Справа №573/1565/21
Номер провадження 1-кс/573/399/21

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 вересня 2021 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

слідчої судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

розглянувши в залі суду в м. Білопілля клопотання прокурора Білопільського відділу Сумської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000209 від 16.09.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

17 вересня 2021 року прокурор Білопільського відділу Сумської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням про арешт майна, яке мотивоване тим, що Сектором дізнання відділенням поліції №1 (м. Білопілля) Сумського районного управління Головного управління Національної поліції України в Сумській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000209 від 16.09.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 15.09.2021 до ЧЧ ВП №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області, надійшла письмова заява від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , в якій просить притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_5 , яка 05.08.2021 таємно шляхом вільного доступу, викрала гроші в сумі 800 грн. та жіночі шорти. У діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

16.09.2021 у період часу з 18.03 год. до 18.30 год., дізнавачем сектору дізнання відділення поліції №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 проведено огляд відкритої ділянки місцевості поблизу будинку №99 по вул. Паркова в смт. Миколаївка, Сумського району, Сумської області, у присутності громадянки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканки АДРЕСА_2 , яка добровільно зізналася в тому, що 05.08.2021 скоїла крадіжку з домогосподарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та надала добровільно працівникам поліції викрадену нею річ, а саме одну грошову купюру номіналом 100 грн. з серійним номером УЖ1326979, дану річ опечатано та вилучено до відділення поліції №1 (м. Суми) Сумського РУП ГУНП в Сумській області в м. Білопілля, вул. Соборна, 76.

Про підозру у вчинені кримінального правопорушення нікому не повідомлялось.

У клопотанні прокурор просить накласти арешт на зазначене майно шляхом тимчасового, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном та визначити місцем зберігання арештованого майна до скасування арешту у встановленому КПК України порядку щодо грошової купюри номіналом 100 грн. з серійним номером УЖ1326979 банківську скриньку ПрАТ «ПриватБанк».
Наведене вище свідчить про існування розумних підозр вважати, що вилучене майно відповідає критеріям речових доказів, передбаченим ст. 98 КПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК грошова купюра номіналом 100 грн. з серійним номером УЖ1326979 є речовими доказами у даному кримінальному провадженні, а тому з боку прокурора необхідне вжиття заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на зазначене майно.
Таким чином, вищезазначене майно, а саме: грошова купюра номіналом 100 грн. з серійним номером УЖ1326979 визнано речовим доказам за постановою дізнавача сектору дізнання відділення поліції №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 від 16.09.2021 року.

В судове засідання прокурор ОСОБА_3 не з`явилась, подала заяву про розгляд клопотання про арешт майна без її участі у зв`язку зі службовою зайнятістю.

Власник майна ОСОБА_4 до суду не з`явилась, подала заяву про розгляд клопотання без її участі, проти накладання арешту на належне їй майно, не заперечує.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі не прибуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Повно, всебічно і об`єктивно дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до загальних положень Кримінального процесуального кодексу України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим законом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, що знайшло також свій розвиток і у положеннях КПК, які регламентують порядок застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Частиною першою статті 170 КПК України поняття арешту майна визначено як тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати правову підставу для арешту майна, а також можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

В силу п. 1 ч. 2, ч. 3, ч. 10 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. В такому разі арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно зі ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 9 ст.100 КПК України вилучене під час огляду місця події вище вказане майно визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні, а тому з боку слідчого необхідне вжиття заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на зазначене майно.
Таким чином, в клопотанні обґрунтовано зазначено, що зібрані матеріали досудового розслідування вказують на те, що виявлене, вилучене та безпосередньо видане добровільно в ході огляду місця події майно може мати доказове значення по кримінальному провадженню за №0000209 від 16.09.2021 за ознаками кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, а тому необхідне вжиття заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на зазначене майно.
На даному етапі суд вважає використання вказаного майна як доказу в кримінальному провадженні цілком можливим, у зв`язку з наявністю обґрунтованих підстав вважати, що вилучене майно може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також забезпечення проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування та запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження зазначеного майна, яке відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні, а тому необхідне накладення арешту на це майно, тобто тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та користування цим майном з метою його збереження.

Згідно із ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого про арешт тимчасового вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути повернуто особі, у якої його було вилучено.

Враховуючи принцип розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, суд дійшов висновку, що клопотання про арешт майна з метою збереження речових доказів з підстав, зазначених у клопотанні, відповідає вимогам процесуального закону, є розумним та співмірним, а відтак, підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 107, 170-173 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Білопільського відділу Сумської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000209 від 16.09.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на грошову купюру номіналом 100 грн. із серійним номером УЖ1326979, яка належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканці АДРЕСА_1 , які були виявлені та вилучені 16.09.2021 під час проведення огляду місцевості біля будинку №99 по вул. Паркова в смт. Миколаївка, Сумського району, Сумської області, шляхом тимчасового, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном.
Визначити місцем зберігання арештованого майна до скасування арешту у встановленому КПК України порядку банківську скриньку ПрАТ «ПриватБанк».
Ухвала про арешт майна виконується негайно прокурором, якому необхідно вручити її копію.

Відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: