Деражнянський районний суд Хмельницької області
Справа № 673/1396/21
Провадження № 1-кп/673/45/22
21 лютого 2022 р.м. Деражня
Деражнянський районний суд Хмельницької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
прокурора ОСОБА_2 ,
захисника - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5
В підготовчому судовому засідання сторони угоди підтримали таку та вказували на наявність підстав для її затвердження судом.
Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне прийняти рішення про відмову в затвердженні угоди про визнання винуватості та призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, виходячи з наступних правових підстав.
Згідно п.1ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору.
Згідно ч.7 ст. 474 КПК України, суд перевіряє угоду на відповідність вимогам КПК та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4)існують обґрунтовані підстави вважати,що укладення угоди не було добровільним, або сторонни не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.
Приписами ст.472 КПК України закріплено, що в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, умови застосування спеціальної конфіскації, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди. В угоді зазначається дата її укладення та вона скріплюється підписами сторін.
Отже, з поміж іншого, угода повинна відповідати вимогам КПК та іншим законам, в тому числі й КК України.
За змістом даної угоди, істотне значення мають наступні обставини:
-щире каяття у скоєному та активне сприяння у розкритті кримінальних правопорушень ОСОБА_4 , що є пом`якшуючими покарання обставинами;
- шкода кримінальним правопорушенням не завдана;
- наявність суспільного інтересу у швидкому судовому провадженні, яке забезпечить повне, своєчасне та невідворотне покарання ОСОБА_4 за вчинення кримінальних правопорушень;
- наявність суспільного інтересу в запобіганні повторного вчинення кримінальних правопорушень, як підозрюваним, так і іншими особами.
При цьому, сторони угоди погодили призначити ОСОБА_4 покарання за ч.3 ст. 358 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік, за ч.4 ст.358 у виді обмеження волі строком на 1 рік, на підставі ст..70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді 1 року обмеження волі. На підставі ст..ст. 75,76 КК України, звільнити від відбування покарання з випробуванням (пункт 5).
Оцінюючи умови угоди на відповідність їх, зокрема умовам Кримінального закону, суд враховує що, визначена угодою міра покарання не відповідає вимогам вказаного закону.
Так, згідно ч.1 ст. 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
Згідно роз`яснень абзацу 2 п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд вправі визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим при призначенні за окремі злочини, що входять у сукупність, покарання як одного виду, так і різних. Однакові за видом і розміром покарання поглиненню не підлягають, крім випадку, коли вони призначені у максимальних межах санкцій статей (санкцій частин статей) КК.
З огляду на санкції ч.3 та ч.4 ст. 358 КК України, які інкриміновані ОСОБА_4 , сторони угоди погодили покарання останньому за вчинення кожного кримінального правопорушення у виді обмеження волі в мінімальних межах, передбачених Загальною частиною КК України, тобто однакові за видом та розміром.
Враховуючи викладене, суд позбавлений можливості при ухваленні обвинувального вироку, призначити ОСОБА_4 покарання із застосуванням принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим та остаточно призначити таке у виді 1 року обмеження волі.
Очевидно, що така угода не відповідає приписам ст. 472 КПК України, а згідно ч.7 ст. 474 КПК України, в її затвердженні слід відмовити.
Разом з тим, оскільки в підготовчому судовому засіданні як сторона захисту, так і сторона обвинувачення, категорично заперечили проти повернення кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування через відсутність необхідності продовження досудового розслідування внаслідок його фактичного закінчення та виконання вимог статті 290 КПК України, а наполягали на призначенні судового розгляду на підставі обвинувального акта, суд із врахуванням зазначених вище роз`яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку, що в даному випадку відсутні підстави для повернення кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 - 475 КПК України, а є підстави для призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта.
При цьому судом встановлено, що кримінальне провадження підсудне Деражнянському районному суду Хмельницької області, обвинувальний акт складений відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України, також відсутні підстави для прийняття судом рішень, передбачених пунктами 2-4 ч. 3 ст. 314 КПК України.
Керуючись п.3 ч.7 ст.474, п.1, п.5 ч.3 ст.314, ст.ст.369-372 КПК України, суд-
Відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості, яка укладена 25 листопада 2021 року між прокурором Летичівської окружної прокуратури ОСОБА_2 та підозрюваним ОСОБА_4 .
Викликати в судове засідання прокурора, обвинуваченого та його захисника.
Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 23.02.2022 року о 16 год. 30 хв.

Суддя ОСОБА_1