Справа № 192/98/22
Провадження № 1-кс/192/23/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2022 року слідчий суддя Солонянського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділення поліції №9 Дніпровського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_2 , погоджене прокурором Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , по внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальному провадженню №0000027 від 18 січня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт майна

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

володільця майна ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна. На обґрунтування клопотання зазначили, що 18 січня 2022 року приблизно о 07 годині 50 хвилин в смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області, по вул. Гагаріна, поблизу будинку № 4 сталася дорожньо-транспортна пригода, а саме: наїзд автомобілем «OPEL-VECTRA», номерний знак НОМЕР_1 (далі автомобіль) під керуванням водія ОСОБА_5 на пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який раптово почав перебігати проїзну частину дороги зліва направо по ходу руху автомобіля. В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому обох кісток лівої гомілки середньої третини зі зміщенням.
За даним фактом 18 січня 2022 року було розпочато кримінальне провадження №0000027 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Під час огляду транспортного засобу 18 січня 2022 року встановлено механічні пошкодження автомобіля та останній вилучений до ВП № 9 і долучений до кримінального провадження як речовий доказ та залишений на зберіганні на території ВП №9.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 17 квітня 2019 року, автомобіль належить ОСОБА_7 .
У клопотанні зазначено, що у слідства є сукупність підстав вважати, що автомобіль є речовим доказом, оскільки на ньому є сліди вчинення дорожньо-транспортної пригоди, і якщо він буде знаходитися у власника або у користувача, то це може призвести до зникнення, втрати, пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Під час досудового слідства у слідчих органів виникла необхідність у збереженні речових доказів по кримінальному провадженню для попередження можливості їх знищення або пошкодження, а тому слідчий та прокурор просять суд накласти арешт на автомобіль, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 17 квітня 2019 року автомобіль належить ОСОБА_7 та знаходився у фактичному користуванні ОСОБА_5 .

Прокурор, слідчий та власник майна, які були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилися. Слідчий суддя постановив здійснювати розгляд клопотання без їх участі відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України.

ОСОБА_5 не заперечувала проти задоволення клопотання, пояснивши що є фактичним користувачем автомобіля, який на даний час перебуває на території ВП № 9.

Заслухавши володільця майна, вивчивши надані матеріали та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Пунктом 1 ч. 2 вказаної статті передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.
Слідчим, в якості мети накладання арешту на майно, було зазначено про необхідність збереження речових доказів, попередження можливості їх знищення та пошкодження.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Як з`ясовано з матеріалів клопотання, 18 січня 2022 року до ЄРДР було внесено відомості за №0000027 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
З протоколу огляду місця ДТП від 18 січня 2022 року, плану - схеми та таблиці зображень до нього з`ясовано, що відбувся наїзд транспортного засобу на пішохода в зоні дії дорожнього знаку 5.35.1 ПДР України пішохідний перехід. В результаті ДТП було деформовано капот в передній центральній частині автомобіля, розбито пластикову рамку переднього номерного знака та передній бампер в центральній частині.

Вказаний автомобіль в ході огляду місця події було вилучено до ВП № 9 ДВП, а постановою слідчого від 18 січня 2022 року вилучений під час огляду автомобіль було визнано речовим доказом по кримінальному провадженню, який визначено зберігати на території ВП № 9 (а.с.24 матеріалів кримінального провадження).

Слідчий суддя посилається на те, що метою арешту майна, зокрема, є збереження речових доказів, а ч. 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Статтею 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
В даному випадку вважаю, що слідчим обґрунтовано в якості мети арешту майна зазначено збереження речових доказів, попередження можливості їх знищення, пошкодження, яким є автомобіль «OPEL-VECTRA», номерний знак НОМЕР_1 , а іншим способом зберегти речові докази інакше як шляхом арешту авто - неможливо.

З огляду на положення ч. 2 ст. 167 та ч.1 і 2 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не буде досягнута мета застосування цього заходу - запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, що як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Частиною 11 ст. 170 КПК України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що автомобіль може зберігати на собі сліди кримінального правопорушення, а також враховуючи виправдані інтереси держави, пов`язані з порушенням загальносуспільних інтересів, а також у зв`язку з необхідність подальшого проведення експертиз, вважаю за необхідне вжити заходів забезпечення кримінального провадження, шляхом накладення арешту на вказане майно шляхом заборони користування та розпорядження ним.
Слідчий суддя вважає, що слідчим було доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, а також може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
З урахуванням наведеного, слідчий суддя вважає, що існують правові підстави для задоволення клопотання.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 98, 100, 131, 132, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділення поліції №9 Дніпровського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_2 , погоджене прокурором Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , по внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальному провадженню №0000027 від 18 січня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль «OPEL-VECTRA», номерний знак НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 17 квітня 2019 року належить ОСОБА_7 та який знаходився у фактичному користуванні ОСОБА_5 шляхом заборони користування та розпорядження ним.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню слідчим, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Роз`яснити, що згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, які були відсутні при її проголошенні - з моменту отримання копії цієї ухвали.

Головуючий: слідчий суддя ОСОБА_1