Провадження № 1-кп/161/188/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 28 лютого 2022 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
провівши у залі судових засідань у режимі відеоконференції судове засідання у кримінальному провадженні, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002275, щодо ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.307 КК України,
В С Т А Н О В И В
В судовому засіданні прокурор подав письмове клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки ризики, визначені ст.177 КПК України, які існували на час обрання запобіжного заходу, не відпали, а продовжують існувати.
Захисники ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання прокурора та заявив усне клопотання про зміну запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки, на думку сторони захисту, підстави для продовження найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відпали, тому просили суд змінити щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід.
Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав свого захисника, повідомив, що має бажання захищати Україну та готовий укласти контракт із Збройними Силами України.
Заслухавши думку учасників судового провадження, суд прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Відповідно до ст.178 КПК України при обранні запобіжного заходу суд враховує вагомість доказів про вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання обвинуваченого винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, інші обставини, що не перешкоджають застосуванню запобіжного заходу.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про, зокрема, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно з ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Згідно ч.1 ст.179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.
Зважаючи на те, що ОСОБА_5 в даний час обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, який згідно з ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, проте має постійне місце проживання, позитивно характеризується, враховуючи те, що всі докази слідством вже зібрані, розгляд даного кримінального провадження триває, що дає підстави вважати, що ризики, які слугували підставою для обрання та продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу зменшилися.
Судом встановлено, що прокурором доведено наявність ризику, передбаченого ст.177 КПК України, а саме те, що обвинувачений може переховуватись від суду, однак не доведено ризик, що обвинувачений може вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки він ґрунтується лише на припущеннях та не підтверджений доказами, що відповідають ст.84 КПК України.
Разом з тим, прокурором не обґрунтовано наявності виняткових обставин, які дають можливість суду обмежити право обвинуваченого на свободу, а тяжкість інкримінованого злочину не є безумовною підставою для обрання найбільш суворого запобіжного заходу. Враховує суд те, що відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України», наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.
Суд звертає увагу на той факт, що з перебігом судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у право особи на свободу, а тому приходить до висновку, що подальше тримання обвинуваченого під вартою в якості запобіжного заходу не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи ОСОБА_5 .
За таких обставин, суд прийшов до висновку, що в задоволенні клопотання прокурора необхідно відмовити та змінити щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Керуючись ст.ст. 177, 179, 182, 194, 202, 372 КПК України, суд,
П О С Т А Н О В И В
В задоволенні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 відмовити.
Змінити щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:
-повідомляти суд про зміну свого місця проживання;
-негайно прибувати на виклики до суду, а в разі неможливості з`явитися через поважні причини завчасно повідомити про це посадову особу, що здійснила виклик;
-здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт для виїзду за кордон чи інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Негайно звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 з-під варти.
Обов`язки визначенні ухвалою суду, покладаються на обвинуваченого ОСОБА_5 згідно з ч.6 ст.194 КПК України на строк 2 (два) місяці, тобто до 28 квітня 2022 року. У разі необхідності цей строк може бути продовжено за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.
Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного суду впродовж 5 (п`яти) днів з дня її проголошення.

Головуючий