У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/5736/15

№ 1-кс/183/878/21

11 листопада 2021 року Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання ОСОБА_2 про скасування арешту належного йому майна, по кримінальному провадженню №0001625 внесеного до ЄРДР05.03.2013 р.

встановив:

до слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області в порядку ст. 174 КПК України надійшло клопотання ОСОБА_2 про скасування арешту майна. В обґрунтування клопотання ОСОБА_2 зазначив, щов його власності є земельна ділянка площею 0,85 га, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, Піщанська сільська рада, кадастровий номер земельної ділянки: 0:01:068:0004, Право власності на земельну ділянку підтверджено державним актом ЯЕ № 482233.

При зверненні до нотаріуса йому стало відомо, що на земельну ділянку накладено арешт на підставі Постанови прокуратури Дніпропетровської області. від 19.08.2011р. Арешт накладено на підставі кримінальної справи за № 33119005. Надалі, 05.03.2013 р. кримінальну справу внесено до ЄРДР № 0001625.Станом на 2018 рік кримінальне провадження №0001625за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, було зупинено, що підтверджується рішенням слідчого судді Новомосковського району (справа №183/562/18). Його представник звернувся з клопотанням до Новомосковського районного відділу поліції з проханням надання копії Постанови прокуратури Дніпропетровської області, щодо накладення арешту на земельну ділянку та роз`яснення стану кримінального провадження. В результаті чого отримав письмову відмову.

Згідно зі ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальнійконфіскації у підозрюваного,обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову,стягнення з юридичної особи отриманоїнеправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Не може бути ніяких розумних і законних підстав вважати, що моя земельна ділянка може бути речовим доказом у зазначеному кримінальному провадженні, виходячи з наступного: він став власником на законних підставах, має державний акт встановленого зразка. З моменту отримання державного акту по теперішній час жоден державний орган не встановив, що він став власником земельної ділянки незаконно. В іншомувипадку, з 2011 року і по теперішній час, його повинні були викликати в прокуратуру або орган розслідування для пояснень, чого не було зроблено. Врамках цього кримінального провадження, він не визнаний підозрюваним та не є особою, яка за законом несе відповідальність за дії підозрюваного чи обвинуваченого, та не визнаний цивільним відповідачем у кримінальномупровадженні.Ніякого відношення до кримінальногопровадження не має.

Згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону. Однак, зазначених вимог закону органом прокуратури не дотримано, що вказує на необґрунтованість накладення арешту,

Розглядаючи факт накладення арешту на моє майно, в рамках вимог п. 1, ч. 2, ст. 170 КПК України (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Жодної підстави вважати, що земельна ділянка відповідає критеріям, зазначених у ст. 98 КПК України не існує і такого факту, який би підтверджував зазначені критерії не встановлено.Таким чином арешт накладено необґрунтовано, законних підстав для витребування майна із мого володіння в рамках даного кримінального провадження на момент винесення постанови про накладення арешту на земельну ділянку та на теперішній час немає.

Просить суд винести рішення яким повністю скасувати арешт земельної ділянки та скасувати Постанову прокуратури Дніпропетровської області від 19.08.2011р. у кримінальній справі №33119005 в частині накладення арешту на земельну ділянку площею 0,85 га, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, Піщанська сільська рада, кадастровий номер земельної ділянки: 0:01:068:0004.

В судове засідання заявник не з`явився, надала заяву про розгляд клопотання в її відсутність.

Дослідивши клопотання та надані до нього копії документів, слідчий суддя вважає клопотання не обґрунтованим, та таким, що не підлягає задоволенню.

Слідчий суддя вважає, що заявником обрано не той спосіб захисту свого порушеного права, який передбачено законом, оскільки такий захист права повинен здійснюватися за правилами цивільного судочинства.

Так 10.03.2021р. Касаційний Суд Верховного Суду винісрішення у справі №554/7009/19 щодо порядку скасування арешту з майна з застосуванням кримінального та цивільного судочинства.У рішенні суд вказав, що згідно із частиною третьою статті 26 КПК України 2012 року слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Окремою формою судової діяльності відповідно до КПК України 2012 року є судовий контроль, який реалізує слідчий суддя, за додержанням законів органами досудового розслідування та прокурором. Зміст і характер судового контролю в межах кримінального процесу пов`язаний передусім із необхідністю забезпечення прав і свобод людини як на стадії досудового розслідування кримінального провадження, так і після його закінчення.

На слідчого суддю покладена функція судового контролю за дотриманням прав і свобод осіб у кримінальному провадженні, зокрема, під час досудового розслідування (пункт 18 частини першої статті З КПК України 2012 року), і він наділений повноваженнями накладати арешт на майно та його скасовувати (статті 173 і 174 цього Кодексу).

Згідно із частиною третьою статті 26 КПК України 2012 року слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Окремою формою судової діяльності відповідно до КПК України 2012 року є судовий контроль, який реалізує слідчий суддя, за додержанням законів органами досудового розслідування та прокурором. Зміст і характер судового контролю в межах кримінального процесу пов`язаний передусім із необхідністю забезпечення прав і свобод людини як на стадії досудового розслідування кримінального провадження, так і після його закінчення.

На слідчого суддю покладена функція судового контролю за дотриманням прав і свобод осіб у кримінальному провадженні, зокрема, під час досудового розслідування (пункт 18 частини першої статті З КПК України 2012 року), і він наділений повноваженнями накладати арешт на майно та його скасовувати (статті 173 і 174 цього Кодексу).

Таким чином, у разі, якщо арешт на майно накладено в порядку, передбаченому КПК України 2012 року, особа, яка вважає, що такими діями порушено її право на майно, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, а останнє закрив своєю постановою слідчий, має право звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту в порядку кримінального судочинства. Такий порядок захисту права на майно є ефективним, оскільки забезпечить відновлення права власника або іншого володільця майна, на яке був накладений арешт слідчим суддею у кримінальному провадженні.

Велика ПалатаВерховного Судуу постановівід 30.06.2020 по справі № 727/2878/19 при розгляді способу захисту права власності у наслідок накладення арешту по підставам передбаченим КПК України 1960 рокувказала, що спір щодо звільнення майна з-під арешту є приватноправовим, якщо арешт накладений на майно особи, яка не була учасником кримінального провадження, розпочатого за Кримінально-процесуальним кодексом України (далі - КПК України 1960 року) та завершеного (вирок, постанова про закриття провадження) у порядку, передбаченому КПК України 1960 року (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі N 372/2904/17-ц) або КПК України 2012 року (постанова Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі N 2-3392/11). Залежно від суб`єктного складу учасників цього спору його слід розглядати за правилами цивільного чи господарського судочинства.

Якщо арешт накладений на майно особи, щодо якої за КПК України 1960 року була порушена кримінальна справа, але надалі постанову про порушення кримінальної справи за тим же процесуальним законом суд скасував, не вирішивши питання про зняття зазначеного арешту, спір про звільнення цього майна з-під арешту слід розглядати за правилами цивільного судочинства (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі N 766/21865/17).

Якщо арешт накладений на майно особи, яка не є учасником кримінального провадження, розпочатого в період дії КПК України 1960 року і такого, що триває, а кримінальне провадження не передане до суду на час набрання чинності КПК України 2012 року, то вирішення питання щодо зняття такого арешту й оскарження відповідних дій або бездіяльності слідчого в кримінальному провадженні здійснюються за правилами КПК України 2012 року (постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2018 року у справі N 335/12096/15-ц з урахуванням ухвали про виправлення описки від 3 липня 2018 року, від 17 жовтня 2018 року у справі N 461/233/17 та від 7 листопада 2018 року у справі N 296/8586/16-ц).

Таким чином, слідчий суддя вважає, що клопотання ОСОБА_2 слід вважати не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173, 174 КПК України, слідчий суддя,

постановив :

в задовленні клопотання ОСОБА_2 про скасування арешту належної йому земельна ділянка площею 0,85 га, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, Піщанська сільська рада, кадастровий номер земельної ділянки: 0:01:068:0004 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1