Справа № 372/63/22
Провадження 1-кп-151/22
ухвала
Іменем України
17 лютого 2022 року м.Обухів

Обухівський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинуваченого: ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області кримінальне провадження №0000409 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кагарлик, Київської області, громадянина України, освіта вища, одруженого, маючий на утриманні малолітню дитину, непрацюючого, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ст.366-3 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Лейтенант поліції ОСОБА_4 06.07.2020 року наказом № 197о/с начальника Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 , призначений на посаду слідчого слідчого відділення Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області.

З 04.01.2021 відповідно до наказу №354о/с від 31.12.2020 начальника Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 , лейтенанта поліції ОСОБА_4 звільнено зі служби в поліції, за власним бажанням.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про Національну поліцію», служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 та ч.1 ст. 61 Закону України «Про Національну поліцію», на працівників поліції (поліцейських та державних службовців) поширюється дія та обмеження Закону України "Про запобігання корупції".

Частиною першою Правил заповнення форми декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, визначено, що декларація заповнюється та подається особисто суб`єктом декларування, шляхом заповнення відповідної електронної форми у власному персональному електронному кабінеті суб`єкта декларування у Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Абзацом першим частини другої статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" визначено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2 частини першої статті 3 Закону України "Про запобігання корупції", які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування, за період не охоплений раніше поданими деклараціями.

Відповідно до підпункту 3 пункту 5 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства від 10.06.2016 №3, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за №959/29089 (зі змінами), декларація перед звільненням - декларація, яка подається відповідно до абзацу першого частини другої статті 45 Закону не пізніше двадцяти робочих днів з дня припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності, зазначеної у підпунктах "а", "в" пункту 2 частини першої статті 3 Закону України "Про запобігання корупції". Така декларація охоплює період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду. Останнім днем такого періоду є день припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності, зазначеної у підпунктах "а", "в" пункту 2 частини першої статті 3 Закону. Під раніше поданими деклараціями розуміються декларації, що були подані до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування відповідно до Закону України "Про запобігання корупції".

Відповідно до підпункту "з" пункту 1 частини першої статті 3 Закону України "Про запобігання корупції" ОСОБА_4 є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України "Про запобігання корупції", та відповідно до частини другої статті 45 Закону України "Про запобігання корупції", примітки до статті 366-2 КК України є суб`єктом декларування та суб`єктом злочину.

Водночас, ОСОБА_4 04.01.2021 будучи суб`єктом декларування та попередженим про обов`язок подавати шляхом заповнення відповідної електронної форми у власному персональному електронному кабінеті суб`єкта декларування у Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування декларації особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування, за період не охоплений раніше поданими деклараціями, маючи всі необхідні умови, навички та технічну можливість, припинивши свою службу в органах поліції на посаді слідчого слідчого відділення Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, діючи умисно та усвідомлюючи протиправність своїх дій, в порушення ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», незважаючи на обов`язок неухильно дотримуватися вищезазначених норм, знехтував вимогами законодавства та не подав до 02 лютого 2021 року до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період неохоплений раніше поданими деклараціями (перед звільненням), а саме за період з 01.01.2021 по 04.01.2021 року, за формою, що визначається Національним агентством з питань запобігання корупції.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 подав клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі статті 48 КК України у зв`язку із зміною обстановки, оскільки на даний час кримінальне правопорушення в якому його обвинувачують відноситься до до кримінального проступку та не є корупційним правопорушенням.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 підтримав дане клопотання та просить його задовольнити.
Прокурор підтримав клопотання обвинуваченого та захисника, не заперечує щодо закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.
Заслухавши думку осіб, що приймають участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне закрити кримінальне провадження та звільнити від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.366-3 КК України на підставі ст. 48 КК України у зв`язку із зміною обстановки, враховуючи наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Згідно змісту статті 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до статті 48 КК України особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.
Пунктом 1 частини 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Стаття 48 КК України, передбачає дві самостійні підстави звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності. Таке звільнення може мати місце, коли внаслідок зміни обстановки: 1) вчинене особою діяння втратило суспільну небезпечність або 2) особа перестала бути суспільно небезпечною. Звернення до розглядуваного виду звільнення від кримінальної відповідальності - право, а не обов`язок суду, який вирішує питання про застосування ст. 48 у кожному конкретному випадку з урахуванням характеру й ступеня суспільної небезпечності злочину, тяжкості заподіяної ним шкоди, часу, який сплив з часу забороненого діяння, важливості і значущості обставин, які свідчать про зміну обстановки. У разі, коли суд зробить висновок про те, що, незважаючи на істотну зміну зовнішньої обстановки, суспільна небезпечність вчиненого діяння не відпала або винна особа не перестала бути суспільно небезпечною, звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 не допускається.
Зміна обстановки, внаслідок якої вчинене особою діяння втратило суспільну небезпечність, означає передусім істотну зміну соціально-економічних, політичних або духовних засад життєдіяльності суспільства, яка відбувається незалежно від волі винної особи і внаслідок чого втрачається суспільна небезпечність не лише конкретного злочину, а й подібних йому діянь .
Під зміною обстановки, внаслідок якої особа перестала бути суспільно небезпечною, слід розуміти об`єктивні зміни умов життєдіяльності такої особи, які позитивно і суттєво впливають на неї і свідчать про те, що вона не вчинятиме кримінально караних діянь у майбутньому (принаймні подібних вже вчиненому).
Обвинувачений не судимий, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст.366-3 КК України, яке відноситься до кримінального проступку, вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнає повністю, матеріальну шкуду нікому не завдав.
З огляду на вказане, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від відповідальності і закриття відносно нього кримінального провадження, оскільки внаслідок зміни обстановки, ОСОБА_4 перестав бути суспільно-небезпечною особою, не заперечує проти звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку зі зміною обстановки.
На підставі ст.ст.44,48 КК України, керуючись п.1 ч.2 ст.ст.284-288 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ст.366-3 КК України на підставі ст.48 КК України, у зв`язку із зміною обстановки.
Кримінальне провадження №0000409 від 21.10.2021 року відносно ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.366-3 КК України - закрити, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
На ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду.
Суддя: ОСОБА_1