ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1799/21 Справа № 203/4625/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2021 року Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі, матеріали з кримінального провадження № 0000493 за апеляційними скаргами прокурора Криничанського відділу Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_6 , та захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2021 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрювану за ч.3 ст.368 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Ухвалою слідчого судді від 05 листопада 2021 року застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 строком до 01 січня 2022 року включно і визначено заставу в розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатний осіб, тобто в сумі 567500 грн.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину за ч.3 ст. 368 КК України, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами та встановив наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, що підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; впливати на свідків у кримінальному провадженні; вчинити аналогічні злочини, тому не знайшов підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою. Розмір застави слідчий суддя визначив з урахуванням обставин кримінального правопорушення, яке інкримінується підозрюваному та полягає в неодноразовому отриманні неправомірної вигоди; даних про його особу, майнового та сімейного стану, зокрема наявність постійного, зареєстрованого місця проживання та позитивну характеристику за останнім.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, та визначити заставу в розмірі 420 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що слідчий суддя не правильно прийняв рішення в частині визначеного розміру застави, оскільки 250 прожиткових мінімумів для працездатний осіб, які визначені для ОСОБА_7 не забезпечить його належну поведінку після її внесення. При цьому прокурор вказує, що в разі внесення застави ОСОБА_7 може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; впливати на свідків у кримінальному провадженні; вчинити аналогічні злочини. Крім того, прокурор вказує, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого корупційного злочину вчиненого, як працівник поліції.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.
Вимоги апеляційної скарги захисник обгрунтовує тим, що підозра стосовно ОСОБА_7 за ч.3 ст. 368 КК України необґрунтована, оскільки останній не уповноважений на складання протоколів про адміністративне правопорушення за що нібито отримав неправомірну вигоду. При цьому, захисник вказує про не доведення наявності ризиків, так як вони не підтверджуються долученими матеріалами. Захисник зазначає, що його підзахисний є раніше не судимим, позитивно характеризується, має місце реєстрації де проживає з дружиною, її дитиною, де також проживає його матір, яка хворіє і потребує догляду. Непомірною на переконання захисника є визначена сума застави, оскільки ОСОБА_7 за рік отримує заробітну плату в сумі 180 00 грн.
Прокурор в апеляційному суді підтримала вимоги своєї апеляційної скарги та заперечувала проти задоволення апеляційної скарги захисника.

В апеляційному суді захисник ОСОБА_8 та підозрюваний ОСОБА_7 підтримали вимоги апеляційної скарги захисника та просили її задовольнити, а в задоволенні апеляційної скарги прокурора відмовити.

Заслухавши головуючого суддю, думку учасників процесу, перевіривши доводи апеляційних скарг, клопотання слідчого та додані до нього матеріали, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги не підлягють задоволенню з наступних підстав.
Висновки слідчого судді про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів вважає правильними.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування чи/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Так, клопотанням слідчого підтверджується, що Третім СВ (з дислокацією у м. Дніпрі) ТУ ДБР розташованого у місті Полтаві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, яке внесене до ЄРДР під № 0000493, за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України (а.с. 11-17)
03 листопада 2021 року ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України, а на наступний день повідомлено про підозру, у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України. (а.с.178-183, 224-229)
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для обрання запобіжного заходу, колегія суддів зважає на усталену практику Європейського суду з прав людини, де у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", зазначено термін "обґрунтована підозра", який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" від 28 жовтня 1994 року, "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року).
Апеляційний суд вважає, що клопотанням слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтверджується обґрунтованість підозри стосовно ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України. Дана підозра обґрунтовується доданими матеріалами, а саме: заявою про вчинення злочину, пояснення та протоколи допиту свідків за фактами вимагання неправомірної винагороди, зокрема свідка ОСОБА_9 ; протоколи за результатами проведення оперативно-технічних заходів та зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж; протоколи проведення негласних слідчих (розшукових) дій у вигляді аудіо-відео контролю особи, протоколи огляду грошових коштів, а також іншими матеріалами. На переконання апеляційного суду додані до клопотання слідчого матеріали на даному етапі досудового розслідування можуть переконати обєктивного спостерігача, що особа про, яку йдеться могла вчинити злочин, тому підозра стосовно ОСОБА_7 за ч.3 ст. 368 КК України, є обґрунтованою.
Доводи захисника, що ОСОБА_7 не уповноважений на складання протоколів про адміністративне правопорушення, тому підозра за ч.3 ст. 368 КК України є необґрунтована, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки відповідно до підозри ОСОБА_7 отримав грошові кошти за не складання ним протоколу(ів) про адміністративне правопорушення, а за не перешкоджання підприємницькій діяльності та не перешкоджання вантажним перевезенням транспортом.
Також, апеляційний суд вважає правильними висновки слідчого судді про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, що підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; впливати на свідків у кримінальному провадженні; вчинити аналогічні злочини, враховуючи тяжкість покарання в якому підозрюється ОСОБА_7 , що досудове розслідування на даний час триває та не всі докази зібрані, останньому можуть бути відомі анкетні дані свідків письмові пояснення, яких долучені до матеріалів справи та впливати на них з метою зміни показів, які суд оцінює під час винесення рішення по суду, а також враховуючи, що відповідно до наданих матеріалів підозрюваному інкримінується неодноразове отримування неправомірної вигоди.
З урахуванням викладеного та фактичних обставин кримінального провадження, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про необхідність застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки інші більш м`які запобіжні заходу можуть не забезпечити належної процесуальної поведінки останнього. Застосований до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст. 183 КПК України.
При цьому, апеляційний суд враховує правову позицію, викладену у рішенні Європейського суду у справі за скаргою «Москаленко проти України», де зазначено, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Також вказано, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.
Стосовно доводів апеляційної скарги про характеризуючі дані ОСОБА_7 , то апеляційний суд вважає, що вони також не дають підстав для застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, за наявності обґрунтованої підозри та наявності ризиків.
Перевіряючи доводи прокурора про необхідність збільшення розміру застави, то апеляційний суд зазначає наступне.
Так, як зазначено в ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали при застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
В ч. 5 ст. 182 КПК України закріплені межі розміру застави залежно від ступеня тяжкості вчиненого особою злочину, зокрема розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Слідчий суддя визначаючи розмір застави ОСОБА_7 врахував вказані норми закону, які дають підстави для обрання застави в розмірі поза межами норм КПК України, а також врахував обставин кримінального правопорушення, яке інкримінується підозрюваному та полягає в неодноразовому отриманні неправомірної вигоди; даних про його особу, майнового та сімейного стану, зокрема наявність постійного, зареєстрованого місця проживання та позитивну характеристику за останнім; слідчий суддя вважав за необхідне визначити заставу відповідно до абз.2 ч.5 ст.182 КПК України, в розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що узгоджується з вимогами зазначених положень КПК України, якими передбачено обов`язок слідчого судді визначити розмір застави достатньої для виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, що також відповідає практиці Європейського суду з прав людини, в частині того, що застава повинна достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. На час апеляційного перегляду ОСОБА_7 чи інші особи не внесли заставу, тому підстав для її збільшення з урахуванням зазначеного не має.
Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційні скарги необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційні скарги прокурора Криничанського відділу Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_6 , та захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2021 року, якою застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 строком до 01 січня 2022 року включно і визначено заставу в розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатний осіб, тобто в сумі 567500 грн. - залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її оголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4