Справа № 545/2486/18
Провадження № 1-кп/545/47/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.09.2021 року Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , з участю:

секретаря: ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,

захисника- адвоката ОСОБА_4 ,

особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру - ОСОБА_5 ,

законного представника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру за результатами досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 23.08.2019 року за № 000047 щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, працівника ТОВ «Полтавський ДБК», одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ознаками суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 , близько 19 години 40 хвилин 14.06.2018 року, перебуваючи у будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті ревнощів своєї дружини ОСОБА_6 до ОСОБА_7 , діючи умисно, тримаючи саморобний ніж у руці, наніс ним один удар потерпілому ОСОБА_7 у черевну порожнину з лівої сторони нижче ребр, тим самим спричинивши останньому тілесне ушкодження у вигляді рани м`яких тканин поперекової ділянки зліва, яке проникає у черевну порожнину з розвитком заочеревенної гематоми великих розмірів, внутрішньо-черевної кровотечі та геморагічного шоку III ст., яке утворилось від колюче-ріжучого предмету, що відповідно до висновку експерта № 705 від 10.07.2018року кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження за ознакою небезпеки для життя.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив застосувати до ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги.

Потерпілий клопотання підтримав.

У судовому засіданні ОСОБА_5 вину у вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, визнав, проти застосування примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги не заперечував. Пояснив, що у післяобідній час влітку 2018 року він разом з дружиною ОСОБА_6 поїхали до її сестри ОСОБА_8 . Там також були присутні і племінниця дружини ОСОБА_9 з чоловіком ОСОБА_7 , якого він ревнував до своєї дружини. З метою помсти за це він взяв із дому ніж, який поклав до «бардачка» мопеда, на якому приїхали в гості. По приїзду він дістав ніж і поклав до кишені. Коли зайшли у двір, між ним та ОСОБА_7 виникла сварка через ревнощі і останній пішов до будинку, він зайшов слідом і конфлікт продовжився, під час якого вони штовхали один одного, а потім він дістав ніж і вдарив потерпілого у лівий бік.

Законний представник ОСОБА_5 ОСОБА_6 у судовому засіданні проти застосування примусових заходів медичного характеру не заперечувала, погоджуючись з позицією захисту та доводами ОСОБА_5 .

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши надані під час судового розгляду докази, суд приходить до таких висновків.

Обставини щодо суспільно небезпечного діяння, які викладені у клопотанні про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_5 , підтверджуються доказами, що були перевірені у судовому засіданні, а саме:

- показаннями законного представника ОСОБА_5 ОСОБА_6 , яка з її згоди була допитана як свідок та пояснила, що близько 15-00 год. влітку 2018 року разом з чоловіком поїхали до її сестри ОСОБА_8 . Там також були присутні і її племінниця ОСОБА_9 з чоловіком ОСОБА_7 , з яким у чоловіка виникла сварка через ревнощі. ОСОБА_7 пішов до будинку, чоловік за ним, а через мить вибігла ОСОБА_9 і сказала, що ОСОБА_5 вдарив ножем ОСОБА_7 . Вона підбігла до будинку, звідти, тримаючись за лівий бік, на якому виднілася кров, вийшов потерпілий і попросив викликати «швидку».

- показаннями потерпілого ОСОБА_7 , який пояснив, що після обіду влітку 2018 року до них додому приїхали ОСОБА_6 з чоловіком. Останній безпричинно ревнував його до своєї дружини, із-за цього у них виникла сварка. Щоб припинити її, він пішов до будинку і сів дивитися телевізор. Згодом Зайшов ОСОБА_7 і сварка продовжилася, під час якої вони штовхали один одного. Раптом він відчув удар у лівий бік і різкий біль та побачив кров. У руці ОСОБА_5 тримав ніж. Він вийшов з будинку і попросив викликати «швидку». Його забрали до лікарні, де прооперували. Він примирився з ОСОБА_5 і претензій до нього не має.

- протоколом огляду місця події від 14.06.2018 року, згідно з яким на кухонній тумбочці у будинку по АДРЕСА_2 виявлений та вилучений металевий предмет, схожий на ніж;

- протоколом огляду місця події від 19.06.2018 року, згідно з яким ОСОБА_8 надала для огляду одяг, що належить ОСОБА_7 , та рушник зі слідами речовини бурого кольору;

- даними висновку судово-медичної експертизи №900 від 06.07.2018 року, згідно з яким кров потерпілого ОСОБА_7 належить до Ав(П) групи, якій властивий антиген А та ізогемаглютинін анти-В; кров ОСОБА_5 належить до Ав(П) групи, якій властивий антиген А та ізогемаглютинін анти-В ;

- даними висновку судово-медичної експертизи №901 від 13.07.2018 року, згідно з яким на майці, шортах, що належать ОСОБА_7 , та рушникові знайдена кров людину, де виявлений антиген А. Ця кров може походити від ОСОБА_7 ;

- даними висновку судово-медичної експертизи №145-МК від 24.07.2018 року, згідно з яким на майці, що належить ОСОБА_7 ,на спинці зліва виявлено колото-різане пошкодження, яке утворилося від дії колюче-ріжучого предмету, клинок якого мав грановану форму, яким міг бути клинок, наданий на дослідження;

- даними протоколу проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_5 від 06.07.2018 року, згідно з яким останній продемонстрував спосіб та механізм завдання ним удару ОСОБА_7 ;
- даними протоколу проведення слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_7 від 06.07.2018 року, згідно з яким останній продемонстрував спосіб та механізм завдання йому удару ОСОБА_5 ;
- даними висновку судово-медичної експертизи №705 від 16.07.2018 року, згідно з яким у потерпілого ОСОБА_7 виявлене тілесне ушкодження у вигляді рани м`яких тканин поперекової ділянки зліва, яке проникає у черевну порожнину з розвитком заочеревенної гематоми великих розмірів, внутрішньо-черевної кровотечі та геморагічного шоку III ст., яке утворилось від колюче-ріжучого предмету та кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження за ознакою небезпеки для життя.

Дослідивши у судовому засіданні зібрані у кримінальному провадженні докази, суд вважає, що вони повністю узгоджуються між собою і доводять вчинення ОСОБА_5 суспільно небезпечного діяння, яке вказане у клопотанні про застосування примусових заходів медичного характеру.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 своїми діями, які виразились в заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст. 121 КК України.

Будь-яких доказів захисту на спростування доказів обвинувачення щодо вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому суспільно небезпечного діяння суду не надано.

Вивченням особи ОСОБА_5 встановлено, що він, згідно з інформацією Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ім. О.Ф. Мальцева на лікуванні не пербував; згідно з довідкою Полтавської ЦРЛ та довідкою Полтавського обласного наркологічного диспансеру на обліку у лікаряпсихіатра та лікаря-нарколога не перебуває. Згідно з характеристиками з місця проживання та роботи ОСОБА_5 характеризується позитивно.
Згідно з актом амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 292 від 11.07.2018року, ОСОБА_5 виявляє ознаки маячення ревнощів неуточненого ґенезу. Для уточнення діагнозу та відповіді на експертні запитання потребує проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи.

Відповідно до висновку стаціонарної судово-психіатричної експертизи № 160 від 06.09.2018р. ОСОБА_5 в період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, виявляв і в теперішній час виявляє хронічне захворювання у формі хронічного маячного розладу.

За своїм психічним станом в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, він не міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Потребує застосування щодо нього примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги з посиленим наглядом.

Ухвалою суду від 07.05.2021 року за клопотанням захисника була призначена додаткова амбулаторна судово-психіатрична експертиза. Відповідно до акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 210 від 07.06.2021 року ОСОБА_5 у теперішній час виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді хронічного маячного розладу. ОСОБА_5 на теперішній час потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Відповідно до ст. 18 КК України, суб`єктом злочину є фізична осудна особа.

Згідно з ч.2 ст.19 КК України,не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особиза рішенням суду можутьбути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб: 1) які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння; 2) які вчинили у стані обмеженої осудності злочини; 3) які вчинили злочин у стані осудності, але захворіли на психічну хворобу до постановлення вироку або під час відбування покарання.

Згідно ст.94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру:1)надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2)госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; 3)госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; 4)госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Визнавши доведеним, що особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру, з підстав, передбачених ч. 2ст. 513 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 513 КПК Українипід час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; 2) чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; 3) чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; 4) чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; 5) чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Враховуючи наведене, суд вважає,що клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_5 підлягає задоволенню, оскільки останній вчинив суспільно небезпечне діяння у стані неосудності і до нього можливо застосувати примусові медичні заходи у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку згідно з висновками амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 210 від 07.06.2021 року, оскільки за своїм психічним станом та характером вчиненого суспільно небезпечного діяння він не може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

При визначенні виду примусових заходів медичного характеру суд керується висновками амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 210 від 07.06.2021 року, яка є останньою за часом і враховує теперішній психічний стан особи.

Судові витрати підлягають віднесенню за рахунок держави.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст.. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлений.

Керуючись ст.ст.129, 292, 511,513 КПК України, ст.ст. 18,19,93,94 КК України,

ПОСТАНОВИВ:
Застосувати до ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Речові докази по справі знищити.

Ухвала може бути оскаржена з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію ухвали негайно вручається прокурору та учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1