Провадження №11-кп/801/147/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач: ОСОБА_2
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 січня 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,
з участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження № 0000372, внесеного до ЄРДР 21.03.2021, за апеляційними скаргами прокурора, обвинуваченого ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 19.11.2021, яким
ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігів, без громадянства, з середньо-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, без реєстрації та постійного місця проживання, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено покарання:
-за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;
- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 1 (один) місяць.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки1 (один) місяць.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено без змін тримання під вартою.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_7 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 26.03.2021 по день набрання вироком законної сили включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 постановлено рахувати з дня набрання вироком законної сили.
Вирішено питання з речовими доказами та процесуальними витратами.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 , маючи злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, близько 05:00 години 15.03.2021 зайшов на територію домоволодіння, що за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_9 .
Реалізовуючи вказаний умисел, ОСОБА_10 , діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, розуміючи протиправність своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом пошкодження вхідних дверей, проник до будинку АДРЕСА_1 , де помітив на стіні у одній із кімнат та на підлозі бухту кабелю марки ППВ 2 х 2,5 у кількості 200 метрів. Після чого, ОСОБА_10 взяв вказаний кабель, помістив його до заздалегідь підготовленого пакету та вийшов із території вказаного будинку, у подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2202/21-21 від 30.03.2021 вартість кабелю марки ППВ 2 х 2,5 у кількості 200 метрів, станом на момент вчинення кримінального правопорушення складала 2730,60 грн. Своїми протиправними діями ОСОБА_10 заподіяв потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 2730,60 грн.
Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_7 діючи повторно, маючи злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, близько 08:00 години 26.03.2021 зайшов на територію домоволодіння, що за адресою: АДРЕСА_2 .
Реалізовуючи вказаний умисел, ОСОБА_10 , діючи повторно, умисно, таємно, з корисливих мотивів, розуміючи протиправність своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом пошкодження вхідних дверей проник до будинку АДРЕСА_2 , всередині якого помітив ящики з різними алкогольними напоями. У подальшому ОСОБА_10 , помітив три пляшки алкогольних напоїв, а саме: «Captain Morgan Black Rum» об`ємом 1 літр, настоянку «Aperol» об`ємом 0.7 літра та пляшку горілки «Хортиця» об`ємом 0.75 л, після чого поклав їх до свого ранця. Далі, почувши шум на території вищевказаного домоволодіння, ОСОБА_10 заховався у будинку. Через деякий час він дістав з ранця дві пляшки «Captain Morgan Black Rum» об`ємом 1 л, настоянку «Aperol» об`ємом 0.75 л та залишив у коридорі, а пляшку горілки «Хортиця» об`ємом 0.75 л залишив у себе в ранці та попрямував до виходу, після чого був зупинений власником домоволодіння ОСОБА_11 .
Тобто ОСОБА_10 не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, з причин, що не залежали від його волі, внаслідок чого попереджено заподіяння ОСОБА_11 матеріальної шкоди на суму 1055,50 грн., що підтверджується висновком судово-товарознавчої експертизи № 2457-2459/21-21 від 05.05.2021, згідно якого ринкова вартість наданої на дослідження пляшки рому «Captain Morgan» «DARK RUM» об`ємом 1 л, станом на 26.03.2021, складала 451,19 грн, ринкова вартість наданої на дослідження пляшки настоянки «Aperol Aperitivo» об`ємом 0.7 л, станом 26.03.2021 складала 333,64 грн, ринкова вартість наданої на дослідження пляшки горілки «Хортиця DELUXE» об`ємом 0,75 л, станом на 26.03.2021, складала 270,67 грн.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_12 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити вирок, застосувати до ОСОБА_7 положення ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням. Призначене його підзахисному покарання вважає надто суворим. Захисник переконаний, що ОСОБА_7 заслуговує на звільнення від відбування покарання, судом неналежно оцінено дані, які характеризують останнього, зокрема: пом`якшуючі обставини, стан його здоров`я, те що він є несудимим, відшкодування шкоди потерпілому ОСОБА_11 , позиції потерпілих щодо призначення покарання.
Обвинувачений ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі просить застосувати до нього положення ст. 69 ККК України та зменшити строк покарання на 6 місяців. Вказує на пом`якшуючі обставини та необхідність проходити лікування після перенесеної операції по видаленню селезінки.
Прокурор до закінчення апеляційного розгляду кримінального провадження відмовився від своєї апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача; виступ обвинуваченого та його захисника на підтримку своїх апеляційних скарг; прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційних скарг сторони захисту; вивчивши та перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апелянтів, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень за обставин, викладених у вироку, та правильність кваліфікації його дій за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України ґрунтуються на зібраних у справі доказах, достовірність і достатність яких не ставиться під сумнів сторонами та ніким із учасників судового розгляду не оскаржується.
Доводи захисника про невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості та особі обвинуваченого колегія суддів вважає неспроможними з огляду на таке.
Відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Положеннями ст. 75 КК України передбачено, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.
При цьому, за змістом ст. 69 КК України призначення основного покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статі (частини статті) Особливої частини цього Кодексу, може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину з урахуванням особи винного.
У кожному випадку застосування ст.69 КК України суд зобов`язаний у своєму рішенні зазначити, які саме обставини справи або дані про особу винного він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання, при цьому зобов`язаний не лише перерахувати обставини, що можуть бути враховані як такі, що пом`якшують покарання, а й обґрунтувати, виходячи із загальних засад призначення покарання, яким чином сукупність таких обставин істотно знизила тяжкість вчиненого злочину.
Призначаючи покарання ОСОБА_7 , суд дотримався вимог кримінального закону та враховував ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставини, що його обтяжують. Зокрема судом враховано, що обвинувачений являється особою виключно кримінальної спрямованості, раніше неодноразово засуджувався за вчинення умисних, корисливих злочинів, однак належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та продовжив злочинну діяльність, посередньо характеризується, прийняв до уваги його вік, стан здоров`я, сімейні обставини.
Доводи апелянтів щодо неналежного врахування усіх обставин справи та даних, які характеризують особу обвинуваченого, є надуманими.
Посилання на незадовільний стан здоров`я ОСОБА_7 не свідчить про неможливість останнього відбувати покарання умовах ізоляції від суспільства. В установах виконання покарань наявні медичні частини, в яких за необхідності останньому може бути надана медична допомога.
Також не відповідає дійсності твердження захисника щодо неврахування позиції потерпілих. Судом взято до уваги, що потерпілі поклались на розсуд суду в частині призначення покарання обвинуваченому та не наполягали ні на м`якшому покарання ні на призначенні більш суворого покарання. При цьому потерпіла ОСОБА_9 заявила про невідшкодування їй завданої злочином шкоди.
За обставин, установлених судом апеляційної інстанції, доводи сторони захисту про неврахування судом всіх обставин не відповідають дійсності.
Апеляційні скарги не містить обґрунтованих підстав для пом`якшення вироку як щодо звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання так і призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законами на підставі ст. 69 КК України.
Покарання, визначене ОСОБА_7 в межах кримінального закону та у розмірі, передбаченому санкцією ч. 3 ст. 185 КК України, відповідає загальним засадам призначення покарання, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, є необхідним і достатнім для виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів як ним, так і іншими особами.
Колегія суддів вважає вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим, підстав для його зміни не вбачає.
Керуючись ст.ст. 403, 404, 405, 407 КПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Закрити апеляційне провадження з апеляційною скаргою прокурора.
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 19.11.2021 щодо ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців із дня її проголошення, а засудженим, який утримується під вартою, з моменту отримання копії ухвали. Ухвала набуває законної сили з моменту оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4