У Х В А Л А
Іменем України

07 вересня 2021 року слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши клопотання слідчого Деснянського УП ГУНП у м. Києві про арешт майна

ВСТАНОВИВ:
07 вересня 2021 року до Деснянського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого Деснянського УП ГУНП у м. Києві, погоджене прокурором Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, при проведенні огляду приміщенні МАФ по АДРЕСА_1 , в ході огляду ділянки місцевості по АДРЕСА_1 та при проведенні особистого обшуку затриманого в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_4 , по матеріалам кримінального провадження №0002315 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст.187 ч.3 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий вказує, про те, що в провадженні Деснянського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 187 ч. 3 КК України. Відповідно до матеріалів досудового розслідування та витягу з кримінального провадження встановлено, що 03.09.2021 року приблизно о 18 год. 20 хв. ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 проник до торгівельного МАФ та під погрозою предмета, схожого на ніж, вчинив розбійний напад на громадянку ОСОБА_6 , заволодівши коштами ФОН « ОСОБА_7 », та з місця вчинення кримінального правопорушення зник.

В ході досудового розслідування 03.09.2021 року було проведено огляд приміщенні МАФ по АДРЕСА_1 , огляд ділянки місцевості по АДРЕСА_1 та особистий обшук затриманого в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_4 , під час яких було вилучено майно, перелік якого зазначено в клопотанні. Вказані речі є тимчасово вилученим майном, а тому слідчий просить накласти арешт на вищевказане тимчасово вилучене майно.

Дослідивши клопотання, долучені до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 167 КПК України тимчасово вилученим майном є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися то розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Згідно ст.236 ч.7 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відноситься до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
Відповідно до ст.172 ч.3 КПК України, слідчий суддя, суд встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст.171 цього Кодексу, повертає його прокурору для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Клопотання слідчого не відповідає вимогам ст.171 КПК України та підлягає поверненню прокурору оскільки у вступній частині клопотання зазначено «слідчий Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 », в той час як клопотання підписав «слідчий СВ Деснянського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_9 ». Крім того, до клопотання слідчим не долучено оптичний диск з відеозаписом проведених обшуків, який зазначено в додатках до клопотання. Також слідчий суддя звертає увагу на порушення слідчим вимог ст 171 ч. 5 КПК України.

Оскільки клопотання про арешт майна подано слідчим без додержання вимог ст. 171 КПК України, суд вважає що існують підстави для повернення клопотання прокурору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170,171,172 КПК України,

УХВАЛИВ:
Повернути прокурору Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 клопотання слідчого Деснянського УП ГУНП у м. Києві про накладення арешту на тимчасово вилучене майно в кримінальному провадженні №0002315.

Надати прокурору для усунення недоліків строк в сімдесят дві години.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя