Справа № 645/5553/21
Провадження № 1-кс/645/1399/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2021 р. м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,
особа, яка подала скаргу адвокат ОСОБА_3 ,
слідчий ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Відділу поліції №2 Харківського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_4 від 19.08.2021 року про зупинення досудового розслідування у кримінальному проваджені № 0000657, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,-

в с т а н о в и в:

15 вересня 2021 року до суду надійшла скарга захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Відділу поліції №2 Харківського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_4 від 19.08.2021 року про зупинення досудового розслідування у кримінальному проваджені № 0000657 від 19.08.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
Скарга обґрунтована тим, що вказана постанова не відповідає вимогам процесуального закону, є необґрунтованою та невмотивованою. Так, постанова винесена на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК через неможливість встановлення місцезнаходження ОСОБА_5 , а не в зв`язку із оголошенням його у розшук. У постанові не міститься обґрунтування підстав оголошення розшуку, не зазначено про конкретні дії, спрямовані на встановлення місця знаходження підозрюваного. Постановою прокурора Немишлянського окружної прокуратури м.Харкова від 19 серпня 2021 року з кримінального провадження № 0000460 від 28.06.2021 року виділено матеріали досудового розслідування стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , і ця постанова також обґрунтована неможливістю встановлення місцезнаходження ОСОБА_5 . З огляду на факт винесення прокурором 19.08.2021 року постанови про виділення матеріалів досудового розслідування щодо одного з підозрюваних, то відповідно до приписів ч. 3 ст. 280 КПК саме прокурор повинен був зупинити досудове розслідування. Відповідно до мотивувальної частини постанови, слідчим не вказано про здобуття доказів на підтвердження факту переховування ОСОБА_5 від органів слідства та суду. Перед винесенням оскаржуваної постанови не вжито жодних заходів, передбачених КПК, щодо виклику підозрюваного на вимогу слідчого. Захисник вважає не встановленим, що ОСОБА_5 не з`являвся до слідчого без поважних причин і був належним чином повідомлений про необхідність явки. При цьому, захисник зазначив, що неодноразово повідомляв слідчого про перебування його підзахисного у лікувальних установах.
Особа, яка подала скаргу адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні скаргу підтримав, наполягав на скасуванні постанови про зупинення досудового розслідування.
Слідчий ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечувала, пояснила, що оголошення ОСОБА_5 у розшук та зупинення досудового розслідування відбулося у межах процесуального законодавства.
За результатами розгляду скарги суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що в провадженні СВ ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000657 від 19.08.2021 року за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

01 липня 2021 року про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України повідомлено ОСОБА_5 .

Постановою прокурора Немишлянської окружної прокуратури м.Харкова від 19.08.2021 року виділено в окреме провадження з кримінального провадження № 0000460 від 28.06.2021 року в кримінальне провадження № 0000657 від 19.08.2021 року матеріали досудового розслідування стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Постановою слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області від 19.08.2021 року оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_5 .
Постановою слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області від 19.08.2021 року, за погодженням з прокурором, зупинене досудове розслідування № 0000657 від 19.08.20921 року за ч. 4 ст. 296 КК України.
У силу п. 2 ч. 1 ст. 303 КПК підозрюваний та його захисник мають право оскаржити до слідчого судді рішення слідчого про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України досудове розслідування може бути зупинене після повідомлення особі про підозру у разі, якщо оголошено в розшук підозрюваного.

До зупинення досудового розслідування слідчий, дізнавач зобов`язаний виконати всі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, проведення яких необхідне та можливе, а також всі дії для здійснення розшуку підозрюваного, якщо зупинити досудове розслідування необхідно у зв`язку з обставинами, передбаченими пунктом 2 частини першої цієї статті.

За положеннями ст. 282 КПК України зупинене досудове розслідування відновлюється постановою слідчого, прокурора, якщо підстави для його зупинення перестали існувати (підозрюваний видужав, його місцезнаходження встановлено, завершено проведення процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва), а також у разі потреби проведення слідчих (розшукових) чи інших процесуальних дій. Копія постанови про відновлення досудового розслідування надсилається стороні захисту, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Зупинене досудове розслідування також відновлюється у разі скасування слідчим суддею постанови про зупинення досудового розслідування.

Відомості про відновлення досудового розслідування вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно ч. 3 ст. 110 КПК України рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.

Відповідно ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з:

1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову;

2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу;

3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Постанова слідчого, дізнавача, прокурора виготовляється на офіційному бланку та підписується службовою особою, яка прийняла відповідне процесуальне рішення (ч. 6 ст. 110 КПК).

Предметом оскарження є рішення слідчого від 19 серпня 2021 року про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадження № 0000657 від 19.08.20921 року за ч. 4 ст. 296 КК України.

Підстави, порядок та умови зупинення досудового розслідування передбачені Главою 23 КПК України. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України досудове розслідування може бути зупинене після повідомлення особі про підозру, зокрема, у разі якщо підозрюваного оголошено у розшук. Тобто, можливість зупинення досудового розслідування, у тому числі у зв`язку із оголошенням особи у розшук передбачена лише після повідомлення особі про підозру у порядку, визначеному ст. 276-278 КПК України та набуття нею процесуального статусу підозрюваного у кримінальному провадженні.

Згідно ч. 1 ст. 281 КПК України підозрюваний оголошується у розшук у разі якщо його місцезнаходження невідоме або він перебуває за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови якщо він був належним чином повідомлений про такий виклик.

Отже, зупинення досудового розслідування з підстав, встановлених п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України, передбачає існування формальних підтверджень наведених обставин і обґрунтовану констатацію відповідних фактів посадовими особами органів досудового розслідування, зокрема, нез`явлення на виклики слідчого, прокурора.

Відповідно ч. 2 ст. 280 КПК України до зупинення досудового розслідування слідчий зобов`язаний виконати всі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, проведення яких необхідне та можливе, а також всі дії для здійснення розшуку підозрюваного, якщо зупинити досудове розслідування необхідно у зв`язку з обставинами, передбаченими пунктом 2 частини першої цієї статті.

Згідно ч. 3 ст. 283 КПК України, якщо у кримінальному провадженні є два або декілька підозрюваних, а підстави для зупинення стосуються не всіх, прокурор має право виділити досудове розслідування і зупинити його стосовно окремих підозрюваних.

Матеріали вказаного кримінального провадження містять відомості про вручення 01 липня 2021 року ОСОБА_5 повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Таким чином, на момент винесення постанови про зупинення досудового розслідування від 19 серпня 2021 року ОСОБА_5 набув процесуального статусу підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000657 від 19.08.20921 року.
Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що підставою для зупинення досудового розслідування № 0000657 від 19.08.20921 року є неможливість встановлення місця знаходження ОСОБА_5 .

У судовому засіданні слідчий пояснила, що з вказаних вище причин прокурор Немишлянської окружної прокуратури м.Харкова своєю постановою виділив в окреме провадження з кримінального провадження № 0000460 від 28.06.2021 року в кримінальне провадження № 0000657 від 19.08.2021 року матеріали досудового розслідування стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Постановою слідчого від 19.09.2021 року оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_5 , що стало підставою для зупинення досудового розслідування до розшуку підозрюваного.

Відповідно ч.1 ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. Особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом не пізніше ніж за три дні до дня, коли вона зобов`язана прибути за викликом. У випадку встановлення цим Кодексом строків здійснення процесуальних дій, які не дозволяють здійснити виклик у зазначений строк, особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом якнайшвидше, але в будь-якому разі з наданням їй необхідного часу для підготовки та прибуття за викликом (ч. 8 ст. 135 КПК України).

Матеріали кримінального провадження № 0000657 свідчать про те, що ОСОБА_5 01.07.2021 року отримав повістки про явку до слідчого 05.07.2021 року, 15.07.2021 року, 29.07.2021 року.

Окрім того, 11.08.2021 року слідчим на адресу реєстрації ОСОБА_5 : АДРЕСА_1 направлені повістки про явку до слідчого на 16.08.2021 року, 17.08.2021 року, 18.08.2021 року.

Згідно трекінгу відправлень Укрпошти № 049 , наданому стороною захисту, вказані відправлення отримані особисто адресатом лише 07.09.2021 року, проте згідно того ж трекінгу 14.08.2021 року відправлення не було вручене під час доставки.

Окрім того, перед оголошенням ОСОБА_5 слідчим 13 серпня 2021 року було надано доручення співробітникам оперативного підрозділу ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області про встановлення місцезнаходження ОСОБА_5 , перевірки його можливого місцезнаходження за адресою проживання сестри АДРЕСА_2 .

Необхідно відмітити, що чинне кримінальне-процесуальне законодавство не містить імперативних вимог щодо тривалості періоду, протягом якого у слідчого повинні бути відсутні відомості про місцезнаходження підозрюваного, як умову оголошення його в розшук. В даному випадку слід враховувати також встановлені чи визначені строки досудового розслідування у відповідному кримінальному провадженні, а також необхідність та терміновість виконання слідчим відповідних слідчих (процесуальних) дій.
Суд вважає, що стороною захисту не надано слідчому судді належних доказів на підтвердження того, що протягом всього періоду (з моменту вручення підозри і до дня зупинення досудового розслідування) слідчому чи прокурору було відомо місце перебування ОСОБА_5 , і що він не з`являвся на виклик слідчого з поважних причин.
Відомостей про те, що ОСОБА_5 з`являвся до слідчого до винесення оскаржуваної постанови та з`явився до слідчого після 19.08.2021 року і до подання даної скарги, що було б підставою для відновлення досудового розслідування, матеріали справи не містять.

Підставою для зупинення досудового розслідування стало оголошення ОСОБА_5 у розшук, про що слідчим винесено відповідну постанову від 19.08.2021 року.
З постанови про оголошення розшуку підозрюваного від 19.08.2021 року вбачається, що до оголошення розшуку прокурором виділені в окреме провадження матеріали досудового розслідування з кримінального провадження № 0000460 від 28.06.2021 року в кримінальне провадження № 0000657 від 19.08.2021 року, після чого слідчим оголошено розшук підозрюваного. Цього ж дня (19.08.2021 року) слідчим винесено постанову про зупинення досудового розслідування на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України.

Таким чином, суд не погоджується з доводами захисника підозрюваного про порушення прокурором вимог ч. 3 ст. 283 КПК України, згідно яким, якщо у кримінальному провадженні є два або декілька підозрюваних, а підстави для зупинення стосуються не всіх, прокурор має право виділити досудове розслідування і зупинити його стосовно окремих підозрюваних, оскільки, вказані вимоги процесуального закону закріплюють право, а не обов`язок прокурора зупинити досудове розслідування.

У зв`язку з оголошенням підозрюваного у розшук, досудове розслідування було зупинене вмотивованою постановою слідчого за погодженням з прокурором, відомості про що внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Копія постанови надана стороні захисту.

Як вже було зазначено, відповідно до ч. 2 ст. 280 КПК України до зупинення досудового розслідування слідчий зобов`язаний виконати всі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, проведення яких необхідне та можливе, всі дії для здійснення розшуку підозрюваного, якщо зупинити досудове розслідування необхідно у зв`язку з розшуком підозрюваного.

Враховуючи вимоги до змісту та форми процесуального рішення, наведені у ст. 110 КПК України, постанова повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, а також мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Окремо винесена слідчим постанова про розшук підозрюваного від 19.08.2021 року містить посилання на слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, які були здійснені органом досудового розслідування в межах даного кримінального провадження.

Окрім того, встановлюючи обставини дотримання органом досудового розслідування вимог закону щодо обов`язку слідчого виконати усі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, проведення яких необхідне та можливе, слідчий суддя зауважує, що відповідно до вимог ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Згідно з вимогами ст. 94 КПК України, слідчий та прокурор за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 94 КПК України жоден доказ не має наперед встановленої сили.

З огляду на викладені правові норми слідчий суддя дійшов висновку, що під час прийняття процесуального рішення слідчий, прокурор самостійно за внутрішнім переконанням визначають проведення яких саме слідчих (розшуковик) та інших процесуальних дій у кримінальному провадженні є, з урахуванням конкретних обставин справи, необхідним та можливим. Втручання у цю діяльність осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

У судовому засіданні слідча пояснила, що нею виконані всі слідчі (розшукові) дії, які вона мала виконати у даному кримінальному провадженні, за винятком тих, які мають бути вчинені за участю підозрюваного.
За вказаних обставин єдиною перешкодою для завершення досудового розслідування є відсутність підозрюваного, якого слідча і оголосила у розшук з метою доставки його до слідчого.
Дослідивши оскаржуване рішення, слідчий суддя приходить до висновку, що на час прийняття слідчим постанови про зупинення досудового розслідування та оголошення підозрюваного у розшук було вчинено всі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, проведення яких необхідне та можливе, а також всі дії для встановлення місцезнаходження особи підозрюваного, що підтверджується матеріалами кримінального провадження.
У силу принципу змагальності сторін, стороною захисту не надано переконливих доказів, які б давали підстави слідчому судді прийти до висновку, що вимоги скарги базуються на об`єктивних фактах і правових підставах, які б слугували підставою для скасування постанови про зупинення досудового розслідування, а відтак у задоволенні скарги слід відмовити.
Окрім цього, станом на теперішній час досудове розслідування відновлено і оскаржувана постанова не перешкоджає стороні захисту в реалізації процесуальних прав.
Щодо вимог захисника підозрюваного про зобов`язання слідчого вчинити дії щодо виключення з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про дату та час зупинення досудового розслідування кримінального провадження № 0000657 та про постанову про зупинення досудового розслідування, суд враховує висновок Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 26 березня 2019 року по справі № 807/1456/17 щодо того, що чинне законодавство не передбачає виключення з Реєстру інформації, якою лише констатується факт здійснення процесуальної діяльності органів досудового розслідування та її результати, така інформація не впливає на юридичне становище особи, не змінює характеру й обсягу його прав і обов`язків та існуючого стану правовідносин. Отже, заявлену вимогу суди не можуть розглядати за правилами будь-якого судочинства.
У п. 30 рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), заява № 49684/99 від 27.09.2001, Європейський Суд з прав людини зазначив: «…Незважаючи на те, що п. 1 ст. 6 Конвенції прав людини зобов`язує суди мотивуючи свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент…». Тобто, ступінь необхідності детально мотивувати аргументи сторін кримінального провадження визначається слідчим суддею з урахуванням обставин справи.
Керуючись ст.ст. 303-306, 372 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали проголошено 29.09.2021 року.

Слідчий суддя