Справа № 538/1917/21
Провадження № 1-кп/538/190/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2021 року Лохвицький районний суд Полтавської області:

у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань кримінальну справу по матеріалах кримінального провадження № 0000305 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

Ленінградської області, Російської Федерації, громадянина Росії, із середньою освітою,

неодруженого, на утриманні малолітній дітей немає, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою:

АДРЕСА_1 , судимий 27.07.2021 року Лохвицьким районним судом за ч.1 ст. 126- 1 КК України до покарання у вигляді 200 годин громадських робіт,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

05.11.2021р. ОСОБА_4 , знаходячись на АДРЕСА_1 , за місцем свого тимчасового проживання, помітив у вказаному господарстві металеві труби, які є опорою для дерев`яної огорожі. На грунті раптово виниклого умиселу направленого на таємне викрадення чужого майна, а саме чотирьох металевих труб, ОСОБА_4 , переконавшись, що за ними ніхто не спостерігає, діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння матеріальної шкоди потерпілій та бажаючи їх настання, шляхом демонтажу вчинив крадіжку чотирьох металевих труб дві з яких діаметром 55 мм, товшина стінки 0,4 мм довжина 2м 12 см та 2м 12 см, а також дві інші діаметром 75 мм товщина стінки 0,6 мм довжина 1 м 90 см та 1 м 95 см, вартість яких згідно висновку спеціаліста №91/21 становить 1331 грн. Далі, ОСОБА_4 маючи можливість вільно розпоряджатись викраденим майном, відніс вищезазначені металеві труби до господарства ОСОБА_5 , якому їх продав, завдавши потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вищевказану суму. Отримані грошові кошти за реалізацію викрадених труб, використав на власні потреби.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, суду пояснив, що дійсно в листопаді 2021 р. на господарстві ОСОБА_6 , де на той час тимчасово проживав, викопав металеві труби, які були стовпами огорожі, які продав, а на отримані кошти придбав алкоголь для вживання.

Обвинувачений не оспорює вартості викраденого майна, не заперечує правильність кваліфікації своїх дій органами досудового слідства, а також критично ставиться до вчиненого ним кримінального правопорушення та щиро розкаюється у вчиненому.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті в межах висунутого звинувачення, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин в межах висунутого звинувачення із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмеживши дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Допитавши у судовому засіданні обвинуваченого, суд вважає, що вина обвинуваченого у скоєнні інкримінованого йому кримінального проступку, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю.

Таким чином, ОСОБА_4 , своїми умисними діями, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинив кримінальний проступок, передбачий ч. 1 ст. 185 КК України.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67, 68 КК України та роз`ясненнями, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання".

Так, суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком, ступінь здійснення злочинного наміру, та наступні дані про особу винного.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікаря психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, щиро розкаявся. Крім того, сприяв здійсненню досудового розслідування, що підтверджено стороною обвинувачення.
На підставі ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання, являється рецидив кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, те, що за місцем проживання він характеризується негативно, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря- нарколога не перебуває, не працює, тобто враховуючи наведені вище дані про особу обвинуваченого, та наявність пом`якшуючих покарання обставин, та обтяжуючої покарання обставини, а також те, що раніше судимий, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень призначити йому покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді громадських робіт.

Така міра покарання, на думку суду, буде необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_4 і попередження скоєння ним нових криміальних правопорушень.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді від 17.11.2021 р. у виді особистого зобов`язання, залишити до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 394 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді 150 (сто п`ятдесяти) годин громадських робіт.
Речові докази: чотири металеві труби розмірами: перша металева труба довжиною 2 м 14 см діаметром 55 мм та товщина стінки труби 0,4 мм, друга металева труба довжиною 2 м 12 см діаметром 55 мм та товщина стінки труби 0,4 мм, третя металева труба довжиною 1 м 90 см діаметром 75 мм та товщина стінки труби 0,6 мм, четверта металева труба довжиною 1 м 95 см діаметром 75 мм та товщина стінки труби 0,6 мм, які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_6 , повернути останній.

До вступу вироку в законну силу залишити ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

На вирок може бути подана апеляція до Полтавського апеляційного суду через Лохвицький районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням обмежень передбачених ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Лохвицького
районного суду ОСОБА_1