Категорія: арешт майнаДоповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

власників майна ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
представника власників майна ОСОБА_8 ,

слідчого ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, № 0002731, за апеляційною скаргою власника майна ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 листопада 2021 року про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_10 , звернувся до слідчого судді Луцького міськрайонного суду з клопотанням про накладення арешту на речові докази, а саме: автомобіль марки «ГАЗ», моделі «3307», д.н.з. НОМЕР_1 , з причіпом синього кольору у якому наявні колоди деревини дров`яної, породи дуб, кубомасою 5,6 м3, який поміщено на штраф-майданчик, що у с. Сокиричі, Луцького р-ну по вул. Солдатська, 1 та ТТН серії ВЛД №401572 від 10.11.2021, що поміщено до паперового конверту, вилучені 17.11.2021 в ході проведення огляду місця події по вул. Набережній навпроти багатоквартирного будинку №8 у місті Луцьку.

Клопотання мотивував тим, що СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002731 від 18.11.2021, крім того в даному випадку не накладення арешту на вищевказане майно може призвести до настання наслідків втрати слідової інформації про обставини вчинення вищевказаного кримінального правопорушення та може бути використано як доказ причетності, доведення чи спростування певних обставин вчинення даного кримінального правопорушення, тому слідчий звернулася з відповідним клопотанням до слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 листопада 2021 року задоволено клопотання слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_10 про накладення арешту на майно.
Накладено арешт на речові докази, а саме: автомобіль марки «ГАЗ», моделі «3307», д.н.з. НОМЕР_1 , з причіпом синього кольору у якому наявні колоди деревини дров`яної, породи дуб, кубомасою 5,6 м3, який поміщено на штраф-майданчик, що у с. Сокиричі, Луцького р-ну по вул. Солдатська, 1 та ТТН серії ВЛД №401572 від 10.11.2021, що поміщено до паперового конверту, вилучені 17.11.2021 в ході проведення огляду місця події по вул. Набережній навпроти багатоквартирного будинку №8 у місті Луцьку.
В поданій апеляційній скарзі власник майна ОСОБА_6 вважає, що ухвала постановлена із недотриманням норм кримінального процесуального законодавства. Вказує на те, що вилучена в ході огляду деревина придбана офіційно, а тому не може вважатися доказом злочину. Крім того зазначає, що арешт належного йому транспортного засобу завдає йому невиправданої шкоди, негативно позначається на стані здоров`я, а також стає причиною матеріальної скрути. Просить ухвалу слідчого судді про арешт майна скасувати та ухвали нове рішення яким відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна.

Заслухавши доповідача, який виклав суть та доводи апеляційної скарги, думку володільців майна та їх представника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, заслухавши пояснення слідчого, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно ч.3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів та в такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, у якій наведено визначення речових доказів, якими є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ст.41. Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності є непорушним.
Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, віднесено і засади недоторканості права власності. У відповідності до вимог ст.16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення ухваленого в порядку, передбаченому КПК.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню. Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст.94. 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Як встановлено апеляційним переглядом, за наслідками розгляду клопотання, слідчий суддя дійшов до необґрунтованого висновку про наявність передбачених кримінальним процесуальним законом підстав для його задоволення.

Так доводячи підставність поданого клопотання в частині накладення арешту на це майно слідчий вказував про те, що вилучене майно є предметом розслідування вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України.
Разом з тим матеріали клопотання не містять доказів, які б давали підстави вважати, що зазначене в клопотанні майно, відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 та ч.2 ст.167 КПК України, окрім як визнання майна речовими доказами постановою слідчого.
Крім того, слідчий посилався на те, що воно є доказом злочину, однак при цьому, таке твердження належним чином не обґрунтовано та не вмотивовано.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному 18 листопада 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002731 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.
Згідно з витягами з Єдиного реєстру досудових розслідувань до реєстру внесені 18 листопада 2021 року відомості про те, що 17 листопада 2021 року ОСОБА_6 незаконно, без відповідних документів, перевозив колоди деревини, породи дуб, в кількості орієнтовано 6 метрів кубічних у с. Промінь, Луцького району та в подальшому був зупинений працівниками поліції по вул. Набережна м. Луцьк.
Разом з тим в матеріалах клопотання відсутні відомості про те, що ОСОБА_6 чи іншими особами було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 246 КК України, або що лісодеревина, яка перевозилась автомобілем «ГАЗ», моделі «3307», д.н.з. НОМЕР_1 , була набута внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Також в матеріалах клопотання відсутні дані, які б об`єктивно свідчили про встановлений факт незаконної порубки та наявність незаконно зрубаної деревини.
Крім того власником майна представлено документи на підтвердження законності набуття ним вилученої під час огляду місця події лісодеревини, яка перевозались 17 листопада 2021 автомобілем «ГАЗ», моделі «3307», д.н.з. НОМЕР_1 .
Враховуючи зазначене, апеляційний суд доходить висновку, що слідчим не надано належних, допустимих та достатніх доказів вважати, що зазначене в клопотанні майно, відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, а саме, що зазначене майно було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження за ч.1 ст.246 КК України, або, що вказане майно було об`єктом кримінально-протиправних дій чи набуте кримінально протиправним шляхом.
Крім того в ході дослідження матеріалів провадження встановлено, що санкція статті, щодо якої внесено відомості в ЄРДР не передбачено конфіскації майна, як додаткового покарання, а також те, що підозру нікому не пред`явлено, а також те, що клопотання про арешт майна не містить жодних відомостей в обґрунтування факту завдання шкоди та її розміру у кримінальному провадженні.
На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про неповноту та однобічність судового розгляду, ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно підлягає скасуванню, як незаконна, а апеляційна скарга задоволенню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно.
Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 листопада 2021 року про арешт майна скасувати.

Постановити нову ухвалу якою в задоволенні клопотання слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_10 про накладення арешту на речові докази, а саме: автомобіль марки «ГАЗ», моделі «3307», д.н.з. НОМЕР_1 , з причіпом синього кольору у якому наявні колоди деревини дров`яної, породи дуб, кубомасою 5,6 м3, який поміщено на штраф-майданчик, що у с. Сокиричі, Луцького р-ну по вул. Солдатська, 1 та ТТН серії ВЛД №401572 від 10.11.2021, що поміщено до паперового конверту, вилучені 17.11.2021 в ході проведення огляду місця події по вул. Набережній навпроти багатоквартирного будинку №8 у місті Луцьку, - відмовити.
Ухвала в касаційному порядку не оскаржується.

Головуючий:

Судді: