Справа № 309/712/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.02.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Ужгороді кримінальне провадження 11-кп/4806/284/21 за апеляційною скаргою захисника - адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Хустського районного суду Закарпатської області від 21.04.2021.

Цим вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, неодружений, який має неповну середню освіту, непрацюючий, не судимий, засуджений;

- за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 03 (три) роки.

Запобіжний захід щодо засудженого ОСОБА_6 залишено тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_6 постановлено обчислювати з 11. 03. 2020.

Цивільний позов ОСОБА_9 та ОСОБА_10 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальними правопорушеннями задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду у розмірі 2000 грн., моральну шкоду у розмірі 1000грн.; ОСОБА_12 матеріальну шкоду у розмірі 13765 грн. 28 коп., моральну шкоду у розмірі 1000 грн.

Згідно вироку ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень за таких обставин:

29.09.2019 близько 08 год. ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_13 , штовхнувши руками вхідні двері будинку АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_9 , проникли в середину будинку, звідки таємно викрали гроші в сумі 2000 грн., чим заподіяли потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, 29.09.2019 близько 11 год. 30 хв. ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_13 , повторно, знайшовши на електролічильнику ключ від вхідних дверей будинку

АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_10 , відкрили вказаним ключем вхідні двері та проникли в середину будинку, звідки таємно викрали гроші в сумі 300 грн., 60 євро, що в еквіваленті до гривні станом на 29.09.2019 становить 1587 грн., 21 долар США, що в еквіваленті до гривні станом на 29.09.2019 становить 507 грн. 78 коп., золоте кільце з вкладеним каменем білого кольору, вагою 3,5 гр. вартістю 2390 грн. 50 коп., золоте кільце, вагою 2 гр. вартістю 1366 грн., золотий хрестик із розп`яттям, вагою 1 гр. вартістю 683 грн., біжутерію в набор якої входить завушниці з кільцем і браслетом сірого кольору вартістю 120 грн., біжутерію в набор якої входить завушниці з кільцем та браслетом золотистого кольору вартістю 120 грн., біжутерію в набор якої входить ланцюжок із медальйоном, кільце із сережками сірого кольору вартістю 100 грн., мобільний телефон марки «Redmi Note 5» вартістю 2600 грн., мобільний телефон марки LG-K420n вартістю 985 грн., мобільний телефон марки Nokia 4.2 ТА-1157 DS 3/32 вартістю 2799 грн. та портативний акумуляторний пристрій «Power bank» марки «Nomi» вартістю 207 грн., чим заподіяли потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 13765 грн. 28 коп.

Захисник адвокат ОСОБА_7 в апеляційній скарзі поданій в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , просить вирок суду від 21.04.2021 змінити та призначити ОСОБА_6 більш м`яке покарання із застосуванням положень статей 75,76 КК України. Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що призначене ОСОБА_6 покарання не відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого. Захисник зазначає, що наявні обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому - визнання вини, щире каяття, відсутність попередніх судимостей та задовільна характеристика, не перебуває на обліку у нарколога та психіатра, дають можливість призначити ОСОБА_6 покарання без відбування покарання в місцях обмеження свободи.

Судове провадження розглядається за відсутності потерпілих, неявка яких з урахуванням положень ч.4 ст.405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги на вирок суду, а також те, що від них не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин їх неявки.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, доводи прокурора ОСОБА_5 , яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на законність та обґрунтованість вироку суду першої інстанції, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника адвоката в інтересах обвинуваченого не підлягає задоволенню з таких підстав

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України, за обставин викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними в ній доказами, які судом досліджувались в обсязі, визначеному в порядку ч.3 ст.349 КПК України. Ці обставини учасниками кримінального провадження не оспорюються, а тому відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, апеляційним судом не перевіряються.

Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на

-3-

підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Зазначені вимоги кримінального процесуального закону при прийняті оскаржуваного рішення судом першої інстанції дотримані.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 просить апеляційний суд призначити ОСОБА_6 покарання із застосуванням положення ст.75 КК України, звільнивши його від відбування призначеного судом покарання з іспитовим строком та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України

Апеляційний суд не погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що вирок суду є надмірно суворим і наявні підстави для застосування ст.75 КК України при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання.

Конституційний Суд України у Рішенні від 02.11.2004 № 15-рп/2004 зазначив, що: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України».

Статтею 50 КК України встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети та принципів справедливості і індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66 та 67 КК України.

Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду у своїй постанові від 09.10.2018 (справа № 756/4830/17-к) вказала про те, що визначені у ст.65 КК загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Відповідно до ст.75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення,
-4-

особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
З оскарженого вироку вбачається, що суд першої інстанції врахував характер іступінь тяжкості вчинених ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, які відповідно до положень ст.12 КК України, відносяться до категорії тяжких.

Суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_6 відповідно до вимог ст.65 КК України, врахував в якості обставин, що пом`якшують покарання його щире каяття та визнання вини у вчиненому.

Також суд першої інстанції врахував інформацію надану інспектором Хустського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який характеризується посередньо, наявна середня ймовірність вчинення ним нових злочинів, його спосіб життя, мотиви та обставини вчинених кримінальних правопорушень.

Між тим, як зазначено вище, з урахуванням відомостей про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , обставин, які пом`якшують покарання, а також встановлених обставин вчиненого обвинуваченим кримінальних правопорушень, суд першої інстанції призначив йому покарання у виді позбавлення волі посилаючись на те, що саме цей вид покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Апеляційний суд зазначає, що санкція ч.3 ст.185 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, при цьому суд першої інстанції з урахуванням усіх пом`якшуючих покарання обставин, на які захисник посилається в апеляційній скарзі, призначив ОСОБА_6 мінімальне покарання у виді позбавлення волі на строк 03 (три) роки.

При цьому апеляційний суд визнає необґрунтованими доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 , про те, що призначене ОСОБА_6 покарання є занадто суворим, оскільки обвинувачений ОСОБА_6 , будучи особою працездатного віку, ніде не працює та суспільно-корисною працею не займається, постійного законного джерела прибутку не має, що і стало підґрунтям для вчинення корисливих злочинів, завдану злочином матеріальну та моральну шкоду потерпілим не відшкодував.

Таким чином, встановлені у даному кримінальному проваджені обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 - щире каяття та визнання ним вини, за своєю суттю та соціальної вагомістю не є такими, що дають підстави для застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_6 положень ст.75 КК України.

Разом з тим, колегія суддів констатує про безпідставне врахування при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання обставини, що обтяжує покарання - вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, оскільки цю обставину не було встановлено органом досудового розслідування і така не була зазначена в обвинувальному акті, відповідно до вимог п.6 ч.2 ст.291 КПК, а тому така підлягає виключенню з мотивувальної частини вироку, однак її виключення не впливає на визначений судом першої інстанції розмір покарання, яке, як зазначено вище, обвинуваченому ОСОБА_6 призначено у відповідності до вимог ст.65 КК України та з огляду на положення ст.408 КПК України, не є підставою для зміни судового рішення.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що покарання у виді позбавлення волі на строк 03 (три) роки буде справедливим, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_6 , попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, тобто таке покарання повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого.

-5-

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 , у зв`язку з чим вважає за необхідне залишити її без задоволення, а оскаржуваний вирок суду без змін.

При прийнятті рішення колегія суддів, враховує вимоги ст.26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; ст.404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.404,405,407,419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Хустського районного суду Закарпатської області від 21.04.2021 щодо ОСОБА_11 ,- без змін.

З мотивувальної частини вироку Хустського районного суду Закарпатської області щодо ОСОБА_11 від 21.04.2021 виключити посилання на обставину, що обтяжує покарання - вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення апеляційним судом, а засудженим, який тримається під вартою,- в той самий строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Судді: