ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/347/22 Справа № 185/845/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 листопада 2021 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 342 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 листопада 2021 року було продовжено ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 06 січня 2022 року.

Суд першої інстанції в обґрунтування свого рішення зазначив, що, враховуючи тяжкість покарання, а також те, що ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати, тому інший із більш мяких запобіжних заходів, на даному етапі кримінального провадження, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання ним процесуальних обов`язків.

Суд першої інстанції зазначив, що обвинувачений може переховуватись від суду, враховуючи, що він переховувався від органу досудового розслідування, ухилявся від затримання та перебував у розшуку, крім того, обвинувачений може впливати на свідків, оскільки станом на 08 листопада 2021 року не всі свідки були допитані, а також враховуючи, що анкетні дані свідків містяться в матеріалах кримінального провадження, доступ до яких наявний у сторін кримінального провадження, у ОСОБА_7 буде наявна об`єктивна можливість незаконно впливати на них.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора залишити без задоволення та обрати обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Апеляційну скаргу обґрунтував тим, що ОСОБА_7 перебуває під вартою з 10 січня 2019 року, а тому це порушує право ОСОБА_7 на здійснення судочинства в розумний строк.

Апелянт зазначив, що частина заявлених прокурором ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України слід вважати недоведеними, а частину такими, що втратили свою актуальність.

Апелянт наголошує, що обвинувачений ОСОБА_7 має місце проживання за місцем проживання його дідуся та бабусі.

Також захисник зазначає, що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягався, має на утриманні малолітню дитину.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши надані матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч.4 ст.422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.
Жоден з учасників судового провадження не заявив клопотання про проведення судового засідання за участю сторін, тому апеляційна скарга розглянута без участі сторін.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушеньякі є тяжкими злочинами, тому колегія суддів вважає, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, оскільки такий запобіжний захід не відповідає ступеню тяжкості злочину, у якому він обвинувачується.

Колегія суддів враховує, що відповідно до відомостей, наявних в матеріалах провадження, ОСОБА_7 переховувався від органів досудового розслідування, та перебував у розшуку, тому вважає, що з метою ухилення від кримінальної відповідальності, враховуючи суворість покарання, яке може бути призначено у випадку доведеності вини ОСОБА_7 , він може вдатись до спроб переховуватись від суду, та без перешкод залишити будь-яке місце проживання, тому ризик, передбачений п. 1 ч.1 ст.177 КПК України, є цілком обґрунтованим і реально існує.
Колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст.177 КПК України, враховуючи, що станом на 08 листопада 2021 року не всі свідки були допитані судом першої інстанції, анкетні дані свідків містяться в матеріалах кримінального провадження, тому у ОСОБА_7 буде наявна об`єктивна можливість незаконно впливати на них.
Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги стосовно того, що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягався, має на утриманні малолітню дитину, оскільки наявність та міцність соціальних зв`язків і дані, що характеризують обвинуваченого, не спростовують і не зменшують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Ці обставини існували і на момент вчинення інкримінованого обвинуваченим злочину, та жодним чином не виступили стримуючим фактором в його поведінці.
Також колегія суддів зазначає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є превентивним заходом та має на меті припинити та запобігти ймовірним ризикам у майбутньому, і тривалість перебування обвинуваченого під вартою не є самостійною підставою для скасування такого запобіжного заходу.
Колегія суддів не вбачає істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали, тому вважає, що у задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 листопада 2021 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 342 КК України залишити без задоволення.
Ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 листопада 2021 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 342 КК України залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4