Справа № 1715/2825/12 Провадження №11/802/1/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч.1 ст. 115 КК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

підсудного ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, за апеляційною скаргою прокурора на вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 4 листопада 2019 року щодо ОСОБА_8 , яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Користь, Корецького району, Рівненської області, громадянин України, з професійно-технічною освітою, не працює, неодружений, раніше не судимий, адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ,
визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України та йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 10 місяців.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_8 зараховано строк попереднього ув`язнення у строк відбування покарання за період з 4 січня 2009 року по 21 липня 2010 року з розрахунку один день попереднього тримання під вартою за два дні позбавлення волі; зараховано день за день перебування в Рівненському слідчому ізоляторі в період з 11 грудня 2013 року по 17 березня 2014 року; зараховано день за день перебування в Менській виправній колонії № 91 в період з 4 квітня 2014 року по 21 листопада 2014 року та ухвалено вважати ОСОБА_8 таким, що відбув призначене йому судом покарання.
Запобіжний захід ОСОБА_8 до вступу вироку в законну силу не обирався.
Вирішено питання речових доказів та процесуальних витрат.

В С Т А Н О В И В

Органом досудового слідства ОСОБА_8 обвинувачується у тому, що він 3 січня 2009 року близько 22 год. 30 хв., отримавши від свого брата ОСОБА_10 телефонне повідомлення про нанесення йому тілесних ушкоджень невідомими особами та незаконне заволодіння його мобільним телефоном, перебуваючи неподалік від будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин із ОСОБА_11 , які виникли із-за нанесення останнім тілесних ушкоджень ОСОБА_10 та незаконного заволодіння його мобільним телефоном, з метою умисного протиправного заподіяння смерті ОСОБА_11 , із належного йому на праві власності пістолету ПСМ-Р 9 мм серії НОМЕР_1 , який він мав при собі, умисно здійснив не менше трьох пострілів в область тулуба ОСОБА_11 чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді вогнепального сліпого кульового поранення грудей та двох вогнепальних наскрізних кульових поранень м`яких тканин у тазовій ділянці зліва, які, у відповідності до висновку судово-медичної експертизи, в сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння. Від вогнепального кульового сліпого поранення грудей з пошкодженням лівої легені, що супроводжувалося вираженою внутрішньою і зовнішньою кровотечею та масивною крововтратою на місці події настала смерть ОСОБА_11 .
І такі його протиправні дії кваліфіковано за ч. 1 ст. 115 КК України як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_11 .
У поданій апеляційній скарзі прокурор оскаржує вирок через неправильне застосування кримінального закону, невідповідність висновків суду, викладених у вироку суду фактичним обставинам справи. Вказує, що постановляючи вирок, судом не з достатньою повнотою враховано спосіб, знаряддя вчинення цього злочину, кількість, характер та локалізацію пострілів, а також причини припинення злочинних дій. Зокрема, в ході досудового слідства установлено факт використання ОСОБА_8 вогнепальної зброї при відсутності для цього необхідних умов та підстав, яким було зроблено не менше 6 пострілів у невідомих йому осіб, що не заперечував і сам підсудний. Виходячи із кількості вхідних і вихідних отворів, виявлення металевої кулі в кінці раневого каналу поранення грудей, з урахуванням даних медико-криміналістичного дослідження, вогнепальні ушкодження потерпілому спричинені трьома пострілами, при яких травмуючим снарядом були металеві кулі (вірогідно калібру 9 мм). Смерть потерпілого настала внаслідок вогнепального кульового сліпого поранення грудей з пошкодженням лівої легені, що супроводжувалось вираженою внутрішньою та зовнішньою крововтратою. Тобто, між спричиненням ОСОБА_11 вогнепальним сліпим пораненням грудей та настанням його смерті існує прямий причинно-наслідковий зв`язок, а усі гільзи відстріляні із пістолету, вилученого у ОСОБА_8 . Наведене у свій сукупності, як вважає прокурор, свідчить про те, що ОСОБА_8 діяв з непрямим умислом, тобто стріляючи близько 2 разів з вогнепальної зброї у натовп невідомих хлопців, а у подальшому, 5 разів безпосередньо у ОСОБА_11 , усвідомлював суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачав його суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажав, проте свідомо допускав їх настання. У зв`язку із цим, просить вирок щодо ОСОБА_8 скасувати та постановити новий вирок, яким визнати його винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначити йому покарання у виді 9 років позбавлення волі. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк призначеного покарання зарахувати ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення за період з 4 січня 2009 року по 21 липня 2010 року із розрахунку один день попереднього тримання під вартою за два дні позбавлення волі; зарахувати день за день перебування в Рівненському слідчому ізоляторі в період з 11 грудня 2013 року по 17 березня 2014 року; зарахувати день за день перебування в Менській виправній колонії № 91 в період з 4 квітня 2014 року по 21 листопада 2014 року.
У поданих на апеляційну скаргу запереченнях захисник підсудного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 просить вирок суду залишити без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення.
Заслухавши доповідача, який доповів суть вироку та виклав доводи апеляційної скарги, прокурорів, які подану апеляцію підтримали, просили задовольнити, думку потерпілої, підсудного та його захисника, які відносно її задоволення заперечили, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд доходить такого висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 323-324 КПК України 1960 року вирок суду повинен бути законним і обґрунтованим, а оцінка доказів має ґрунтуватися на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності. Законним є вирок, постановлений за умови правильного застосування кримінального закону і дотримання при провадженні справи кримінально-процесуального закону.
З урахуванням роз`яснень Верховного суду України для з`ясування змісту та спрямованості умислу особи при дослідженні доказів необхідно виходити із сукупності усіх обставин вчинення діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію порушень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного та потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.
Перевіривши зібрані стороною обвинувачення докази, проаналізувавши їх та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов висновку про відсутність у підсудного умислу на спричинення смерті ОСОБА_11 та кваліфікував його дії, як вбивство через необережність за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України.

Суд установив, що оскільки патрони ОСОБА_8 були придбані не у спеціалізованому магазині, а у приватної особи, тому не прицільно стріляючи із належного йому на праві особистої приватної власності пістолета в потерпілого, перший діяв з ознаками необережності у виді злочинної недбалості, коли особа не передбачає можливості настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинна була і могла їх передбачити.
Тобто, суд на обґрунтування своїх висновків щодо винності засудженого, перекваліфікації його дій, фактично не проаналізував усі докази у справі та досліджені в суді, залишив їх без належної оцінки, а також неповно з`ясував усі обставини вчиненого, які у тому числі, впливають і на правильність кваліфікації дій ОСОБА_8 чим допустив істотне порушення вимог кримінально-процесуального закону, що у підсумку позбавило суд можливості зробити повноцінний висновок.
Так, на думку апеляційного суду, без належної оцінки суду першої інстанції залишився той факт, що пістолет, із якого стріляв підсудний, і який належить йому на праві приватної особистої власності, що не оспорюється першим, хоча і є короткоствольною вогнепальною зброєю, призначеною для стрільби патронами несмертельної дії, проте був споряджений не лише гумовими, а й металевими, імовірно атиповими кулями, які усі різняться між собою, у тому числі, і за зовнішнім виглядом, про що не міг не знати ОСОБА_8 , так як особисто їх купляв та заряджав пістолет.
Міститься у рішенні суду і висновок про те, що підсудний мав на меті наздогнати та затримати будь-якого із п`яти осіб, які вчинили розбійний напад на його брата, а обставини щодо часу, місця, способу та наслідків вчиненого братами Ткачуками розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_12 установлені вироком Рівненського міського суду від 15 березня 2010 року у справі про обвинувачення ОСОБА_13 за ч. 2 ст. 187 КК України (а.с. 201-203, т. 4).
Проте, така динаміка подій, зокрема перебування ОСОБА_8 у статусі правомірного затримання особи, що вчинила злочин, не враховувалась судом, проте може мати істотне значення для вирішення справи, зокрема для правильної кваліфікації його ж протиправних дій.

Суд під час розгляду справи допустив істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону, розглянув справу поверхнево, всебічного та об`єктивного аналізу наявним у справі доказам не дав, що ставить під сумнів законність та обґрунтованість постановленого у справі вироку, і ці порушення не можуть бути усунуті апеляційним судом.
З урахуванням зазначеного, положень ч. 2 ст. 365 КПК України 1960 року, вирок суду підлягає скасуванню, а справа направленню на новий судовий розгляд.
При новому розгляді слід повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи та прийняти законне та обґрунтоване рішення.
На підставі наведеного і керуючись п. 11 Перехідних положень КПК України, ст.ст. 365, 366, 374 КПК України 1960 року,

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 4 листопада 2019 року щодо ОСОБА_8 скасувати та призначити новий розгляд в іншому складі суддів у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Головуючий

Судді