Справа № 161/3373/21
Провадження № 1-кп/161/568/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 09 листопада 2021 року Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

потерпілого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001159, що надійшов з Луцької окружної прокуратури відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, гр. України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, має на утриманні одну малолітню дитину, непрацюючого, не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 ч.4 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_4 02.12.2020, близько 12.00 год., перебуваючи у громадському місці, а саме на проїжджій частині дороги неподалік магазину «Кічкарівка», який розміщений за адресою: м. Луцьк, вулиця Ковельська 150, діючи з прямим умислом, з мотивів явної неповаги до суспільства, грубо порушуючи існуючі у суспільстві правила поведінки і норми моралі, бажаючи самоствердитись за рахунок приниження інших людей, усвідомлюючи, що його дії відбуваються в умовах очевидності для інших осіб, а також протиправний характер своїх дій, які супроводжувались особливою зухвалістю, використовуючи нікчемний привід, зокрема, надання переваги в русі автомобіля, умисно застосував спеціально заготовлений для заподіяння тілесних ушкоджень предмет дерев`яну биту, а саме наніс нею один удару в ділянку лівого стегна потерпілого ОСОБА_6 , спричинивши останньому тілесне ушкодження у вигляді синця з забоєм м`яких тканин та підшкірної гематоми в ділянці лівого стегна.

Згідно висновку судово-медичного експерта за №939 від 03.12.2020, синець з забоєм м`яких тканин та підшкірна гематома в ділянці лівого стегна за ступенем тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, оскільки для загоєння такого виду ушкоджень необхідний час більше шести діб.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.296 КК України, тобто вчинив хуліганство, грубо порушивши громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, із застосуванням іншого предмету, спеціально застосованого для нанесення тілесних ушкоджень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину вчиненні інкримінованого правопорушення не визнав. Водночас, частково визнав цивільний позов, не заперечивши обставини події та спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 , що мали місце 02.12.2020, однак категорично заперечив вчинення хуліганства та кваліфікацію інкримінованого йому злочину, вважаючи, що його дії підпадають під ознаки кримінального проступку, передбаченого ст.125 КК України.

Суду дав показання, що дійсно 02.12.2020 близько 12.00 год. у нього з потерпілим поблизу магазину «Кічкарівка», що по вул. Ковельській 150 м. Луцька виник словесний конфлікт щодо створення ОСОБА_6 аварійної ситуації на дорозі, в ході якого він наніс дерев`яною битою один удару в ділянку лівого стегна потерпілого ОСОБА_6 , спричинивши останньому тілесних ушкоджень. Категорично ствердив, що не мав на меті вчиняти хуліганські дії, перебуваючи в громадському місці.

В зв`язку з цим, просив перекваліфікувати його дії з ч.4 ст.296 КК України на ч.2 ст.125 КК України.

Незважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його винність вчиненні хуліганства, тобто, грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю,із застосуванням іншого предмету, спеціально застосованого для нанесення тілесних ушкоджень, підтверджується зібраними на досудовому слідстві та дослідженими за клопотанням учасників судового провадження доказами.

Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 суду дав показання про те, що 02.12.2020 близько 12.00 год. він керував автомобілем поблизу магазину «Кічкарівка», що по вул. Ковельській 150 м. Луцька. В ході розмови, сперечаючись щодо переваги в русі, у них виник словесний конфлікт з пасажиром іншого автомобіля обвинуваченим ОСОБА_4 , під час якого останній вийняв з авто дерев`яну биту, та умисно наніс нею один удару в ділянку лівого його ( ОСОБА_6 ) стегна, спричинивши тілесних ушкоджень та фізичного болю. Категорично ствердив, що до вказаного конфлікту вони з обвинуваченим знайомі не були, інцидент виник на дорозі в процесі руху, а тому вважає твердження обвинуваченого про відсутність умислу на вчинення хуліганських дій безпідставним.

Просив задовольнити поданий цивільний позов та стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 завдану моральну шкоду. Крім того, просив обвинуваченого покарати суворо.

Протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 02.12.2020, відібраного у гр. ОСОБА_6 стверджується факт повідомлення правоохоронних органів щодо обставин вчинення відносно нього кримінального правопорушення.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №939 від 03.12.2020, виявлені у потерпілого ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді синця з забоєм м`яких тканин та підшкірної гематоми в ділянці лівого стегна за ступенем тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, оскільки для загоєння такого виду ушкоджень необхідний час більше шести діб.

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання з доданими фототаблицями від 19.01.2021, за участю потерпілого ОСОБА_6 , останній вказав на обвинуваченого ОСОБА_4 як особу, яка 02.12.2020 вчинила відносно нього кримінальне правопорушення, зокрема, хуліганство, безпричинно нанісши тілесні ушкодження.
З протоколу проведення слідчого експерименту з доданими відеозаписом від 19.01.2021, за участю потерпілого ОСОБА_6 , вбачається, що останній деталізував власні покази та продемонстрував механізм нанесення йому обвинуваченим ОСОБА_4 тілесних ушкоджень під час подій, що мали місце 02.12.2020.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 дав показання про те, що 02.12.2020 близько 12.00 год. керував автомобілем «Мерседес» поблизу магазину «Кічкарівка», що по вул. Ковельській 150 м. Луцька. Разом з ним в салоні авто перебував його брат ОСОБА_4 . Під час руху, у його брата з водієм іншого транспортного засобу ( ОСОБА_6 ) виник словесний конфлікт щодо створення останнім аварійної ситуації. Під час словесної перепалки між ними, ОСОБА_4 наніс дерев`яною битою один удар у ліву ногу потерпілого ОСОБА_6 . Ствердив, що не мав на меті вчиняти хуліганські дії, перебуваючи в громадському місці, а тілесні ушкодження наніс виключно на побутовому ґрунті.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні дала показання про те, що 02.12.2020 близько 12.00 год. разом з чоловіком ОСОБА_9 перебувала поблизу магазину «Кічкарівка», що по вул. Ковельській 150 м. Луцька. Зазначила, що у вказаний час була очевидцем конфлікту потерпілого ОСОБА_6 з обвинуваченим ОСОБА_4 , який відбувся поблизу вказаного магазину на проїжджій частині дороги, в ході якого, після словесної перепалки між ними, останній повернувся до свого авто, дістав дерев`яну биту та наніс нею один удар по лівій нозі потерпілого. Ствердила, що в той момент припинився рух транспортних засобів, на вулиці перебувало багато людей, які робили зауваження ОСОБА_4 з метою припинення бійки. Після цього, обвинувачений сів в автомобіль та поїхав у невідомому напрямку.

Аналогічні показання безпосередньо в судовому засіданні надав свідок ОСОБА_9 .

З протоколу проведення слідчого експерименту з доданими фототаблицями від 15.01.2021, за участю свідка ОСОБА_8 , вбачається, що остання продемонструвала механізм нанесення обвинуваченим ОСОБА_4 тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 під час подій, що мали місце 02.12.2020.

Таким чином, судом критично оцінюються показання обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що він не вчиняв хуліганських дій відносно потерпілого ОСОБА_6 , оскільки вони є суперечливими, не відповідають обставинам справи, встановленим під час судового провадження, такі показання обвинуваченого суд розцінює як намагання уникнути від відповідальності за фактично вчинене ним кримінальне правопорушення.

Враховуючи, що показання потерпілого ОСОБА_6 , дані ним безпосередньо в судовому засіданні, є послідовними, відповідають іншим обставинам справи та підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме, показаннями допитаних свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , висновком судово-медичного експерта, протоколом пред`явлення особи для впізнання, протоколами проведення слідчих експериментів, не викликають сумнівів у їх достовірності, оскільки підстав ставити їх під сумнів у суду немає, тому суд бере їх за основу при постановленні даного вироку та приходить до висновку про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні хуліганства, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, із застосуванням іншого предмету, спеціально застосованого для нанесення тілесних ушкоджень, кваліфікуючи його дії за ч.4 ст.296 КК України.

При обранні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і дані про особу винного.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання суд не вбачає.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину не визнав та не розкаявся у вчиненому, заперечуючи факт вчинення хуліганських дій, збитки потерпілому не відшкодував, останній наполягав на суворому покаранні, однак зважаючи на особу обвинуваченого, який раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, є особою молодого віку, одружений, на його утриманні перебуває одна малолітня дитина, тому суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства та призначає покарання в межах санкції ч.4 ст.296 КК України, у виді позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України.

На підставі ст.ст. 128, 129 КПК України, ст. 1167 ЦК України цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 про відшкодування спричиненої моральної шкоди слід задовольнити частково, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в користь потерпілого ОСОБА_6 5000 (п`ять тисяч) грн. завданої моральної шкоди.
В решті позовних вимог відмовити.

Визначаючи розмір моральної шкоди суд врахував майновий стан обвинуваченого, а також виходив з засад розумності, виваженості, справедливості та вважає, що визначена сума моральної шкоди, з врахуванням ступеню спричиненої шкоди, відповідає обсягу та характеру спричинених страждань потерпілого та характеру вимушених змін у його життєвих стосунках.
На думку суду, обрана міра покарання, є необхідною та достатньою для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.296 КК України, призначивши покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки:

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в користь потерпілого ОСОБА_6 5000 (п`ять тисяч) грн. завданої моральної шкоди.
На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1