Справа №489/2735/21
Провадження №1-кп/489/689/21
УХВАЛА
іменем України
20 жовтня 2021 року м.Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження на підставі обвинувального акту за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця республіки Молдова, м. Кагул, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.186, ч.3 ст.185, ч.3 ст.357 КК України,
встановив:

Прокурором подано клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, оскільки не зникли ризик переховування обвинуваченого від суду через тяжкість покарання, яке йому загрожує, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, а також ризик вчинення інших кримінальних правопорушень, що підтверджується тим, що обвинувачений має непогашену у встановлену законом строк судимість за вчинення майнового злочину, що свідчить про те, що на шлях виправлення він не став та продовжив займатись злочинною діяльністю.
Обвинуваченим заявлено клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, оскільки він ніколи не перебував у розшуку, 17 років проживає з цивільною дружиною і мають спільну доньку, з якими проживає в орендованій квартирі.
Європейський суд з прав людини неодноразово в своїх рішеннях підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Серйозність обвинувачення може слугувати для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та тримання обвинуваченого під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідним в аспекті обставин справи, зокрема біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років, тому з урахуванням тяжкості можливого покарання та відсутності стабільного джерела прибутку, наявний ризик переховування обвинуваченого від суду.
Продовжує існувати ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_4 має не погашену у встановленому законом строк судимість за вчинення майнового злочину та не має офіційного джерела доходу.
За таких обставин, суд вважає доведеним наявність двох ризиків, а саме переховування від суду та ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, і на даному етапі судового провадження цим ризикам неможливо запобігти при вжитті більш м`яких запобіжних заходів, передбачених КПК України, а тому є необхідність у збереженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Наявність у обвинуваченого постійного місця проживання та стійких соціальних зв`язків, а також можливе отримання виплат внаслідок інвалідності жодним чином вищевказаних ризиків не зменшують, а тому клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.331 КПК України, суд
постановив:
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 18 грудня 2021 року включно.
У задоволенні клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу на домашній арешт відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення і може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду в частині вирішення питання про продовження строку тримання під вартою.
Суддя