Справа №463/3964/20
Провадження №1-кп/463/211/21
В И Р О К
іменем України

19 листопада 2021 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

потерпілого - ОСОБА_6 ,

представника потерпілого - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові матеріали кримінальної справи у кримінальному провадженні за №0002938 від 22.12.2019, про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Львова, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.122 Кримінального кодексу України, суд -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 19 грудня 2019 року приблизно о 19 год. 30 хв., перебуваючи за адресою: м. Львів, вул. Богдана Хмельницького, 188, поблизу ринку «Радіоринок», умисно, з метою завдання невизначеної шкоди здоров`ю потерпілого ОСОБА_6 , лівою ногою наніс ОСОБА_6 , який присів на зігнутих ногах, один удар в ділянку обличчя, а саме нижньої щелепи. Внаслідок нанесеного удару ОСОБА_6 спричинено тілесні ушкодження у вигляді травматичного зламу кута нижньої щелепи зліва зі зміщенням, травматичного зламу ментальної ділянки справа, травматичної адентії 4-го зуба нижньої щелепи справа, які відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєні наведеного вище злочину заперечив. Пояснив, що він працює на «Радіоринку», який знаходиться у м. Львів на вул. Богдана Хмельницького, 188. 19 грудня 2019 року вийшов з роботи разом із ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та хлопцем на ім`я ОСОБА_10 . В продуктовому магазині, поруч з « ОСОБА_11 » він придбав пляшку коняку та разом із вказаними друзями стояли поруч з магазином. На відстані приблизно 30 - 40 м. від них стояла також компанія незнайомих чоловіків, серед яких був потерпілий. Несподівано один із хлопців, із вказаної компанії, підійшов до них та запитав, «чи є у них якісь проблеми» на що вони відповіли що ні. В цей момент підійшов потерпілий та запитав у ОСОБА_12 чи він самий борзий і вдари його головою в обличчя, на що ОСОБА_8 наніс удар кулаком в ділянку голови потерпілого і після цього розпочалась бійка між всіма. Він, а також його друзі наносили багато ударів невідомим хлопцям, в тому числі потерпілому. Підтвердив, що дійсно потерпілий після нанесення багатьох ударів присів поруч з магазином, його обличчя було закривавленим, він не чинив жодних активних дій, лише плював кров`ю. Обвинувачений не заперечує, що в цей момент штовхнув потерпілого ногою в ділянку тазу, однак удару в область голови не наносив.

При цьому обвинувачений, після повторного перегляду відео з місця події, підтвердив, що відеозаписом (файл: DOWNLOAD_4700_1047_4, час: 0:01:23) зафіксовано саме описаний ним момент, коли він ногою штовхає потерпілого.

Вважає себе невинним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, оскільки саме потерпілий та його друзі спровокували бійку, а він змушений був захищати себе, друзів та свою дівчину, яка була поряд. Крім цього на його думку не відомо коли саме та в наслідок яких ударів потерпілому було спричинено тілесні ушкодження середньої тяжкості у виді зламу щелепи.

В частині заявленого цивільного позову, обвинувачений підтримав наявний в матеріалах справи відзив та просить відмовити у задоволенні позовних вимог потерпілого в зв`язку з йог невинуватістю. Також підтримав пояснення захисника, вважає, що у випадку визнання судом його вини, розумний і справедливий розмір відшкодування моральної шкоди потерпілого становить 3000 грн.

Не зважаючи на заперечення обвинуваченим ОСОБА_4 своєї причетності до скоєння злочину передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, його вина доведена дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом наступними доказами.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що 19 грудня 2019 р. близько 19:00 після роботи, разом із співробітниками: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 вони придбали алкогольні напої та разом розпивали такі на дворі, поруч з магазином «Алкосвіт» на вулиці Б.Хмельницького, 188 у м. Львові, навпроти «Радіоринку». На відстані приблизно 50 м. від них стояла компанія невідомих людей, декілька хлопців та одна дівчина. В певний момент з магазину вийшов незнайомий йому хлопець, як з`ясувалось пізніше ОСОБА_16 , та голосно сказав, що він розбив пляшку шампанського і він з ними розбереться та підійшов до вказаної компанії людей, серед яких був також і обвинувачений. Його знайомий ОСОБА_17 підійшов до вказаних осіб з невідомою для потерпілого метою. Але, щоб уникнути конфлікту він вирішив підійти до них та намагався забрати ОСОБА_18 . Однак несподівано ОСОБА_16 кулаком наніс йому удар в голову та розсік брову,і продовжив наносити йому удари по всьому тілу. ОСОБА_19 намагався втекти, його наздоганяв обвинувачений. Почалась бійка між всіма, участі не брали лише дівчина та ОСОБА_20 , який був в цей момент в магазині. В процесі бійки побачив, що ОСОБА_21 лежить без свідомості, а ОСОБА_22 втік. В наслідок нанесених йому ударів у нього було закривавлене обличчя та було важко стояти в зв`язку з чим він присів опершись на стіну магазину. Жодних активних дій не вчиняв, лише сидів та плював кров`ю. В цей момент до нього підбіг обвинувачений та наніс йому сильний удар ногою в щелепу. Він чітко відчув, що перелом щелепи відбувся внаслідок удару обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки відразу після удару ногою він почув хрускіт та не зміг рухати щелепою і закрити рот, а також відчув зміщення зуба. Стверджує, що він особисто нікому жодних ударів не наносив, лише намагався захиститись прикриваючи голову руками. Також стверджує, що безсумнівно впізнає обвинуваченого як особу, яка нанесла йому удар ногою в щелепу в момент коли він абсолютно пасивно, в закривавленому вигляді присів поруч з магазином. Вважає, що саме вказаний удар спричинив перелом щелепи, оскільки до нього, він не зважаючи на ушкодження міг вільно рухати ротом та плювати.

В подальшому всі невідомі сіли в таксі та поїхали, а його завезли в лікарню Швидкої медичної допомоги на вул. Топольній у м. Львові та відразу зробили операцію. В лікарні перебував до 31 грудня 2019 р., однак продовжував лікування та був повністю непрацездатним більше 1 місяця. Оскільки йому були встановлені металеві пластини та металевим дротом зшитий рот, а тому він змушений був харчуватись лише через трубочку. На даний момент у нього ушкодженні нервові закінчення та він не відчуває половину щелепи.

Потерпілий та його представник в судовому засіданні підтримали цивільний позов з наведених у ньому мотивів. Крім цього потерпілий повідомив, що фактично на операцію щелепи витратив 11 тис. грн., більше місяці був позбавлений можливості працювати та нормально харчуватись. Після зняття металевих фіксаторів виявив значне пошкодження зубів, до яких були прив`язані металевим дротом фіксатори. Близько місяця не міг жувати, тривалий час був змушений приймати обезболюючі медикаменти. Також в наслідок відсутності нормального харчування він схуд на 15 кг. за 3 тижні та змушений був лікувати шлунок. Від удару обвинуваченого один зуб був вибитий на місці події, ще один було видалено під час лікування.

Зазначив, що лікування продовжується і на даний момент, очікує на проведення додаткової операції. Розмір відшкодування завданої матеріальної шкоди визначено в сумі лише 2175, 25 грн., оскільки інші витрати на лікування не може підтвердити документально. Відшкодування завданої йому моральної шкоди оцінює в розмірі 100 тис. грн., враховуючи наведені ним страждання, необхідність тривалого лікування та втрату працездатності більше ніж на 1 м. Також повідомив, що жодної компенсації чи навіть вибачення від обвинуваченого не отримав, просить визнати його винним та притягнути до кримінальної відповідальності.

Свідок ОСОБА_23 в судовому засіданні повідомив, що знайомий з потерпілим, оскільки разом працюють в ТзОВ «Прогрес сервіс», обвинуваченого раніше бачив, але не знайомі. Пояснив, що 19 грудня 2019 р. близько 19:00 год. разом з потерпілим ОСОБА_14 та ОСОБА_15 поруч з магазином «Алкосвіт» на вулиці Б.Хмельницького, 188 у м. Львові випивали алкогольні напої. Він зайшов в магазин за пивом, вийшов побачив бійку за участю його друзів та невідомих йому хлопців, серед яких був обвинувачений, намагався їх розборонити. Чітко бачив, як ОСОБА_6 присів поруч з входом в магазин, його лице було в крові, він сидів і тримався руками за голову. В цей момент обвинувачений ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_24 та наніс удар ступнею лівої ноги в ділянку голови потерпілого. В момент удару ОСОБА_24 , фактично сидів на землі, жодних активних дій не чинив, ОСОБА_21 , який попередньо втратив свідомість, прийшов до тями але сидів спертий на стіну, ОСОБА_25 кудись побіг, тобто бійка вже фактично припинилась.
Свідок ОСОБА_26 судуповідомив, що знайомий з потерпілим. 19 грудня 2019 р. він, ОСОБА_20 , ОСОБА_25 та, ОСОБА_27 на вул. Б Хмельницькогоу м. Львові поруч з «Радіоринком» після роботи, придбали коняк і шоколад та стоячи біля магазину «Алкосвіт» випивали. ОСОБА_25 пішов в сторону іншої компанії (троє хлопців та одна дівчина) за ним пішов ОСОБА_6 з словами «Щоб не наробив дурниць», через кілька секунд він також пішов за ними. Бачив чітко, як перший удар рукою в ділянку голови ОСОБА_28 наніс невідомий з вказаної компанії, він також наніс удар кулаком в голову ОСОБА_29 . Свідок підбіг та намагався припинити бійку і відчув удар ззаду в ділянку голови, втратив свідомість та впав. Прийшовши до тями, побачив, ОСОБА_30 , який присів поруч з входом в магазин, тримався руками за голову, яка була повністю в крові, на цей момент невідомих з якими була бійка вже не було. Удару нанесеного ногою в ділянку голови ОСОБА_31 він не бачив, оскільки в цей час ймовірно був без свідомості. Може чітко сказати, що ні ОСОБА_27 ні інші особи з його знайомих не наносили першими ударипредставникам іншої компанії. Також зазначив, що після першого удару ОСОБА_25 втік, особисто він втратив свідомість, а ОСОБА_20 фактично весь час був в магазині, отже обвинувачений з друзями били в основному лише ОСОБА_32 .

Свідок ОСОБА_33 в судовому засіданні повідомила, що знайома з обвинуваченим, оскільки вони зустрічаються приблизно два роки. 19 грудня 2019 року близько 19:00 год вона, ОСОБА_34 , ОСОБА_16 та ОСОБА_35 , чекали таксі на вул. Б. Хмельницького поруч з «Радіоринком» біля магазину «Алкосвіт» та розпивали коньяк. До них підійшов мужчина з іншої компанії запитав чи є якісь проблеми, потім підійшов ОСОБА_24 і відразу вдарив головою в обличчя ОСОБА_36 , після чого розпочалась бійка. Бились всі та постійно бігали тому важко, щось чітко описати, було темно. Більшість часу бійки ОСОБА_37 знаходився в магазині. Після бійки в ОСОБА_4 серйозних тілесних ушкоджень не було, лише синяки по тулубу. За медичною допомогою він не звертався. Зазначила, що до конфлікту, і вона, хлопці включно з обвинуваченим вживали алкогольні напої. Удару нанесеного ногою ОСОБА_38 ОСОБА_39 в ділянку голови вона не бачила, ОСОБА_34 лише ногою штовхнув потерпілого в момент коли він сидів на землі поруч з входом в магазин, на цей час бійка вже була завершена.

Свідок ОСОБА_8 повідомив, що товаришує з обвинуваченим ОСОБА_38 19 грудня 2019 р він, обвинувачений з дівчиною ОСОБА_40 та ОСОБА_10 вийшли з «Радіоринку» на вул. Б Хмельницького, 188 у м. Львові де вони всі працюють. Стояли поруч з магазином «Алкосвіт», несподівано до нього підійшов незнайомий та спитав чи не має у нього проблем, він відповів, що ні. Після цього до нього підійшов потерпілий взяв його за куртку та вдарив головою в обличчя. Розпочалась бійка, вважає, що він та його друзі захищались, не може чітко сказати хто саме та які удари наносив потерпілому. Він та ОСОБА_41 також наносили удари ОСОБА_29 . Уточнив, що особисту він в ділянку голови потерпілого не бив і не бачив хто наносив удар потерпілому, коли він сидів на землі поруч з магазином.

З протоколів проведення слідчих експериментів від 27.02.2020 р. (том 1.с. 123-148) та долучених до них фототаблиць вбачається, що свідки ОСОБА_21 , ОСОБА_20 та потерпілий ОСОБА_27 давала покази аналогічні за змістом наданим в судовому засіданні.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 10.03.2020 (том 1, а.с. 156-163) підтверджується, що свідок ОСОБА_20 впізнає ОСОБА_4 як особу, яка 19.12.2019 р., перебуваючи на вул. Б. Хмельницького, 188 у м. Львові нанесла удар ногою в обличчя потерпілого ОСОБА_32 .

Також в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_27 та свідок ОСОБА_20 чітко підтвердили, що безсумнівно, саме ОСОБА_4 , наніс удар ногою в ділянку голови ОСОБА_31 в момент коли останній присів поруч з стіною магазину.

Відеозаписом з камери відеоспостереження розташованої поруч з магазином на вул.. Б. Хмельницького 188 м. Львова (том 1, а.с. 118) чітко зафіксовано, що свідок ОСОБА_8 активно переслідує та наносить удари потерпілому по тулубу, з чим ОСОБА_8 погодився в судовому засіданні під час перегляду відеозапису. Також підтверджується, що особа візуально схожа на обвинуваченого ОСОБА_4 наносить удар ногою потерпілому в ділянку голови, в цей момент ОСОБА_27 безпорадно присів поруч з входом в магазин, жодних активних дій не вчиняв. При повторному транслюванні відеозапису, в ході заслуховування пояснень обвинуваченого, такий в судовому засіданні підтвердив, що зафіксований на відео удар ногою у голову потерпілого ОСОБА_31 здійснив саме він, але вважає, що це був поштовх в ділянку тулуба. Із вказаного відеозапису вбачається, що в момент нанесення удару обвинуваченим ногою в ділянку голови потерпілого та безпосередньо перед ним, активні дії вчинялись лише ОСОБА_4 та свідком ОСОБА_42 та були спрямовані на завдання тілесних ушкоджень потерпілому, який спершу намагався ухилитись від ударів ОСОБА_12 та відступав назад, а в подальшому присів поруч з входом в магазин.

Висновком експерта № 29 від 10 лютого 2020 р. (том 1, а.с. 121-122) встановлено, що згідно виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 35525/797 видно, що ОСОБА_6 перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні щелепно-лицевої хірургії КНП «КЛШМД м. Львова» з 19 по 31.12.2019 р. з діагнозом: «Травматичний злам кута нижньої щелепи зліва зі зміщенням. Травматичний злам ментальної ділянки справа. Травматична адентія 4-го зуба нижньої щелепи справа». Переломи підтверджені об`єктивними рентгенологічними даними. Під час проведення судово-медичної експертизи у потерпілого виявлені рубці на обличчі-сліди загоєних ран. Вказані тілесні ушкодження утворились від дії тупих предметів, могли виникнути 19 грудня 2019 р. Переломи відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я, рани до легкого ступеня тяжкості.

Судово-медичних даних, про утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 внаслідок падіння з висоти власного росту, немає.

Заслухана в судовому засіданні експерт ОСОБА_43 , яка готувала вказаний вище висновок, такий підтримала та додатково пояснила наступне. Які саме ушкодження настали раніше легкі чи середньої тяжкості визначити не можливо. Перелом щелепи виник в наслідок контакту з тупою поверхнею, міг виникнути як від удару ноги, руки так і ліктя, механізм спричинення тілесних ушкоджень нею не визначено оскільки не було достатніх даних. Однак при повторному заслуховуванні потерпілого, щодо його відчуттів та безпосередніх наслідків від нанесеного обвинуваченим удару ногою, у виді фіксації щелепи та зміщення зубів, експерт зазначила, що враховуючи такі пояснення можна вважати, що причиною перелому став саме вказаний удар ногою в ділянку голови потерпілого.

Отже, на думку суду, враховуючи в сукупності висновок експертизи, пояснення експерта та покази потерпілого в судовому засіданні доведено факт спричинення потерпілому ОСОБА_39 тілесних ушкоджень середньої тяжкості, саме в наслідок удару нанесеного обвинуваченим ОСОБА_4 ногою в ділянку голови потерпілого ОСОБА_32 .

Таким чином, беручи до уваги встановлені в судовому засіданні обставини, суд вважає, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 122 КК України, оскільки він умисно спричинив потерпілому вказані тілесні ушкодження.

Позиція захисту, щодо необхідної оборони зі сторони обвинуваченого, на думку суду безпідставна та не огрунтована. Як встановлено в ході судового розгляду удар ногою, який безпосередньо спричинив потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, було нанесено обвинуваченим в момент коли потерпілий перебував у безпорадному стані, ні він ні його знайомі не чинили жодних активних дій, будь якої небезпеки для обвинуваченого чи його друзів не було. Як вбачається з відеозапису та пояснень свідків і потерпілого, вказаний удар було нанесено виключно з метою завдання додаткових тілесних ушкоджень потерпілому, а не з метою захисту від суспільно небезпечних посягань.

Призначаючи покарання обвинуваченому, судом враховується характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особа обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягався.

Обставини, що пом`якшують чи обтяжуючою, покарання обвинуваченого в ході судового розгляду не встановлені.

Судом також враховується, що обвинувачений протягом тривалого судового розгляду у вчиненому не розкаявся, його поведінка та пояснення свідчать про відсутність усвідомлення протиправності своїх дій. Жодних відшкодувань спричиненої потерпілому шкоди обвинуваченим не здійснено.

Враховуючи вище викладене, суд обирає обвинуваченому покарання в межах санкцій ч.1 ст. 122 КК України у виді обмеження волі та вважає, що беручи до уваги ставлення обвинуваченого до вчинених дій, для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, необхідним є реальне відбуття вказаного покарання.

Вирішуючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 , суд враховує наступні обставини.

Із змісту позовної заяви вбачається, що позивач ОСОБА_6 , в зв`язку із нанесенням йому тілесних ушкоджень, просить суд стягнути з ОСОБА_4 відшкодування завданої йому моральної та матеріальної шкоди.

Згідно вимог ст. 23 ЦК України випливає, що моральна шкода може полягати у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування визначається судом.

Враховуючи наведені вище обставини, пояснення потерпілого, а також висновок судово-медичної експертизи, суд вважає, доведеним, факт спричинення потерпілому моральної шкоди в наслідок значних фізичних страждань викликаних завданими йому з вини обвинуваченого тілесними ушкодженнями.

Визначаючи розмір грошового відшкодування завданої моральної шкоди, судом враховується характер правопорушення, глибина фізичних і душевних страждань потерпілого, які викликанні особливістю травми, що супроводжувалась значними больовими відчуттями, необхідністю оперативного втручання, тривалого лікування, як стаціонарно так і за місце проживання, втратою двох зубів та чутливості щелепи. Оцінивши в сукупності викладені обставини, з врахуванням вимог розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що позовні вимоги потерпілого в частині відшкодування моральної шкоди слід задоволити та стягнути з обвинуваченого в користь ОСОБА_6 100 тис. грн.

В частині відшкодування завданої матеріальної шкоди, цивільний позов ОСОБА_31 не підлягає задоволенню, оскільки в порушення вимог ст. 10,60 ЦПК України потерпілий не представив доказів в підтвердження необхідності здійснення витрат, згідно долучених до позову фіскальних чеків, в наслідок вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення.

У відповідності до положень ст.100 КПК України слід вирішити питання про долю речових доказів.
Керуючись ст.ст.299,323, 324 КПК України ч.1 ст. 122 КК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 рахувати з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі.

Цивільний позов ОСОБА_6 - задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_6 (місце проживання: АДРЕСА_2 ) відшкодування завданої моральної шкоди в розмірі 100000 (сто тисяч) грн.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Речові докази оптичний диск CD-RW «Videx» з відеозаписом, залишити при справі.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду через суд, який ухвалив рішення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя: ОСОБА_1