КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-кп/824/1289/2021 Головуючий у суді першої інстанції ОСОБА_1
№ 362/7134/18
Категорія КК: п. 12 ч. 2 ст. 115 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду
в складі: головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретарів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження по обвинуваченню
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Калинівка Васильківського р-ну Київської обл., який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 04.04.2018 за ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 185, ст. 70, ст. 75 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125; п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Очеретня Погребищинського р-ну Вінницької обл., який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125; п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України,

У С Т А Н О В И Л А:

Вироком Обухівського районного суду Київської області від 20 грудня 2019 року ОСОБА_9 визнано винними у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125; п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, та призначено покарання за ч. 2 ст. 125 КК України у виді 1 року обмеження волі; за п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України у виді 12 років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_9 покарання у виді 12 років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 04.04.2018, та остаточно призначено ОСОБА_9 покарання у виді 14 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Цим же вироком, ОСОБА_10 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125; п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, та призначено покарання за ч. 2 ст. 125 КК України у виді 1 року обмеження волі; за п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України у виді 10 років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_10 покарання у виді 10 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 визнано винними у тому, що вони, за попередньою змовою між собою групою осіб умисно протиправно заподіяли смерть ОСОБА_13 , а також заподіяли ОСОБА_14 легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я за наступних обставин.

07.06.2018, в період часу з 19 год. 00 хв. по 20 год. 00 хв., обвинувачені знаходились в нежилому, занедбаному приміщенні колишньої теплиці, розташованого на відстані близько 300 метрів від будинку АДРЕСА_4 , де спільно з ОСОБА_13 розпивали спиртні напої. На ґрунті конфлікту між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з одного боку та ОСОБА_13 з іншого боку з приводу загибелі кума ОСОБА_9 , через мовчазну згоду обвинувачені вступили між собою в змову на умисне позбавлення життя ОСОБА_13 . Діючи спільно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 витягнули ОСОБА_13 , тримаючи його за одяг, з вказаного приміщення та посадили на поріг, де одразу почали наносити тілесні ушкодження останньому. ОСОБА_9 кулаком наніс один удар в обличчя ОСОБА_13 та не менше чотирьох ударів взутою ногою у ділянку тулубу та нижніх кінцівок ОСОБА_13 . В цей час ОСОБА_10 , для подолання опору ОСОБА_13 , з метою полегшити заподіяння йому смерті ОСОБА_9 тримав голову останнього.

Після цього ОСОБА_10 , реалізуючи спільний з ОСОБА_9 умисел, спрямований на позбавлення життя ОСОБА_13 , наніс останньому не менше чотирьох ударів кулаками в область голови та обличчя, а також не менше чотирьох ударів взутою ногою в тулуб потерпілого ОСОБА_13 , який від вказаних ударів упав на правий бік та опинився в положенні лежачи на землі. ОСОБА_9 , в цей час діючи узгоджено для позбавлення життя потерпілого, за допомогою відшуканого у вищевказаному приміщенні колишньої теплиці предмету, ззовні схожого на сокиру, умисно завдав не менше семи ударів боковою тупою його частиною в область голови та обличчя ОСОБА_13 , а також в ділянки верхніх та нижніх кінцівок в той час, як ОСОБА_10 з метою подолання опору потерпілого, своїми руками тримав останнього за голову, полегшуючи таким чином ОСОБА_9 нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_13 . В результаті дій обвинувачених ОСОБА_13 заподіяно легкі тілесні ушкодження, легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості та тяжке тілесне ушкодження. Від отриманого тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_13 помер на місці пригоди.
Крім того, у вказаний вище час та місці, обвинувачені, залишивши непритомним ОСОБА_13 , підійшли до ОСОБА_14 , який знаходився в положенні сидячи по відношенню до входу в зазначене вище приміщення, почали наносити йому тілесні ушкодження. Так, ОСОБА_9 наніс ОСОБА_14 близько шести ударів кулаком в область голови, близько чотирьох ударів в область голови боковою тупою стороною предметом схожим на сокиру. В цей час ОСОБА_10 тримав своїми руками за голову ОСОБА_14 задля полегшення ОСОБА_9 наносити удари. Після цього ОСОБА_10 наніс ОСОБА_14 близько трьох ударів правою рукою в область голови та обличчя та два удари ногою в ліву частину тулуба ОСОБА_14 . В результаті спільних дій обвинувачених, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 спричинено ОСОБА_14 легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розгляд його здоров`я, тривалістю менше 21 доби, але більше 6 діб.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_11 просить скасувати вказаний вирок в частині визнання винуватим ОСОБА_10 та закрити кримінальне провадження відносно його підзахисного.
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, захисник вказує про незаконне визнання винуватим ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 125; п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, оскільки він не скоював інкримінованих йому кримінальних правопорушень, суд не прийняв до уваги його показання та показання ОСОБА_9 , не звернув належної уваги на відсутність доказів змови між обвинуваченими, на відсутність мотиву для скоєння інкримінованих йому кримінальних правопорушень. Апелянт вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.
Так, захисник вважає, що судом не надано належної правової оцінки показанням обвинувачених. ОСОБА_10 неодноразово зазначав суду та слідству, що раніше не знав ні обвинуваченого ОСОБА_9 , ні потерпілих, а тому не мав жодного умислу на позбавлення життя чи спричинення тілесних ушкоджень їм. ОСОБА_10 навпаки намагався застерегти ОСОБА_9 від насильницьких дій по відношенню до потерпілих, закривав своїм тулубом їх, від чого на його одязі могли бути сліди крові ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .
Натомість суд, на думку захисника, необґрунтовано прийняв до уваги показання єдиного очевидця події ОСОБА_14 . Останній, будучи допитаним слідчим суддею, в порядку ст. 225 КПК України, вказував, що ОСОБА_10 не наносив йому тілесних ушкоджень та не погрожував вбити ОСОБА_13 . Однак суд невірно оцінив показання ОСОБА_14 . Крім того, суд не звернув належної уваги на показання його підзахисного в частині того, що через страждання ОСОБА_14 на розумову відсталість (олігофренію в ступені легко вираженої дебільності), він міг, під впливом правоохоронних органів оговорити ОСОБА_10 .
Крім того, на думку сторони захисту, за версією суду, ОСОБА_10 повинен був тримати голову ОСОБА_13 щоб полегшити ОСОБА_9 процес нанесення тілесних ушкоджень за допомогою сокири. Проте суд не спростував доводи захисника щодо неможливості такої версії через фізіологічно великі рухи обвинуваченого, який би фактично закрив повністю голову потерпілих.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_12 просить змінити вказаний вирок в частині визнання винуватим ОСОБА_9 за п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, перекваліфікувавши його дії на ч. 2 ст. 121 КК України та призначити йому покарання в межах санкції вказаної статті.
Захисник обґрунтовує свої вимоги тим, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, судом невірно застосовано законодавство України про кримінальну відповідальність.
На думку захисника, дослідженими судом доказами спростовується наявність у ОСОБА_9 умислу на заподіяння смерті ОСОБА_13 . Даними комісійної судово-медичної експертизи № 98 від 30.09.2019 не встановлено від якого саме тілесного ушкодження помер ОСОБА_13 . Остання містить перелік численних тілесних ушкоджень, які наносились безсистемно, хаотично по всьому тілу, що свідчить про умисел на нанесення тяжких тілесних ушкоджень, а не на позбавлення його життя. Крім того, показання обвинувачених що ОСОБА_13 лежав на землі непритомний, тобто був живий, коли вони його залишили, а помер через деякий час, на думку захисника, також свідчать про відсутність умислу на вбивство. Встановлена судом нібито мовчазна змова обвинувачених на вбивство ОСОБА_13 , з огляду на те, що ОСОБА_10 раніше не знав ні обвинуваченого, ні потерпілих, також є помилковою. Інших доказів наявності такої змови стороною обвинувачення не надано. Так само, на думку захисника, дослідженим судом доказами не підтверджується нанесення тілесних ушкоджень обома обвинуваченими.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_15 , не оспорюючи фактичні обставини та правову кваліфікацію дій обвинувачених, просить скасувати вирок в частині призначеного покарання, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю ступеню тяжкості скоєних кримінальних правопорушень особам обвинувачених внаслідок м`якості. Ухвалити новий вирок, яким визнати винними ОСОБА_9 та ОСОБА_10 /кожного/ у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125; п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, та призначити ОСОБА_9 покарання за ч. 2 ст. 125 КК України у виді 2 років обмеження волі; за п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України у виді 14 років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_9 покарання у виді 14 років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 04.04.2018, та остаточно призначити ОСОБА_9 покарання у виді 15 років позбавлення волі без конфіскації майна.

ОСОБА_10 призначити покарання за ч. 2 ст. 125 КК України у виді 2 року обмеження волі; за п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України у виді 14 років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_10 покарання у виді 14 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги прокурор вказує про порушення судом ст. 65 КК України, оскільки призначене покарання не сприятиме досягненню мети покарання. На думку прокурора судом не враховано належним чином особу ОСОБА_9 , який вчинив особливо тяжке кримінальне правопорушення проти життя та здоров`я особи під час іспитового строку, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, негативно характеризується. ОСОБА_10 хоч і не притягувався раніше до кримінальної відповідальності, проте фактичні обставини справи, спосіб вчинення злочину, результатом якого стала смерть людини, відсутність щирого каяття та визнання вини свідчить про підвищену суспільну небезпеку обвинуваченого.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу сторони обвинувачення та заперечив проти задоволення апеляційних скарг сторони захисту, захисників ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які підтримали подані стороною захисту апеляційні скарги та заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинувачених, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що подані апеляційні скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні умисного вбивства ОСОБА_13 за попередньою змовою групою осіб, тобто скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України та спричинення умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, ОСОБА_14 , тобто скоєнні криімнального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України обґрунтовані, відповідають фактичним обставинам провадження і підтверджені наявними доказами, які перевірялися судом першої інстанції в ході судового розгляду.
Вина ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , всупереч доводам апеляційних скарг сторони захисту, підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_14 , даними протоколу огляду місця події від 08.06.2019, висновками експерта № 155 від 12.09.2018, № 193 від 14.09.2018, № 278 від 18.10.2018, якими підтверджується виявлення трупа ОСОБА_13 в смт Калинівка Васильківського району Київської області, з численними тілесними ушкодженнями, даними протоколів проведення слідчих експериментів від 12.06.2018 за участю ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , даними протоколу проведення слідчого експерименту від 19.06.2018 за участю потерпілого ОСОБА_14 , даними численних експертиз, кожній з яких була надана належна правова оцінка, а також іншими доказами.
Зазначені докази докладно викладені у вироку суду першої інстанції, оцінені в сукупності.
Так, потерпілий ОСОБА_14 , надаючи показання слідчому судді в порядку ст. 225 КПК України, які були досліджені в судовому засіданні в суді першої інстанції вказував, що 07 червня 2018 року у вечірній час йому та ОСОБА_13 обвинуваченими наносилися численні тілесні ушкодження на території теплиць в смт Калинівка Васильківського району Київської області. Коли потерпілий прийшов до приміщення вказаних теплиць, то побачив там ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_13 , які розпивали спиртні напої. В подальшому ОСОБА_9 повідомив, що заб`є обох до смерті, після чого почав наносити удари руками в область голови та тулуба ОСОБА_13 , а ОСОБА_10 в цей час тримав його за голову. В подальшому ОСОБА_9 , за допомогою тупої частини сокири, почав наносити удари в область голови та колін, тулуба ОСОБА_13 від чого останній втратив свідомість. Потім обвинувачені почали наносити тілесні ушкодження ОСОБА_14 руками та ногами в різні частини тіла. Коли вони пішли, потерпілий ліг спати біля ОСОБА_13 , який в свідомість не приходив. Наступного дня, зранку ОСОБА_14 виявив, що ОСОБА_13 лежить біля нього мертвий, про що повідомив поліцію.
Вказані показання потерпілого узгоджуються з даними слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_14 від 19.06.2018, який, серед іншого, повідомив, що тілесні ушкодження в різні частини тіла ОСОБА_13 наносили обоє обвинувачених. Так само вказував, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 після побиття ОСОБА_13 , почали наносити йому тілесні ушкодження, забрали велосипед та покинули місце події.
Згідно даних висновків судово-психіатричних експертиз № 391 від 08.08.2018 та № 503 від 19.10.2018 вбачається, що хоча ОСОБА_14 й страждає на легку розумову відсталість, однак відомості, які він надавав під час проведення слідчого експерименту за його участю 19.06.2018 та власне сприйняття події, в результаті якої він отримав легкі тілесні ушкодження, міг правильно сприймати обставини, які мають значення в даному кримінальному провадженні та давати щодо них правдиві показання. Правдивість та правильне сприйняття й передача органу досудового розслідування даних вказують також ті обставини, що ОСОБА_14 , розповідаючи деталі вбивства ОСОБА_13 та нанесення йому тілесних ушкоджень, послідовно та повно відтворював обставини події в однаковій послідовності, у вигляді як діалогу, так і монологу. Динаміка відповідей при обговоренні обставин рівномірна, емоційний фон рівний, точки фіксації погляду стабільні та відповідають актуальній ситуації, що свідчить про достатнє та детальне володіння ОСОБА_14 інформацією, яку він самостійно викладав. Експертом не встановлено будь-яких ознак навіювання, впливу примусу чи інших дій, які б могли спотворити зміст показань ОСОБА_14 під час вказаної слідчої дії. Крім того, експертом встановлено, що ОСОБА_14 не виявляв схильності до підвищеного фантазування.
Вказані вище обставини, на думку колегії суддів, свідчать, що судом обґрунтовано взято до уваги показання ОСОБА_14 , як правдиві та такі, що підтверджують винуватість ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень. Відповідно доводи апеляційної скарги сторони захисту про наявність психічних відхилень ОСОБА_14 , що могло бути підставою для обмови ОСОБА_10 , є безпідставними.
Показання потерпілого ОСОБА_14 також узгоджуються з даними висновків експерта № 194 від 16.07.2018, які підтверджують спричинення йому обвинуваченими легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, а саме садна тім`яної ділянки голови, синці на обличчі та струс головного мозку, які виникли від дії тупих предметів.
Даними висновку комісійної судово-медичної експертизи № 98 від 30.09.2019 підтверджується те, що на тілі у ОСОБА_13 виявлено на голові: садно на лобі справа в лівій виличній ділянці, на правій щоці, на спинці носа; синці на лобі зліва та справа з переходом в скроневу ділянку, в ділянках обох очей, на щоках з переходом на спинку носа, крововилив під слизову оболонку та перехідну кайму губ з численними розривами слизової оболонки, рана на лівій вушній раковині, закрита черепно-мозкова травма у вигляді крововиливів в м`яких тканинах голови в лобній ділянці справа на площі 8x6,5 см та в лівій лобно-скронево-потиличній ділянці, товщиною до 1 см, тотальний крововилив під твердою мозковою оболонкою над обома півкулями, крововилив під м`якою мозковою оболонкою темно - червоного кольору в лівій скронево-тім`яній долі; на тулубі: садна на передній поверхні грудей ;права на 7 см нижче соска та в ділянці попереку зліва, синець на лівій боковій поверхні грудей з проекції 7-го ребра по середньо-підпахової лінії, численних синців в підлопатковій ділянці зліва, переломи 1-10 ребер зліва по лінії від середнє-ключичної до заднє-підпахвової з викришенням компактної речовини по внутрішній поверхні; перелом 1-го ребра справа по середнє-ключичній лінії, розрив діафрагмальної поверхні селезінки довжиною 5 см, розрив діафрагмальної поверхні правої долі печінки довжиною 5 см, глибиною до 0,5 см; на кінцівках: садна на тильній поверхні лівого передпліччя в середній ретині, внутрішній поверхні лівого променево-зап`ястного суглобу, задніх поверхні правого та лівого ліктьових суглобів, на середній поверхні правої гомілки в нижній третині на фоні синця, передній поверхні лівого стегна нижній третині, обох гомілок в верхній третині, перелому лівої ліктьової кістки в ділянці променево - зап`ястного суглобу. Причиною смерті ОСОБА_13 є закрита черепно-мозкова травма, що перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку зі спричиненням тілесних ушкоджень в ділянку голови. Спричинені ОСОБА_13 тілесні ушкодження у виді: саден, синців, а голові, тулубі, кінцівках мають ознаки легких тілесних ушкоджень, рана на голові - легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, перелом лівої ліктьової кістки - тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, черепно-мозкова травма - тяжких тілесних ушкоджень (за критерієм небезпеки для життя).
Даними протоколів проведення слідчого експерименту від 12.06.2018 за участі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , захисника ОСОБА_16 та двох понятих, підтверджується механізм нанесення обома обвинуваченими тілесних ушкоджень потерпілим, що узгоджується з даними вказаних вище експертиз. Обвинувачений ОСОБА_9 підтвердив, що саме він наносив удари задньою частиною сокири по голові ОСОБА_13 , а ОСОБА_10 в цей час тримав потерпілого за голову. Саме для цього, вони прийшли до потерпілого ОСОБА_13 . Обоє обвинувачених наносили тілесні ушкодження в область голови ОСОБА_13 , а також хаотичні тілесні ушкодження в область тулуба потерпілого. В подальшому почали наносити тілесні ушкодження ОСОБА_14 .
З даних відеозапису вказаних слідчих експериментів не вбачається, що обвинувачені були під дією жодного з видів примусу, будь-які тілесні ушкодження на них відсутні, відомостей, що до останніх застосовуються незаконні заходи впливу також не висловлювали. Відсутність обмови з боку обвинувачених чи застосування інших заходів примусу свідчать також дані висновків судово-психіатричних експертиз № № 389, 390 від 19.09.2018.
Як вбачається з показань обвинувачених, наданих під час судового розгляду, останні не заперечують факту перебування 07.06.2018, близько 19 години на території колишніх теплиці в смт Калинівка Васильківського району Київської області. Туди ОСОБА_9 та ОСОБА_10 домовились прийти, щоб розібратись з ОСОБА_13 , який нібито був винен у загибелі кума ОСОБА_9 . Нанесення множинних ударів в життєво-важливі органи ОСОБА_13 . ОСОБА_9 також не заперечується, та також свідчить про його намір позбавити життя потерпілого. Узгодженість дій обвинувачених, за яких ОСОБА_10 тримав ОСОБА_13 , поки ОСОБА_9 наносив удари, свідчить про їх попередню змову. Показання ОСОБА_10 про те, що він наніс лише один чи два удари ОСОБА_14 спростовуються даними медичної документації, яка підтверджує факт виявлення в обвинуваченого забою правої кисті. Численні сліди крові обох потерпілих на речах та одязі обох обвинувачених, які були виявлені, під час проведення експертиз, згідно висновків № 10-1/1429 від 30.08.2018, № 10-1/1430 від 17.10.2018, № 10-1/1433 від 28.09.2019, № 10-1/1432 від 12.10.2018, № 10-1/14354 від 28.09.2018, № 10-1/1431 від 05.09.2018, № 10-1/1428 від 12.10.2018, а також на сокирі-молотку, свідчить про нанесення ОСОБА_9 та ОСОБА_10 тілесних ушкоджень.
Вказані вище обставини не дають підстави суду для зміни вироку та перекваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_9 на ч. 2 ст. 121 КК України, про що просить захисник ОСОБА_12 , чи скасування вироку та закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_10 , про що просить в апеляційній скарзі захисник ОСОБА_11 .
Колегія суддів не вбачає істотних порушень вимог кримінального процесуального закону під час судового розгляду, висновки суду відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.
Покарання ОСОБА_9 та ОСОБА_10 /кожному/ призначене судом з дотриманням вимог ст. 65 КК України та відповідає особам обвинувачених, тяжкості скоєних кримінальних правопорушень. Судом враховано дані про особу обвинуваченого ОСОБА_9 , який раніше судимий, характеризується негативно, та дані про особу ОСОБА_10 , який раніше не судимий, позитивно характеризується. Також судом враховано стан здоров`я обох обвинувачених, їх вік, соціальний статус, відсутність належної критичної оцінки скоєного. На думку колегії суддів, судом обґрунтовано визнано обставинами, що обтяжують покарання обвинувачених вчинення кримінальних правопорушень у стані алкогольного сп`яніння, а ОСОБА_9 й рецидив злочину.
Враховуючи викладене, колегія суддів не знаходить підстав для застосування більш суворого покарання обом обвинуваченим за п. 12 ч. 2 ст. 115; ч. 2 ст. 125 КК України, тому апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.
На підставі наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що вирок Обухівського районного суду Київської області від 20 грудня 2019 року відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , як законний та обґрунтований, підлягає залишенню без зміни, а апеляційні скарги захисників ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_15 , доводи яких не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_15 залишити без задоволення, а вирок Обухівського районного суду Київської області від 20 грудня 2019 року, яким ОСОБА_9 та ОСОБА_10 /кожного/ засуджено за ч. 2 ст. 125; п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженими, які перебувають під вартою, - протягом того ж періоду з дня отримання копії ухвали.

С у д д і :

______________ _______________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 11-кп/824/1289/2021 Головуючий у суді першої інстанції ОСОБА_1
№ 362/7134/18
Категорія КК: п. 12 ч. 2 ст. 115 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
ч. 2 ст. 125

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду
в складі: головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретарів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження по обвинуваченню
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Калинівка Васильківського р-ну Київської обл., який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 04.04.2018 за ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 185, ст. 70, ст. 75 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125; п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Очеретня Погребищинського р-ну Вінницької обл., який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125; п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України,

У С Т А Н О В И Л А:

Приймаючи до уваги те, що складання ухвали вимагає значного часу, колегія суддів вважає за можливе обмежитися складанням і оголошенням лише резолютивної її частини.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_15 залишити без задоволення, а вирок Обухівського районного суду Київської області від 20 грудня 2019 року, яким ОСОБА_9 та ОСОБА_10 /кожного/ засуджено за ч. 2 ст. 125, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, - без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженими, які перебувають під вартою, - протягом того ж періоду з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали проголосити 27 вересня 2021 року о 14 годині.

С у д д і :

______________ _______________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4