Справа № 761/3842/22
Провадження № 1-кс/761/2458/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2022 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
заявника ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
слідчого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , про скасування арешту майна накладеного ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 18.11.2021, у кримінальному провадженні № 0000392, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.12.2021 (виділено з кримінального провадження №0000032 від 26.02.2020), за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.212, ч.1 ст.366 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , про скасування арешту майна накладеного ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 18.11.2021, у кримінальному провадженні № 0000392, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.12.2021 (виделено з кримінального провадження №0000032 від 26.02.2020), за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.212, ч.1 ст.366 КК України.

В обґрунтування поданого клопотання заявник зазначив, що арешт накладено необгрунтовано. Вказав на те, що прийняте за результатами перевірки ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" податкове повідомлення-рішення, на підставі акту, висновки якого лягли в основу підозри ОСОБА_6 , скасовано в судовому порядку та наразі перебуває на рогляді апеляційного суду. Вважає, що на даний час відсутні правові підстави для застосування арешту майна, у зв`язку з чим, судом порушено вимоги ст.ст.170, 173 КПК України при застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження.

У судовому засіданні заявник підтримав доводи клопотання, просив його задовольнити. Зазначив, що висновки експертиз, якими обгрунтовується підозра ОСОБА_6 , мають критичні зауваження та сторона захисту в подальшому буде доводити їх недопустимість. Крім того зауважив, що матеріали провадження не містять цивільного позову.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання заявника заперечував, вказавши на те, що на сьогодні ОСОБА_6 має статус підозрюваного у кримінальному провадженні; санкція статтей, яка йому інкримінується передбачає покарання у вигляді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян з конфіскацією майна. Відтак, ініціювання питання про арешт належного ОСОБА_6 майна, а саме: поточного рахунку відкритого в АТ КБ "ПриватБанк" № НОМЕР_1 , відбулося з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження.

Слідчий, яким ініційовано питання арешту, підтримав позицію прокурора.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши позицію учасників судового провадження слідчий суддя дійшов висновку про наступне.

Як вбачається з матеріалів клопотання Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.02.2020 за № 0000032 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 366 КК України та за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 258-5, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 205-1, ч. 2 ст. 362, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 212 КК України.

17.11.2021 ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру в умисному ухиленні від сплати податків, введених у встановленому законом порядку, вчиненому службовою особою підприємства, яке призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів в особливо великих розмірах, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 3 ст. 212 КПК України, та у службовому підробленні, тобто видачі завідомо неправдивих офіційних документів, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 1 ст. 366 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 18.11.2021 задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_5 , погоджене прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , та накладено арешт на майно, а саме: грошові кошти, що надходять на банківський рахунок ОСОБА_6 № НОМЕР_1 , відкритого у АТ КБ "ПриватБанк" та зупинено видаткові операції з коштами, які надійшли на рахунки та вже знаходяться на ньому.

Як вбачається зі змісту вказаної ухвали слідчого судді, підставою для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на зазначене майно послугував той факт, що таке майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, та арешт накладається з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Приписами статей 131, 132 КПК України передбачено, що арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які вживаються за наявності обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування відповідного заходу забезпечення.

При цьому, підлягає врахуванню, чи виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи потреби досудового розслідування, а також, чи може бути виконане завдання, для виконання якого сторона обвинувачення звертається з відповідним клопотанням.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

У відповідності зі ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Так, в судовому засіданні встановлено, що на сьогодні ОСОБА_6 має статус підозрюваного у даному кримінальному провадженні. При цьому, досудове розслідування по вказаному кримінальному провадженні триває, проводяться слідчі дії.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

При цьому варто нагадати, що відповідно до вимог абзацу 2 частини 1 статті 174 КПК України обов`язок доведення, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, законодавець покладає безпосередньо на особу, яка звернулась із клопотанням про скасування арешту майна. Отже, саме ця особа має навести необхідне та достатнє обґрунтування своїх доводів, надавши слідчому судді відповідні докази.

Водночас, оцінюючи наведені заявниками доводи, слідчий суддя не знаходить їх переконливими, оскільки вони не доводять на даний час наявність підстав для скасування рішення слідчого судді про накладення арешту.

Крім того, матеріали справи свідчать про те, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, а слідчий суддя на даній стадії не наділений процесуальними повноваженнями вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним з яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, приходжу до висновку, що слідчий суддя обґрунтовано, відповідно до вимог ст.ст. 132, 170-173 КПК України, наклав арешт на зазначене у клопотанні майно, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Водночас, слідчий суддя критично оцінює доводи учасників процесу відносно відсутності на зазаначеному рахунку коштів, оскільки доказів вказаного в судовому засіданні не надано.

При цьому, звертаю увагу на те, що прийняття рішення у порядку ст. 174 КПК не є тотожними поняттями з переглядом судового рішення у апеляційному порядку, тому оскільки доводи заявника мають на своїй меті оскаржити підстави прийняття такого рішення, слідчий суддя не має повноважень надавати оцінку рішенню іншого судді.

Враховуючи викладене, на думку слідчого судді, відсутні правові підстави для задоволення клопотання про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 18.11.2021.

Керуючись статтями 2, 7, 98, 170, 173-174, 309, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , про скасування арешту майна накладеного ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 18.11.2021, у кримінальному провадженні № 0000392, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.12.2021 (виделено з кримінального провадження №0000032 від 26.02.2020), за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.212, ч.1 ст.366 КК України, - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1