Справа № 182/6831/20
Провадження № 1-кп/0182/202/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.08.2021 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.03.2020 за № 0000700, який надійшов разом з угодою про примирення, укладеною 19 листопада 2020 р. після закінчення досудового розслідування між потерпілою ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження с. Куцеволівка Онуфрієвського району Кіровоградської області, громадянина України, зареєстрований в АДРЕСА_1 , проживає у АДРЕСА_2 , не працює, з середньою освітою, розлучений, на утриманні має малолітню дитину, сина ОСОБА_5 , 2011 року народження, судимості не має,
у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України
з участю сторін судового провадження:
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, 06.03.2020 приблизно об 11.35 год. вийшов з прохідного пункту ТОВ «Птахокомплекс «Дніпровський», який розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Електрометалургів, 302 та пройшов до проїжджої частини прилеглої території вказаного ТОВ, яка використовується як місце для паркування автомобілів, де побачив автомобіль «ВАЗ 21011», д.н.з. НОМЕР_1 , кольору «золоте руно». В цей момент у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння вищевказаним транспортним засобом.
Перебуваючи в тому самому місці та в той самий час, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , скориставшись відсутністю власника вказаного автомобіля, а також тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, із корисливих мотивів, підійшов до вказаного автомобіля та через незачинене вітрове віконце відкрив передні праві двері автомобіля, після чого сів у салон автомобіля та, вирвавши замок запалювання, з`єднавши дроти, завів вказаний автомобіль. Після чого ОСОБА_4 на вказаному автомобілі рушив з місця та поїхав до будинку АДРЕСА_3 , де під час порушення Правил дорожнього руху був зупинений водієм іншого транспортного засобу, який викликав працівників поліції для фіксації даного порушення.
Тим самим, ОСОБА_4 умисно, незаконно заволодів транспортним засобом - автомобілем «ВАЗ 21011», д.н.з. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер двигуна (VIN) - НОМЕР_2 , 1977 року випуску, ринкова вартість якого згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи з визначення ринкової вартості колісного транспортного засобу № 858 від 27.03.2020, становить 11 055 грн. 07 коп., що належить ОСОБА_7 та яким на підставі усної домовленості користується донька останнього ОСОБА_3 , спричинивши останній матеріальний збиток на вказану суму.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом.
27.11.2020 прокурор Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_6 надіслав до Нікопольського міськрайонного суду обвинувальний акт разом з угодою про примирення, укладеної 19.11.2020 між потерпілою ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , згідно якої обвинувачений ОСОБА_4 та потерпіла ОСОБА_3 дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 289 КК України. Обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення - злочину. Потерпіла ОСОБА_3 претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого на момент укладення угоди не має. Потерпіла ОСОБА_3 усвідомлює, що підписання угоди позбавляє її права змінити вимоги щодо спричинених збитків кримінальним правопорушенням та вимагати в подальшому повторного притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за відповідний злочин. Сторони погодилися на призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання з урахуванням положень ч. 2 ст. 5 КК України за ч. 1 ст. 289 КК України (в редакції Закону України № 2903-IV від 22.09.2005) у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тис.) грн. 00 коп.
Стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Ухвалою від 30.11.2020 було призначене підготовче судове засідання на 22.12.2020, яке в подальшому відкладалося.
В підготовчому судовому засіданні сторони судового провадження вважають за можливе затвердити укладену угоду та просили про це суд. Прокурор проти затвердження угоди про примирення також не заперечував.
Заслухавши думку сторін судового провадження суд вважає, що угода може бути затверджена з наступних підстав.
Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Згідно ч. 4 ст. 12 КК України передбачене ч. 1 ст. 289 КК України кримінальне правопорушення є нетяжким злочином.
Обвинувачений повністю визнав свою вину та розуміє, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального злочину, у вчиненні якого його обвинувачують, при цьому він має ряд прав, передбачених ч. 4 ст. 474 КПК України. Обвинувачений також правильно розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Потерпіла ОСОБА_3 також правильно розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України. Завдані потерпілий ОСОБА_3 збитки відшкодовані обвинуваченим у повному обсязі, шляхом повернення транспортного засобу.
Суд переконаний у тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Угода про примирення, укладена 19.11.2020 між потерпілою ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , відповідає вимогам КПК і КК України.
Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа.
Кримінальне правопорушення (злочин), вчинений ОСОБА_4 має правильну правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом.
Узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановлених Загальною частиною КК України.
Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Цивільний позов не заявлений.
Речові докази:
- автомобіль марки «ВАЗ 21011», д.н.з. НОМЕР_1 , кольору «золоте руно», 1977 року випуску, що переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_3 - залишити останній;
- чотири сліди пальців рук, разом з первинною упаковкою та паперовий конверт з дактилоскопічною карткою на ім`я ОСОБА_4 , які поміщені до спецпакету НПУ № 4031240, що знаходиться в камері зберігання речових доказів Нікопольського РУП (квитанція № 003949) знищити;
- DVD-диск з відеозаписом з камер відео спостереження, розташованих за адресою: АДРЕСА_4 , який долучено до матеріалів провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження.
Також суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати на залучення експерта при проведенні автотоварознавчої експертизи з визначення ринкової вартості транспортного засобу, згідно товарного чеку в сумі 300 грн. 00 коп., оскільки відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі винесення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Що стосується стягнення з ОСОБА_4 на користь держави процесуальних витрат згідно довідки в сумі 1256,08 грн, пов`язаних із залученням експерта для проведення судової трасологічної експертизи № 19/104-17/3/86 від 28.03.2017, то суд вважає необхідним відмовити у стягненні вказаних витрат, так як зазначена експертиза не підтверджує вину обвинуваченого, і суд не приймає її як доказ.
На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст. 374, 474, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про примирення, укладену 19 листопада 2020 р. між потерпілою ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.03.2020 за № 0000700.
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченню за ч. 1 ст. 289 КК України (в редакції Закону України № 2903-ІV від 22.09.2005) і призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тис.) грн.
Запобіжний захід не застосовувався.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Цивільний позов не заявлений.
Речові докази:
- автомобіль марки «ВАЗ 21011», д.н.з. НОМЕР_1 , кольору «золоте руно», 1977 року випуску, що переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_3 - залишити останній;
- чотири сліди пальців рук, разом з первинною упаковкою та паперовий конверт з дактилоскопічною карткою на ім`я ОСОБА_4 , які поміщені до спецпакету НПУ № 4031240, що знаходиться в камері зберігання речових доказів Нікопольського РУП (квитанція № 003949) знищити;
- DVD-диск з відеозаписом з камер відео спостереження, розташованих за адресою: АДРЕСА_4 , який долучено до матеріалів провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави у відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта 300 (триста) грн. 00 коп.
Вирок на підставі угоди може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Нікопольський міськрайонний суд з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: ОСОБА_1