Справа №949/159/22
Провадження №1-кс/949/30/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2022 року слідчий суддя Дубровицького районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого СВ Відділення поліції №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Дубровицького відділу Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна по матеріалах досудового розслідування №0000018, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 січня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 240-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Відділення поліції №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 , за погодженням прокурора Дубровицького відділу Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на предмет схожий на мотопомпу кустарного виробництва з назвою дизельно насосна установка для гідромеханізації ДНУ-40, шість пожежних шлангів діаметром 150 мм, один пожежний шланг діаметром 100 мм, один пожежний шланг діаметром 77 мм, а також один шрайбер металевий та три палки металеві, власниками яких є ТОВ НВП МІНЕРАЛ.

Вилучені речі на даний момент знаходяться на території відділення поліції №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області, що в м. Дубровиця вул. Воробинська, 25А.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що в провадженні слідчого відділення ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000018 від 27 січня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 240-1 КК України.

Вказує на те, що в ході проведення досудового розслідування було встановлено, що 27 січня 2022 року до ВП №1 Сарненського РВП надійшло повідомлення старшого оперуповноваженого СКП капітана поліції ОСОБА_6 про те, що в с. Кривиця спільно із працівниками внутрішньої безпеки було виявлено факт незаконного видобутку бурштину.
Крім того, також в журналі ЄО були зареєстровані повідомлення про факти можливого незаконного видобутку бурштину-сирцю на території ділянки бурштиноносних надр Нечаївська невідомими особами ЄО №276 від 27 січня 2022 року, ЄО №292 від 29 січня 2022 року.
Слідчий зазначає, що виїздом слідчо-оперативної групи на місце події 29 січня 2022 року було здійснено огляд території ділянки бурштиноносних надр Нечаївська, належної ТОВ НВП Мінерал, яке розташоване поблизу с. Кривиця Сарненського району, де було виявлено та вилучено предмет схожий на мотопомпу кустарного виробництва з назвою дизельно насосна установка для гідромеханізації ДНУ-40, шість пожежних шлангів діаметром 150 мм, один пожежний шланг діаметром 100 мм, один пожежний шланг діаметром 77 мм, а також один шрайбер металевий та три палки металеві, які є знаряддям за допомогою якого здійснюється незаконний видобуток бурштину-сирцю.

На місці події перебував директор ТОВ НВП Мінерал ОСОБА_7 , який надавати будь-які покази відмовився на підставі ст. 63 Конституції України.

Вищевказане майно було визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів кримінального провадження.

У клопотанні слідчий ставить питання про накладення арешту на вказане майно з метою збереження речових доказів, оскільки вилучене майно може містити на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та в майбутньому може бути використано для доведення вини осіб, які здійснювали незаконний видобуток бурштину-сирцю.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив задоволити з підстав, зазначених у клопотанні.

Представник власника вилученого майна в особі директора ТОВ НВП Мінерал ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні просив у задоволенні клопотання відмовити. Пояснив, що однією з умов накладення арешту на майно є факт вчинення злочину. Однак, у даному випадку, такий факт відсутній, оскільки видобуток бурштину не здійснювався, а проводилися геологорозвідувальні роботи з використанням методу гідророзмиву ґрунту, що не суперечить Закону.

При цьому, на підтвердження своїх доводів, надав низку документів, які підтверджують наявність відповідних дозволів на перебування вказаного обладнання на ділянці Нечаївська та проведення на ній відповідних робіт.

Слідчий суддя, розглянувши вказане клопотання, дослідивши надані сторонами матеріали, приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що обставинами, які послугували внесенню 27 січня 2022 року відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000018 про вчинення кримінального правопорушення з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 240-1 КК України було те, що того ж дня до Відділення поліції №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області надійшло повідомлення старшого оперуповноваженого СКП капітана поліції ОСОБА_6 про те, що в с. Кривиця спільно із працівниками внутрішньої безпеки було виявлено факт незаконного видобутку бурштину.

З наявного у матеріалах рапорту старшого інспектора чергового ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_8 вбачається, що 29 січня 2022 року отримано заяву та зареєстровано ЄО за №292 від 29 січня 2022 року, як злочини проти довкілля. В результаті опрацьованої інформації встановлено наступне: 29 січня 2022 року зі служби 102 надійшло повідомлення оперуповноваженого СКП ОСОБА_9 про те, що спільно з працівниками оперативного штабу та працівниками внутрішньої безпеки на полі поблизу Яскравиця виявили факт незаконного видобутку бурштину (а.с. 3).

Зі змісту вказаного рапорту вбачається, що 29 січня 2022 року здійснено виїзд на місце події, де було проведено огляд місця події, відібрано пояснення та з місця події вилучено мотопомпу кустарного виробництва та знаряддя для видобутку бурштину.

Так, з протоколу огляду місця події від 29 січня 2022 року, долученого до матеріалів клопотання, вбачається, що місцем огляду являється ділянка місцевості, яка розташована за адресою 2,2 км на південний схід від с. Вільне, площею 9,84 га, кадастровий номер: :07:010:0099. Вказана територія огороджена дерев`яним парканом, вхід до якої здійснюється через металеві ворота. Поблизу воріт присутня табличка ділянка Нечаївська. На території розташований вагончик зеленого кольору, за метрів 30 від якого, праворуч розташована яма від гідророзмиву ґрунту візуально розміром 3х4 м, біля якої перебувало декілька металевих палок в зібраному стані, до яких приєднаний металевий шрайбер. Від лунки на північ розташована лінія із пожежних рукавів. Біля меліоративної штучно викопаної водойми розташований предмет ззовні схожий на мотопомпу, яка має назву дизельно насосна установка для гідромеханізації ДНУ-40, яка прикріплена на металеву раму та резинові колеса та позаду якої прикріплений шланг водозабірний. Також біля вказаного предмету знаходиться каністра об`ємом 20 л та автомобільний акумулятор (а.с. 4).

По закінченню огляду місця події, виявлені: предмет схожий на мотопомпу кустарного виробництва з назвою дизельно насосна установка для гідромеханізації ДНУ-40, шість пожежних шлангів діаметром 150 мм, один пожежний шланг діаметром 100 мм, один пожежний шланг діаметром 77 мм, а також один шрайбер металевий та три палки металеві були вилучені та поміщені на відповідальне зберігання на території ТОВ ВІПОС.
Згідно ч. 7 ст. 237 КПК України, вилучені в ході огляду речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Згідно частини 2 вказаної статті, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було їх було повністю або частково перетворено.

Статтею 131 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що метою арешту майна є забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Вказаний перелік є вичерпним та розширювальному тлумаченню не підлягає.

Згідно з ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 КПК України цього Кодексу.

Однак вищевказані вимоги слідчим дотримані не в повному обсязі.

Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна є видом втручання у право на мирне володіння майном, що закріплено у ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини втручання у це право має мати законні підстави та мету, а також бути пропорційним публічному інтересу. Зазначені вимоги у контексті застосування заходів забезпечення кримінального провадження вимагаються визначення статусу суб`єкта, майно якого підлягає арешту у кримінальному провадженні та законної мети здійснення такого обмеження відповідного права.

Таким чином, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом (ст. 16 КПК України).

Так, аналізуючи дане клопотання про арешт майна, вбачається, що слідчий посилається на те, що вилучені предмет схожий на мотопомпу кустарного виробництва з назвою дизельно насосна установка для гідромеханізації ДНУ-40, шість пожежних шлангів діаметром 150 мм, один пожежний шланг діаметром 100 мм, один пожежний шланг діаметром 77 мм, а також один шрайбер металевий та три палки металеві є знаряддям для незаконного видобутку бурштину-сирцю та є речовими доказами.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 84 КПК України речові докази є одним із процесуальних джерел доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 98 цього Кодексу, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, постановою слідчого СВ ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 про визнання та прилучення до справи речових доказів від 29 січня 2022 року, яку він додав до матеріалів клопотання, предмет схожий на мотопомпу кустарного виробництва з назвою дизельно насосна установка для гідромеханізації ДНУ-40, шість пожежних шлангів діаметром 150 мм, один пожежний шланг діаметром 100 мм, один пожежний шланг діаметром 77 мм, а також один шрайбер металевий та три палки металеві визнано речовими доказами та прилучено у даній якості до кримінального провадження №0000018 від 27 січня 2022 року.
У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Разом з тим, як вбачається з наданих матеріалів, слідчий, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 132 КПК України, не надав достатніх і належних доказів тих обставин, які є визначальними та необхідними для накладення арешту на майно.
Клопотання слідчого про арешт майна не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, оскільки не зазначені конкретні підстави та мета необхідності арешту майна, а перераховано лише передбачені ч. 2 ст. 170 КПК України випадки арешту майна, зокрема, з метою збереження речових доказів.
Тоді як, в матеріалах, які додані до клопотання, не міститься жодного доказу того, що вказане у клопотанні майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а відповідна постанова слідчого про визнання цього майна речовими доказами у провадженні є формальною, так як в ній не міститься достатнього обґрунтування, якому чи яким із критеріїв ч. 1 ст. 98 КПК України відповідає зазначене вище майно.
У клопотанні слідчого стверджується про незаконність видобутку бурштину-сирцю на території ділянки бурштиноносних надр Нечаївська.
Проте, з матеріалів справи вбачається, і цього не спростував у судовому засіданні прокурор, що на дату подання клопотання про арешт майна, законність отримання спеціального дозволу на користування надрами, а саме ділянкою Нечаївська, з метою геологічного вивчення бурштиноносних надр, у тому числі дослідно-промислової розробки родовищ з подальшим видобуванням бурштину, та всіх інших документів, які підтверджують таку законність, ніким не оспорюється і таке питання ніким не ініційовано.
Отже, зазначаючи обставини, якими слідчий обґрунтовує свої доводи, останній не наводить підставу для накладення арешту на вказане ним майно, не наводить достатньо доказів, що таке відповідає критеріям речових доказів, визначених у ст. 98 КПК України, розумність і співмірність обмеження права власності фізичних осіб, не вказує чи мають відношення до даного кримінального провадження ті особи, які володіють таким майном, чим доводиться неправомірність отримання майна особами та обґрунтування необхідності такого арешту, оскільки таке ґрунтується лише на припущенні ймовірного незаконного видобутку бурштину-сирцю.

При цьому, обов`язок доведення необхідності арешту покладається на слідчого, який звернувся з клопотанням про арешт майна.

У даному випадку, слідчий, вносячи відомості до ЄРДР за ч. 1 ст. 240-1 КК України, не переконався в тому, чи дійсно наявний факт незаконного видобування бурштину.

Так, частина 1 ст. 240-1 КК України визначає кримінальну відповідальність за незаконне видобування бурштину, а так само збут, придбання, зберігання, передача, пересилання, перевезення, переробка бурштину, законність походження якого не підтверджується відповідними документами.
Диспозиція даної норми носить бланкетний характер і передбачає необхідність звернення до тих нормативних актів, які регламентують охорону та використання бурштину, а також до дозволів, які видаються уповноваженими державними органами конкретним надрокористувачам.
При цьому предметом злочину є бурштин.
Об`єктивна сторона аналізованого злочину включає діяння у формі видобування, збуту, придбання, зберігання, передачі, пересилання, перевезення та переробки.
При цьому, дане кримінальне правопорушення має формальний склад і є закінченим з моменту вчинення будь-якого вищевказаного діяння.
Отже, слідчий вказує на таку форму діяння злочину, як видобування.
Звертаючись до тлумачення поняття "видобування", слід зазначити, що у Великому тлумачному словнику сучасної української мови зазначається, що "видобувати" означає "виймати, витягати, діставати що-небудь звідкись; вибирати з надр землі".
Крім того, в Малій гірничій енциклопедії зазначається, що видобування корисних копалин - це дія, процес добування корисних копалин з надр, у результаті їхньої розробки: твердих - підземним та відкритим способами; рідких та газоподібних - фонтануванням і відкачуванням зі свердловини; розсолу та розчинів - випаровуванням або іншими методами.
Отже, видобування - це вилучення предметів злочину, у даному випадку бурштину, усіма можливими способами із природного середовища.
При цьому, обов`язковою ознакою злочину є непідтвердження відповідними документами законності походження бурштину.
Незаконність вказаних дій, яка є обов`язковою умовою визнання дій кримінально караними, означає, що видобування бурштину здійснюється без належним чином оформлення дозвільних або правовстановлюючих документів.
Однак, даних про те, що вищевказані дії відбувалися, слідчим не наведено та не надано відповідних доказів.
Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Повертаючись до протоколу огляду місця події, що доданий до клопотання, вилучене майно, яке знаходилося на ділянці Нечаївська та є обладнанням, яке в тому числі здійснює гідророзмив, не може свідчити про обставини, на які посилається слідчий у клопотанні про арешт майна, а саме незаконність видобування бурштину з наступних підстав.
Питання надання спеціальних дозволів на користування надрами у межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, а також визначає процедуру продовження строку дії, переоформлення, поновлення дії, зупинення дії чи анулювання дозволу та внесення до нього змін регулює Порядок надання спеціальних дозволів на користування надрами, затверджений постановою КМ України від 30 травня 2011 року (із подальшими змінами), дія якого поширюється на всі види користування надрами.
Користувачами надр можуть бути особи, визначені статтею 13 Кодексу України про надра.
Пунктами 2, 3 Порядку визначено, що дозволи надаються Держгеонадрами переможцям аукціонів з їх продажу та без проведення аукціонів у випадках, передбачених пунктом 8 цього Порядку.
На кожний вид користування надрами в межах конкретної ділянки надається окремий дозвіл.
Як вбачається із наданого представником власника вилученого майна адвокатом ОСОБА_4 заперечень та встановлено в ході судового розгляду, 21 квітня 2021 року було проведено електронний аукціон №SUD001-UA-787 з продажу спеціального дозволу на користування надрами з метою геологічного вивчення бурштиноносних надр, у тому числі дослідно-промислової розробки родовищ, з подальшим видобуванням бурштину (промислова розробка родовищ) ділянки Нечаївська.
Даний вид користування надрами передбачено пунктом 5 вищевказаного Порядку.
Згідно протоколу електронного аукціону №SUD001-UA-787 від 21 квітня 2021 року, переможцем визнано ТОВ ВЕРТЕП.
У подальшому, 21 травня 2021 року між Державною службою геології та надр України та ТОВ ВЕРТЕП укладено договір №1/3-г-21 купівлі-продажу спеціального дозволу на користування надрами на аукціоні з метою геологічного вивчення бурштиноносних надр, у тому числі дослідно-промислової розробки родовищ, з подальшим видобуванням бурштину (промислова розробка родовищ) ділянки Нечаївська, яка знаходиться у Сарненському районі Рівненської області.
На підставі вказаних протоколу проведення аукціону з продажу спеціального дозволу на користування надрами від 21 квітня 2021 року №SUD001-UA-787 та договору купівлі-продажу спеціального дозволу на користування надрами на аукціоні від 21 травня 2021 року №1/3-г-21, Державною службою геології та надр України 08 липня 2021 року видано спеціальний дозвіл №5236 на геологічне вивчення бурштиноносних надр, у тому числі дослідно-промислової розробки родовищ, з подальшим видобуванням бурштину (промислова розробка родовищ) ділянки Нечаївська (а.с.162).
08 липня 2021 року між Державною службою геології та надр України та ТОВ ВЕРТЕП укладено Угоду №5236 про умови користування надрами з метою геологічного вивчення бурштиноносних надр, у тому числі дослідно-промислової розробки родовищ, з подальшим видобуванням бурштину (промислова розробка родовищ) ділянки Нечаївська, яка є додатком та невід`ємною частиною до спеціального дозволу (а.с.128-137).
У відповідності до п. 5.5 вказаної Угоди, надрокористувач має право здійснювати на наданій йому ділянці надр геологічне вивчення бурштиноносних надр, у тому числі дослідно-промислову розробку родовищ, з подальшим видобуванням бурштину (промислова розробка родовищ) та інші роботи згідно з умовами Дозволу, цієї Угоди та затвердженого в установленому порядку Проекту та/або технологічної схеми.
При цьому, на надрокористувача покладена відповідальність за дотримання залученими виконавцями умов дозволу та умов користування надрами відповідно до вимог чинного законодавства (п. 5.6 Угоди).
Згідно договору №1/21 на виготовлення проектно-кошторисної документації на проведення геологорозвідувальних робіт, укладеним 30 вересня 2021 року між ТОВ ВЕРТЕП та ТОВ НВП Мінерал, останнє виготовило Проект на проведення геологорозвідувальних робіт на бурштин в межах ділянки Нечаївська (а.с.23-127).
У п.п. 5.2.2. п. 5.2 Р. 5 Проекту зазначається, що ділянка Нечаївська розташована на землях, порушених внаслідок незаконного видобутку бурштину, відповідно є техногенно-зміненою.
Техногенно-змінені бурштинові поклади - це поклади бурштину, що зазнали пошкодження раніше пройденими гірничими виробками, що унеможливлюють застосування традиційних способів проведення геологорозвідувальних робіт, такі як проходка траншей та буріння свердловин і шурфів.
Для того, щоб отримати дані щодо вмісту бурштину на таких ділянках Підприємством згідно з технічним завданням Замовника буде використано гідромеханізований спосіб проходки шурфів (надалі гідророзмив).
Суть методу гідророзмиву полягає у вертикальному розмиві піщано-глинистих бурштиноносних порід напірними водами та піднятті кусків бурштину висхідними потоками води на поверхню.
Для розмиву використовуються гідропомпові (дизельні насосні установки для гідромеханізації ДНУ-40), що складається з забірної, подавальної та нагнітальної частини. Забірна частина це пожежний шланг великого діаметра (140 мм), що опускається у водний об`єкт джерело забору води. Подавальна частина являє собою потужний гідронасос та пожежний шланг діаметром 150 мм довжиною 20-300 (до 500-800) м. Нагнітальна частина це гумовий шланг малого діаметра (80 мм) з циліндричним стальним наконечником, що на кінці обладнаний міцними гострокутними зубцями. Така конструкція дає змогу створювати на виході з наконечника напір води з витратою у 800-1800 л/хв і розмивати щільні алевритисті та глинисті породи.
Бурштин виноситься нагору за рахунок створення в свердловині пульпового розчину (перемішаної глинисто-піщаної, дуже водонасиченої суміші), в якому він, завдяки своїй легкості, піднімається до поверхні і виноситься потоком.
Таким чином, враховуючи зазначені в Проекті переваги методу гідровидобутку, а також те, що він дозволяє розробляти родовища із складними гірничо-геологічними умовами, здійснювати вилучення бурштину без переміщення тисяч тонн пустих порід і не використовувати великі площі цінних земельних угідь для складування пустих порід, на ділянці Нечаївська передбачено проведення геологорозвідувальних робіт з використанням методу гідроророзмиву.
Так, 04 жовтня 2021 року між ТОВ ВЕРТЕП (Замовник) та ТОВ НВП МІНЕРАЛ (Підрядник) укладено договір №2/21 на проведення геологорозвідувальних робіт (а.с.138-145).
Предметом даного договору є виконання комплексу робіт з геологічного вивчення бурштину в межах ділянки Нечаївська, яка знаходиться в Дубровицькому (Сарненському відповідно до постанови Верховної Ради України Про утворення та ліквідацію районів від 17.07.2020 року №807-ІХ) районі Рівненської області.
Підрядник, згідно умов Договору, гарантує забезпечення виконання робіт кваліфікованим персоналом, а також забезпечує наявність необхідного обладнання для проведення робіт (в тому числі наявність необхідних дозволів та документації на обладнання).
Згідно технічних завдань на виконання комплексу робіт з геологічного вивчення бурштину в межах ділянки Нечаївська, що є додатком №1 до Договору, передбачено метод проведення робіт, а саме проходка шурфів методом гідромеханізованих робіт на всю глибину продуктивної товщі з заглибленням до 30 см в підстеляючу породу. Глибина шурфів не більш як 30 метрів (а.с.146-149).
Згідно дозволу №159.21.56, виданого Управлінням Держпраці у Рівненській області 09 листопада 2021 року, ТОВ НВП МІНЕРАЛ дозволено експлуатувати устаткування для видобутку, транспортування, сортування та збагачення корисних копалин, в тому числі і дизельну насосну установку для гідромеханізації ДНУ-40, обліковий №02, 2011 року виготовлення (а.с.160).
Згідно дозволу №158.21.56, виданого Управлінням Держпраці у Рівненській області 09 листопада 2021 року, ТОВ НВП МІНЕРАЛ дозволено виконувати: відкриті гірничі робот; буріння та експлуатацію свердловин під час геологічного вивчення та розробки родовищ корисних копалин; вантажно-розвантажувальні роботи за допомогою машин і механізмів; розмивання порід з використанням гідромоніторів та інших засобів гідромеханізації; роботи із збагачування корисних копалин, геолого-маркшейдерські роботи; технічне обслуговування машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, в тому числі і дизельної насосної установки для гідромеханізації ДНУ-40, обліковий №02, 2011 року виготовлення (а.с.161).
Як вбачається з бухгалтерської довідки №7 від 31.01.2022 року, на балансі ТОВ НВП МІНЕРАЛ обліковується дизельна насосна установка для гідромеханізації ДНУ-40 обліковий №02, 2011 року виготовлення (а.с.163).
Окрім того, на дане обладнання існує висновок експертизи №1/М-21 за результатами експертного обстеження дизельної насосної установки ДНУ-40, що належить ТОВ НВП МІНЕРАЛ, виданий ТОВ Рівненський експертно-технічний центр охорони праці (а.с.198-213), а також Журнал нагляду дизельної насосної установки для гідромеханізації ДНУ-40 обліковий №02 з відмітками про проведення експертного обстеження (технічного діагностування) установки згідно вимог НПАОП 0.00-1.24-10, а також з відміткою про проведення позачергового ПТО в зв`язку з проведеним експертним обстеженням (а.с.164-197).
Оскільки земельна ділянка Нечаївська, кадастровий номер: :07:010:0099 перебуває у комунальній власності Дубровицької міської ради (витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, індексний номер витягу 285802404 від 19.11.2021 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №080), то останньою 16 грудня 2021 року прийнято рішення №524 про укладання з ТОВ ВЕРТЕП Угоди про проведення розвідувальних та видобувних робіт, а також затверджено плату за використання земельної ділянки в розмірі 40% нормативної грошової оцінки земельної ділянки в сумі 48206,06 грн. за рік терміну дії спеціального дозволу на користування надрами (а.с.150).
Так, 29 грудня 2021 року між Дубровицькою міською радою (сторона 1) та ТОВ ВЕРТЕП (сторона 2) укладено Типову угоду про проведення розвідувальних та видобувних робіт на ділянці бурштиноносних надр Нечаївська (а.с.152-157)
Відповідно до умов цієї Угоди, сторона 1 передає, а сторона 2 приймає у строкове платне користування земельну ділянку (кадастровий номер :07:010:0099) відповідно до спеціального дозволу на користування надрами від 08 липня 2021 року №5236 для геологічного вивчення бурштиноносних надр, у тому числі дослідно-промислової розробки родовищ з подальшим видобуванням бурштину (промисловою розробкою родовищ).
Передача вказаної земельної ділянки для проведення вказаних робіт здійснена за Актом приймання-передачі від 29 грудня 2021 року (а.с.158).
Таким чином, зважаючи на вищенаведене, слідчий суддя приходить до висновку, що проведення геологорозвідувальних робіт ТОВ НВП МІНЕРАЛ є таким, що здійснюється в межах передбачених законодавством вимог.
При цьому, як було зазначено у судовому засіданні, копії всіх дозвільних документів було надано слідчому, який, з невідомих причин, не взяв їх до уваги.
Також, слід звернути увагу на той факт що бурштину-сирцю органом досудового розслідування під час огляду місця події не виявлено.
Тому, враховуючи вказане заперечення прокурора, що георозвідувальні роботи, які проводились на ділянці Нечаївська, не можуть здійснюватися шляхом гідророзмиву ґрунту не заслуговує на увагу.

Частиною 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Разом з тим, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; існування обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення і достатність доказів, що вказують на його вчинення; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

В силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.
Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження визначено захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Ісмаїлов проти Росії від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права".
Відповідно до ст. 29 Загальної декларації прав людини, "кожна людина, здійснюючи свої права і свободи, повинна зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання й поваги прав і свобод інших та з метою задоволення справедливих вимог моралі, громадського порядку та загального добробуту в демократичному суспільстві". Мета, підстави і межі здійснення прав людини конкретизуються також у Міжнародному пакті про громадянські і політичні права, в Міжнародному пакті про економічні, соціальні та культурні права, а також в Європейській Конвенції про захист прав особи й основних свобод. Конституція України також передбачає межі здійснення громадянами своїх прав. Так, згідно зі ст. 64, конституційні права і свободи людини та громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень можуть встановлюватися в умовах воєнного або надзвичайного стану. Аналіз зазначеної статті дозволяє зробити висновок про те, що закріплені в ній критерії (підстави) правомірного обмеження прав і свобод людини та громадянина базуються на принципі співвідношення публічних і приватних інтересів.
Вимога щодо забезпечення балансу між приватним та публічним інтересом слідує власне зі структури статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, вживаючи будь-яких заходів, у тому числі заходів з позбавлення особи її майна, держава повинна подбати про забезпечення при цьому відповідного пропорційного співвідношення між засобами, які застосовуються для цього, і метою, що ставиться. Отже, у кожній справі, в якій зазначається про порушення цієї статті, Суд повинен з`ясувати, внаслідок чого саме відповідна особа була змушена нести непропорційний і надмірний тягар. Як при втручанні у право мирного володіння майном, так і при утриманні від застосування заходів, необхідно забезпечити справедливий баланс між вимогами загальних інтересів суспільства та необхідністю захисту основних прав відповідної особи. Вимога щодо забезпечення такого балансу випливає зі структури статті 1 Першого Протоколу, якщо розглядати її в цілому. Зокрема, вживаючи будь-яких заходів, у тому числі й заходів з позбавлення особи її майна, держава повинна дбати про забезпечення при цьому відповідного пропорційного співвідношення між засобами, які застосовуються для цього, і метою, що ставиться.
Відповідно до пунктів 69, 73 рішення Європейського суду з прав людини від 23.09.1982 року у справі Спорронг та Льонрот проти Швеції (Sporrong and Lonnroth v. Sweden) будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити справедливий баланс між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.
Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються щодо обмеження права власності та метою, яку прагнуть досягти органи досудового розслідування.
На теперішній час слідчим, прокурором не доведено, що в застосуванні цього заходу є необхідність, і що потреби досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, як арешт зазначеного у клопотанні майна.
Відтак, доводи слідчого щодо необхідності накладення арешту з метою збереження речових доказів, що, безумовно, може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, є необґрунтовані, так як відповідність вилученого майна критеріям речового доказу не встановлена.
Слідчим не наведено підстав вважати, що майно, на яке він просить накласти арешт, є предметом злочину, не надано відповідних доводів щодо мети застосування такого виду забезпечення кримінального провадження як арешт майна, а також не вказано виконання яких саме завдань планує досягти слідчий при застосуванні такого виду заходів забезпечення кримінального провадження, як накладення арешту на майно.
На підставі викладеного, виходячи із принципу змагальності, що передбачає самостійне відстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, вважаю, що слідчий не надав суду належних доказів щодо необхідності застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна у кримінальному провадженні №0000018 від 27.01.2022 року, а тому у задоволенні даного клопотання слідчого про арешт майна слід відмовити.
На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Відділення поліції №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Дубровицького відділу Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна по матеріалах кримінального провадження №0000018, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 січня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 240-1 КК України відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено о 12-30 год. 04 лютого 2022 року.

Слідчий суддя: підпис.

З оригіналом згідно.
Суддя Дубровицького
районного суду ОСОБА_1