якої міри запобіжного заходу до підозрюваного у вигляді особистого зобов`язання та особистої поруки не є доцільним, оскільки може призвести до вчинення підозрюваним інших більш тяжких кримінальних правопорушень, однак жодних конкретних доказів стороною обвинувачення не наведено.
Також слідчим наголошено, що у разі обрання запобіжного заходу у вигляді арешту, необхідним є покладення на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
- прибувати до слідчого Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , прокурора, слідчого судді та суду за викликом;
- не відлучатися за межі населеного пункту де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду, що обґрунтовується необхідністю працівникам органу внутрішніх справ здійснювати профілактичний нагляд за ОСОБА_4 для недопущення здійснення ним інших кримінальних правопорушень;
- утриматись від спілкування зі свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні.
Не погоджуючись з викладеним у клопотанні, слідчий суддя зазначає, що з урахуванням визнання підозрюваним своєї вини, зважаючи на те, що ОСОБА_4 офіційно працевлаштований, з огляду на те, що прокурором не доведено обставин, передбачених п.3 ч.1 ст.194 КПК України, а саме недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання слідчого та застосування більш м`якого запобіжного заходу підозрюваному, ніж той, який зазначений у клопотанні, а саме особистого зобов`язання.
Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 193, 194, 196, 376 КПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволені клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУ НП в Одеській ОСОБА_6 , поданого в рамках кримінального провадження №0001520 від 22.12.2021 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.
Застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання в межах строку досудового розслідування, тобто до 23.02.2022 року включно.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області, прокурора, або суду за першим викликом;
- не відлучатися за межі Одеської обалсті;
- утриматися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що у разі невиконання зазначених обов`язків до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області, який здійснює досудове розслідування у даному кримінальному провадженні.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її винесення.

Слідчий суддя ОСОБА_1