ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/818/2609/21 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

з секретарем - ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

в режимі відеоконференції

засудженого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 жовтня 2020 року про приведення вироку Жовтневого районного суду м. Харкова від 09.08.2019 року у відношенні ОСОБА_7 у відповідність до Закону Україну «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень»,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 жовтня 2020 року задоволено подання начальника Державної установи « Олексіївська виправна колонія (25) » «Про вирішення питання про приведення вироку у відповідність до вимог закону щодо зниження покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання » відносно засудженого ОСОБА_7 .
Приведено вирок Жовтневого райсуду м. Харкова від 09.08.2019 у відношенні ОСОБА_7 у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 та прийнято рішення вважати ОСОБА_7 засудженим за ст. 309 ч. 1 КК України до кримінального покарання у виді 4 років обмеження волі.
В іншій частині вирок Жовтневого райсуду м. Харкова від 09.08.2019 у відношенні ОСОБА_7 залишено без змін.
У відповідності до приписів ст. 57 ч. 2 КВК України направлено засудженого ОСОБА_7 до місця відбуття покарання у порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі, з звільненням з під варти при прибутті до місця відбування покарання.
Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_7 , у відповідності до ст. 58 ч. 1 КВК України, обчислюється з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі.
Відповідно до приписів ст. 72 ч. 1 УК України, ст. 58 ч. 2 КВК України в строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_7 зараховано час в який він фактично відбував покарання у вигляді позбавлення волі за вироком Жовтневого райсуду м. Харкова від 09.08.2019 в період з 16.10.2019 по дату прибуття під вартою до виправного центру з розрахунку відповідності одного дня позбавлення волі двом дням обмеження волі.
Засуджений, не погодившись з таким судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким змінити вид покарання з позбавлення волі на обмеження волі строком 2 роки з зарахуванням відбутого покарання у виді позбавлення волі. Зазначає, що строк покарання, визначений вироком суду закінчувався 16.10.2021 року, а після приведення його у відповідність 15.09.2022 року, що погіршує його становище. Вважає, що судом не вірно застосовано норми Закону та збільшено йому строк покарання.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого, який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора, який не заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла наступного.

Встановлено, що ОСОБА_7 відбуває кримінальне покарання за вироком Жовтневого райсуду м. Харкова від 09.08.2019, яким останнього засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі. Суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо необхідності у перекваліфікації дій засудженого на ч. 1 ст. 309 КК України, у зв`язку із виключенням на даний час такої кваліфікуючої ознаки як «повторність». Натомість, вирішуючи питання щодо визначення виду та міри покарання, суд допустився помилки безпідставно збільшивши його до чотирьох років.

Відповідно до Закону України № 2617-VIII від 22.11.2018 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав чинності 01.07.2020, санкція ч. 1 ст. 309 КК України передбачає покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років. Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Частиною 3 ст. 74 КК України призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.
Враховуючи, що в даному випадку нова санкція ч. 1 ст. 309 КК України передбачає більш м`який вид покарання, аніж позбавлення волі, суд першої інстанції, вирішуючи питання в порядку ст. 537 КПК України, мав змінити лише вид покарання за ч. 1 ст. 309 КК України з позбавлення волі на обмеження волі. Суд, перевівши більш суворий вид покарання за цим вироком у менш суворий вид, безпідставно збільшив розмір покарання у виді обмеження волі, виходячи із співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі. При цьому підстави для зміни міри покарання, визначеної вироком суду, відсутні, оскільки у розумінні положень ч. 3 ст. 74 КК України за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу, зараховується вже відбуте засудженим покарання.
Таким чином, оскаржувану ухвалу суду слід змінити та привести вирок Жовтневого райсуду м. Харкова від 09.08.2019 року у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 та вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 408 КПК України,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 жовтня 2020 року змінити.
Привести вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 09.08.2019 року у відношенні ОСОБА_7 у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 та вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки.
В іншій частині ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 жовтня 2020 року та вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 09.08.2019 року залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: