УХВАЛА

12 листопада 2021 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в особі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження №0001889 від 19.09.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, звернулася до суду з клопотання про скасування арешту майна.

У клопотанні зазначає, що 19 вересня 2021 року в ході особистого обшуку під час затримання гр. ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України, було вилучено: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки Volkswagen Transporter (д.н.з НОМЕР_1 ) на ім`я ОСОБА_3 , дві в`язки ключів та інші речі на які ухвалою Рівненського міського суду рівненської області від 20 вересня 2021 року у справі № 569/19077/21 (№1-кс/569/6432/21) за клопотанням старшого слідчого відділу Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_6 погодженим прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_7 було накладено арешт. Вказує, що вона є власником вище зазначеного майна.

Стверджує, що вона обмежена в користуванні своїм авто, оскільки вищезгаданою ухвалою накладено арешт на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключі від даного автомобіля. Окрім цього, як зазначалося вище, автомобіль знаходиться на приватній паркові, а від так ОСОБА_3 несе матеріальних збитків при стоянці даного авто, оскільки сплачує відповідні кошти за стоянку.

Звертає увагу суду, що вона ОСОБА_3 познайомилася з так званим ОСОБА_8 через мережу інтернет, як з кваліфікованим вантажником. Оскільки ОСОБА_3 здійснює господарську діяльність пов`язану з наданням послуг у сфері певних будівельних робіт (монтаж, демонтаж, фасадні роботи, тощо) вона надавала для ОСОБА_8 відповідну наявну роботу по його кваліфікації та вмінням. В процесі спілкування з даною особою між ОСОБА_3 та ОСОБА_8 виникли так звані вільні відносини, у зв`язку з чим останній подекуди перебував у помешканні з ОСОБА_3 та міг залишати в неї певні свої особисті речі. Вже після 18 вересня 2021 року від співробітників Національної поліції, ОСОБА_3 стало відомо, що справжнім ім`ям ОСОБА_8 є ОСОБА_5 . ОСОБА_3 не перебуває у шлюбних відносинах з ОСОБА_5 .

Відтак ОСОБА_3 зазначає, що вище наведені речі на які було накладено арешт, не можуть бути речовими доказами в розумінні ст. 98 КПК України, оскільки вони не є: 1)знаряддям вчинення кримінального правопорушення, які зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження; 2) не є предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом; 3) не отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, покликаючись на вищевикладене ОСОБА_3 просить частково скасувати ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 20 вересня 2021 року, у справі № 569/19077/21 (№1-кс/569/6432/21), а саме скасувати арешт майна на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки Volkswagen Transporter (д.н.з НОМЕР_1 ) на ім`я ОСОБА_3 , з відповідним він кодом НОМЕР_2 , ключ від транспортного засобу Volkswagen Transporter, 2 ключі від приміщень, де перебувають куплені будівельні матеріали, ключі від від помешкання ОСОБА_3 , а саме від квартири АДРЕСА_1 , в тому числі у разі наявності магнітного ключа від під`їзду, де знаходиться відповідна квартира.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явились, хоча були належним чином повідомлені.

Представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 підтримав клопотання та просив його задоволити в повному обсязі з мотивів викладених у клопотанні.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

З урахуванням заяви представника - адвоката ОСОБА_4 , неявки слідчого, прокурора відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
Так, судом встановлено, що Рівненським РУП ГУНП в Рівненській області, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001889 від 19 вересня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1. ст. 121 КК України відносно ОСОБА_5 .

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 18 вересня 2021 року, приблизно о 22 год. 40 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу магазину Пивна Гавань, по вул. Київській 17, в м. Рівне, усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку вчинюваних ним дій, на ґрунті особистих не приязних відносин, що раптово виникли, під час словесного конфлікту, в стані алкогольного сп`яніння, умисно наніс ОСОБА_9 один удар клинком ножа в районі середньої поверхні грудної клітки зліва, чим завдав пошкодження міжреберних судин, пневмогемоторакс, та в результаті чого заподіяв потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

18 вересня 2021 року, о 23 год.55 хв. ОСОБА_5 був затриманий у відповідності з положеннями ст.208 КПК України на місці вчинення злочину безпосередньо після ймовірного його вчинення. В ході особистого обшуку під час затримання гр. ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України, було вилучено: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки Volkswagen Transporter (д.н.з НОМЕР_1 ) на ім`я ОСОБА_3 , дві в`язки ключів та інші речі на які ухвалою Рівненського міського суду рівненської області від 20 вересня 2021 року у справі № 569/19077/21 (№1-кс/569/6432/21) накладено арешт.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1)збереження речових доказів; 2)спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно ч. 2 ст. 173 ПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати: 1)правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт накладався у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт накладається у випадках, передбачених п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу);4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 5) розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи викладене, можна прийти до висновку, що в ході особистого обшуку під час затримання гр. ОСОБА_5 , вилучені речі ОСОБА_3 на які в подальшому було накладено арешт не можуть бути речовими доказами в розумінні ст. 98 КПК України, оскільки вони не є: знаряддям вчинення кримінального правопорушення, які зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження; не є предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом; не отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З вище викладеного слідує, що в ході особистого обшуку під час затримання гр. ОСОБА_5 , вилучені речі ОСОБА_3 на які в подальшому накладено арешт, не можуть бути використанні жодним чином як майно для доказу у даному кримінальному проваджені, та не можуть, а ні підтвердити а ні спростувати будь яких обставин справи, адже вилучене майно не має жодного відношення до можливих протиправних дій ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно із ст. 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження-судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Отже, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у правомірне володіння ОСОБА_3 належним їй майном на підставі зазначених обставин.

У зв`язку з чим, суд вважає доцільним частково скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду від 20 вересня 2021 року, у справі № 569/19077/21 (№1-кс/569/6432/21), не вбачаючи потреби для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. 170, 171,174 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна задоволити.

Частково скасувати арешт, який накладений ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду від 20 вересня 2021 року, у справі № 569/19077/21 номер провадження №1-кс/569/6432/21, а саме скасувати арешт майна на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки Volkswagen Transporter (д.н.з НОМЕР_1 ) на ім`я ОСОБА_3 , з відповідним він кодом НОМЕР_2 , ключ від транспортного засобу Volkswagen Transporter, 2 ключі від приміщень, де перебувають куплені будівельні матеріали, ключі від від помешкання ОСОБА_3 , а саме від квартири АДРЕСА_1 , в тому числі у разі наявності магнітного ключа від під`їзду, де знаходиться відповідна квартира та зобов`язати повернути безоплатно ОСОБА_3 дані речі.

Ухвала , відповідно до ст.309 КПК України, оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1

Слідчий суддя ОСОБА_1