ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1844/21 Справа № 204/8543/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

адвоката ОСОБА_8 ,

перекладача ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні, апеляційну скарга прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 09 листопада 2021 року про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою в межах строку екстрадиційного арешту на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного

ОСОБА_11 , мовою витягу з реєстру громадян ( ОСОБА_12 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бельці, Республіки Молдова, з вищою освітою, перебуваючого у цивільному шлюбі, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
який розшукується компетентними органами Республіки Молдова у зв`язку із засудженням за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 Кримінального кодексу Республіки Молдова, -

ВСТАНОВИЛА:
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Вказаною ухвалою задоволено клопотання захисника - адвоката ОСОБА_8 щодо перевірки наявності підстав для звільнення особи з-під варти відносно громадянина Республіки Молдова ОСОБА_13 (мовою паспорту ОСОБА_14 ).
Змінено громадянину Республіки Молдова ОСОБА_15 (мовою паспорту ОСОБА_14 ) запобіжний захід з тримання під вартою у Дніпровській УВП №4 в межах строку його екстрадиційного арешту, застосованого ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 02 серпня 2021 року, до його фактичної передачі правоохоронним органам Республіки Молдова - на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонено громадянину Республіки Молдова ОСОБА_15 (мовою паспорту ОСОБА_14 ), залишати місце свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, до надходження запиту про його видачу від компетентних органів Республіки Молдова, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.
Покладено на громадянина Республіки Молдова ОСОБА_13 (мовою паспорту ОСОБА_14 ), наступні обов`язки:
- прибувати до прокурора та суду за першим викликом;
- не залишати місце свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово;
- повідомляти прокурора та суд про зміну місця проживання;
- здати до компетентного органу свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон або інші документи, що надають право для виїзду та в`їзду на територію України;
- носити електронний засіб контролю.
Строк дії даної ухвали та строк дії покладених на громадянина Республіки Молдова ОСОБА_13 (мовою паспорту ОСОБА_14 ), обов`язків визначено до 07 січня 2022 року, включно.
Приймаючи оскаржуване рішення, слідчий суддя зазначив, що наявні підстави для застосування до громадянина Республіки Молдова ОСОБА_13 (мовою паспорту ОСОБА_14 ) більш м`якого запобіжного заходу для забезпечення подальшої екстрадиції, а ніж утримання під вартою, оскільки в останнього наявне постійне місце проживання у м.Дніпрі, міцні соціальні зв`язки та соціальні обов`язки як батька своєї неповнолітньої дитини від попереднього цивільного шлюбу, так і неповнолітнього сина цивільної дружини ОСОБА_16 , відсутні відомості про інше ухилення від явки до правоохоронних органів чи суду. Таким чином, слідчий суддя прийшов до висновку скаргу захисника задовольнити та змінити відносно ОСОБА_13 (мовою паспорту ОСОБА_14 ) запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з використанням електронного засобу контролю.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_10 , просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу якою відмовити у задоволенні клопотання захисника-адвоката ОСОБА_8 , продовжити утримання громадянина Республіки Молдова ОСОБА_17 у Державній установі Дніпровська установа виконання покарань №4 упродовж строку екстрадиційного арешту.
Вважає, що вказана ухвала є незаконною, необґрунтованою, постановленою з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, та висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, остільки відповідно до повідомлення відділу міжнародного поліцейського співробітництва ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_18 ( ОСОБА_14 ) з 29.03.2016 перебував у міжнародному розшуку з метою арешту та екстрадиції за ініціативи правоохоронних органів Республіки Молдова.
На його думку, слідчим суддею не враховано, що під час затримання правоохоронними органами України повідомлено ОСОБА_19 ( ОСОБА_14 ) про причини та мотиви затримання. Так, останній пояснив, що у грудні 2013 року він покинув територію Республіки Молдова та перебував у Придністров`ї з метою уникнення покарання за обвинувальним вироком суду. Відповідно до наданих іноземною стороною документів встановлено, що вироком суду міста Белц від 13.04.2016 та ухвалою Апеляційної палати міста Белц від 03.08.2016 ОСОБА_17 ( ОСОБА_14 ) визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 190 Кримінального кодексу Республіки Молдова, призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 15 років з позбавленням права займати певні посади строком на 5 років.
Прокурор вважає, що захисником адвокатом не доведена наявність міцних соціальних зв`язків, остільки відповідно до чинного законодавства, упродовж всього часу перебування на території України ОСОБА_18 ( ОСОБА_14 ) до уповноважених органів державної влади та місцевого самоврядування з метою легалізувати своє перебування на території країни не звертався та жодних дозвільних документів не отримував. Також, на думку прокурора, міцні соціальні зв`язки, стосунки з цивільною дружиною, утримання неповнолітніх дітей не підтверджено стороною захисту наявністю свідоцтва про шлюб та свідоцтвами про народження дітей.
Позиція учасників апеляційного перегляду.
В апеляційному суді ОСОБА_20 , та його адвокат ОСОБА_8 , кожен окремо, заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили рішення слідчого судді залишити без змін.
Прокурор в апеляційному суді підтримав вимоги апеляційної скарги, та просив її задовольнити.
Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши головуючого суддю, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали за скаргою, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступного висновку.
З матеріалів справи вбачається, що до Міністерства юстиції України надійшов запит від Міністерства юстиції Республіки Молдова про видачу ОСОБА_13 (мовою паспорту ОСОБА_14 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою екстрадиції для виконання вироку суду. Дніпропетровською обласною прокуратурою 07.07.2021 керівнику Західної окружної прокуратури міста Дніпра направлено доручення про необхідність забезпечення контролю за виконанням запобіжного заходу, обраного до ОСОБА_13 (мовою паспорту ОСОБА_14 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Матеріалами справи підтверджено, що працівниками Відділення поліції №1 Дніпровського районного управління поліції та Управління карного розшуку ГУНП в Дніпропетровській області 25.06.2021 в порядку ст.ст. 208, 582 КПК України затримано громадянина Республіки Молдова ОСОБА_17 (мовою паспорту ОСОБА_14 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який розшукується компетентними правоохоронними органами Республіки Молдова, для виконання вироку суду, яким останнього засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 190 Кримінального кодексу Республіки Молдова (далі КК РМ).

Вироком суду Белць у справі № 1-800/2014 від 13.04.2016, ОСОБА_13 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК РМ та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 15 років, з виконанням покарання в пенетенціарній установі закритого типу з позбавленням права займати посади, пов`язані з управлінням грошовими засобами.

Постановою Апеляційної Палати Белць у справі № 1а-636/2016 від 03.08.2016, ОСОБА_11 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК РМ та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 15 років, з виконанням покарання в пенетенціарній установі закритого типу з позбавленням права займати посади, пов`язані з управлінням грошовими засобами.

Постановою Верховної Судової Палати у справі № 1ra-1947/2016 від 23.11.2016, суд визнав касаційну скаргу представників ОСОБА_13 (мовою паспорту ОСОБА_14 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , необґрунтованою та встановив недопустимість касаційних скарг в звичайному порядку. Рішення вважається таким, що вступило в законну силу того ж дня.

Розглядаючи скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_11 , для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 584 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування запобіжного заходу.

Відповідно до положень чч. 1-4 ст. 584 КПК України, після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою. Разом із клопотанням на розгляд слідчого судді подаються: 1) копія запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи (екстрадицію), засвідчена центральним органом України; 2) документи про громадянство особи; 3) наявні матеріали екстрадиційної перевірки. Матеріали, що подаються слідчому судді, мають бути перекладені державною мовою або іншою мовою, передбаченою міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. При вирішенні питання про застосування екстрадиційного арешту слідчий суддя керується положеннями цього Кодексу та міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 27.11.2014 року (справа «Хомулло проти України» , заява № 47593/10 ), суд повторно зазначав, що мета пункту 4 статті 5 полягає у забезпеченні права осіб, яких затримано і взято під варту, на судовий контроль за законністю застосованого до них заходу (див. рішення від 11 жовтня 2007 року у справі «Насруллоєв проти Росії» (Nasrulloyev v. Russia), заява № 656/06, п. 86).

Більше того, пункт 4 статті 5 Конвенції, гарантуючи взятим під варту особам право ініціювати судове провадження для встановлення законності позбавлення їх свободи, також проголошує їхнє право на судове рішення стосовно законності тримання під вартою, що має бути ухвалене без зволікань після порушення такого провадження, а також на рішення суду про звільнення, якщо виявиться, що тримання під вартою незаконне (див. вищенаведене рішення у справі «Барановський проти Польщі» (Baranowski v. Poland), п. 68). Існує особлива потреба у швидкому рішенні щодо законності тримання під вартою у випадках, коли триває судовий розгляд, оскільки підсудний має повною мірою користуватися перевагами принципу презумпції невинуватості (див. рішення від 4 жовтня 2001 року у справі «Іловєцький проти Польщі» (Ilowiecki v. Poland), заява № 27504/95, п. 76). Та ж логіка може застосовуватися і до тримання під вартою до вирішення питання щодо екстрадиції, коли розслідування ще триває (див. рішення від 8 січня 2009 року у справі «Худякова проти Росії» (Khudyakova v. Russia), заява № 13476/04, п. 92)

За положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 585 КПК України за наявності обставин, які гарантують запобігання втечі особи та забезпечення у подальшому її видачі, слідчий суддя може обрати щодо такої особи запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою (екстрадиційним арештом).

При вирішенні питання про можливість застосування запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, слідчий суддя обов`язково враховує:

1) відомості про ухилення особи від правосуддя у запитуючій стороні та дотримання нею умов, на яких відбулося звільнення її з-під варти під час цього або інших кримінальних проваджень;

2) тяжкість покарання, що загрожує особі в разі засудження, виходячи з обставин, встановлених під час заявленого кримінального правопорушення, положень закону України про кримінальну відповідальність і усталеної судової практики;

3) вік та стан здоров`я особи, видача якої запитується;

4) міцність соціальних зв`язків особи, у тому числі наявність у неї родини та утриманців.

Колегія суддів зазначає, що слідчим суддею при винесенні ухвали було належним чином враховано вищезазначені положення Закону та обґрунтовано можливість застосування щодо ОСОБА_11 більш м`якого запобіжного заходу, який буде достатнім для забезпечення виконання останнім належної процесуальної поведінки.

Враховано дані в їх сукупності про особу ОСОБА_11 , його віку, наявності місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується копією нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_16 від 29.09.2021, посвідченої приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_21 зареєстровим №6834, яка є власником квартири АДРЕСА_3 , що підтверджено відповідною копією договору купівлі-продажу від 19.04.2016 р., посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_21 за реєстровим № 610, та згідно якої ОСОБА_22 надала ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у строкове безоплатне користування житлову кімнату в період з 29 вересня 2021 року по 27 вересня 2022 року.

Міцність соціальних зв`язків ОСОБА_11 , а саме наявність у нього родини та утриманців, підтверджується наданими в судовому засіданні суду першої інстанції, показами свідка ОСОБА_16 , яка вказала, що проживає з ОСОБА_23 з листопада 2020 року в цивільному шлюбі за адресою: у квартирі АДРЕСА_3 , вказує, що чоловік, окрім виховання її сина ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від попереднього шлюбу від ОСОБА_25 , з яким шлюб розірвано, займається також утриманням своєї доньки від попереднього цивільного шлюбу.

Вищезазначене спростовує доводи апеляційної скарги прокурора про те, що захисником адвокатом не доведена наявність міцних соціальних зв`язків у ОСОБА_11 .

Виходячи з наявності в наданих матеріалах даних, ризик переховування ОСОБА_11 від суду та можливість уникнення його від здійснення фактичної передачі компетентним органам Республіки Молодова, хоча й існує, однак він є невисоким, оскільки ОСОБА_11 тривалий час перебуває на території України та постійно проживає у м. Дніпро, перебуває у цивільному шлюбі, злочин, у якому він підозрюється не є насильницьким.

Крім цього, на ОСОБА_11 покладено обов`язок носіння електронного засобу контролю.

Прокурором не надано доказів того, що ОСОБА_11 , перебуваючи на волі, може переховуватись від правоохоронних органів та суду з метою уникнення від здійснення його фактичної передачі компетентним органам Республіки Молдова.

Відповідно до закону лише зазначення про застосування екстрадиційного арешту про те, що особа може здійснити дії щодо ухилення від правоохоронних органів, без достатнього обґрунтування є недостатнім.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_11 із заявами та скаргами щодо наявності будь-яких хронічних захворювань, погіршення стану здоровя до адміністрації ДУ Дніпровська установа виконання покарань № 4 не звертався спростовуються наявним в матеріалах справи листом ФДУ Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої сулжби України у Дніпропетровській та Донецькій областях за № 4707/ДН-21 від 09.11.2021 року.

ОСОБА_11 суду пояснив, що страждає на захворювання виразка шлунку.

В свою чергу можливість перебування ОСОБА_11 в умовах ДУ Дніпровська УВП № 4 не є вирішальною обставиною для вирішення питання про про можливість зміни запобіжного заходу останньому з огляду на положення ст. 585 КПК України, а розглядається в сукупності з іншими чинниками.

Апеляційний суд також приймає до уваги доводи захисника про подання заяви до міграційної служби про надання ОСОБА_11 статусу біженця, що підтверджується листом ГУ ДМСУ України в Дніпропетровській області від 09.11.2021 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 590 КПК України рішення про видачу особи (екстрадицію) не може бути прийнято, якщо така особа подала заяву про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, чи скористалася відповідно до законодавства правом на оскарження рішення щодо зазначених статусів, до остаточного розгляду заяви, у порядку, встановленому законодавством України. Інформація про подання особою зазначених заяв або оскарження відповідних рішень не надається іноземній державі, що надіслала запит.

На думку апеляційного суду, тримання ОСОБА_11 під вартою, до вирішення питання щодо визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, чи до його видачі (екстрадиції) буде порушенням практики Європейського суду з прав людини та статті 5 Конвенції, положення якої вказують, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність, нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя правомірно прийшов до висновку про можливість зміни щодо ОСОБА_11 запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою (екстрадиційним арештом), застосувавши до останнього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Зміна запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з носінням електронного засобу контролю, на думку апеляційного суду, є достатнім і законним, оскільки буде гарантувати попередження втечі і забезпечить в подальшому його видачу.

Таким чином, слідчого судді прийняв вмотивоване рішення та належним чином обґрунтував його.

Отже, розглядаючи скаргу захисника ОСОБА_8 та приймаючи рішення про зміну щодо ОСОБА_11 запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешту, слідчий суддя врахував, зокрема, наявність ризику ухилення останнього від правоохоронних органів, обставини справи, дані про особу, видача якої запитується, міцність соціальних зв`язків особи, а тому вірно прийшов до обґрунтованого висновку про можливість зміни ОСОБА_11 запобіжного заходу, з чим погоджується колегія суддів.

Зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави щодо порушень кримінального процесуального закону України та вимог міжнародних договорів України, з яких прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та за своєю суттю не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Таким чином, ухвала суду є законною та підстав для задоволення апеляційної скарги прокруора не встановлено

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 , - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 09 листопада 2021 року про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою в межах строку екстрадиційного арешту на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю відносно підозрюваного ОСОБА_11 ), - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:
______________ _____________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4