провадження № 274/7347/20
У Х В А Л А провадження № 1-в/0274/230/21
І м е н е м У к р а ї н и
30.08.2021 року м. Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1
секретаря судового засідання . . . . . . . . . ОСОБА_2
прокурора . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_3
представника адміністрації . . . . . . . . . . . ОСОБА_4
захисника . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_5
засудженого . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 ,
ОСОБА_6 засуджений 23 квітня 2015 року Черняхівським районним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 121 КК України на 7 років позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання: 01.02.16; кінець строку: 01.02.23.
Засуджений ОСОБА_6 відбуває покарання в ДУ "Райківська виправна колонія (№ 73)", звернувся до суду з письмовим клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. В судовому засіданні ОСОБА_6 своє клопотання підтримав, просить його задовольнити. Вважає, що заслуговує на дострокове звільнення, так як вже п`ять років працює, останнє стягнення мав у 2020 році, останнє заохочення також, але йому адміністрація не пропускає такі заохочення.
Захисник ОСОБА_7 клопотання засудженого підтримала, вважає, що засуджений підлягає звільненню, так як є учасником АТО, має сім`ю, тобто є до кого звільнятися, постійно працює, а те, що немає заохочень, то це недопрацювання адміністрації.
Представник адміністрації виправної колонії клопотання засудженого не підтримав, охарактеризував засудженого з посередньої сторони, як такого, що не довів свого виправлення, останнє заохочення засуджений мав ще у 2019 році, клопотання про застосування заохочення до засудженого подаються представниками виробництва, а щодо ОСОБА_6 підстави для застосування заохочень відсутні..
Відповідно до досліджених матеріалів, засуджений ОСОБА_6 з 29.09.16 року відбуває покарання в ДУ "Райківська виправна колонія (№ 73)". З 04.11.2019 року був переведений до дільниці соціальної реабілітації при установі. За порушення вимог режиму тримання 11.01.2020 року повернутий з дільниці соціальної реабілітації до установи. За час відбування допустив п`ять порушень вимог режиму тримання, які виразились у вживанні спиртних напоїв, в порушенні розпорядку дня та локалізації, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, в тому числі поміщувався до дисциплінарного ізолятора. Стягнення зняті та погашені у встановленому законом порядку. На даний час працевлаштований на виробництві установи на дільниці по виготовленню іншої продукції. До роботи відношення задовільне. Має чотири заохочення, останнє з яких ще у 2019 році. Безвідповідально ставиться до виконання робіт з благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні. Вину у скоєному злочині за вироком визнав повністю.
Прокурор заперечив проти задоволення клопотання засудженого.
Заслухавши засудженого, захисника, представника адміністрації виправної колонії, думку прокурора, ознайомившись з матеріалами особової справи засудженого, суд дійшов висновку, що до засудженого ОСОБА_6 не можуть бути застосовані положення ст. 81 КК України.
Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного суду України від 26.04.02 № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» (п. 17) судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці тощо.
Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. ОСОБА_6 хоча і не має непогашених стягнень, не є злісним порушником, працевлаштований, але брати участь у суспільно-корисній роботі бажання не виявляє, за весь період відбування покарання допустив 6 порушень при лише 4 заохоченнях, останнє з яких мало місце ще у 2019 році, що в сукупністю з уникненням від виконання соціально корисної роботи, тяжкістю вчиненого злочину, за який відбуває покарання, не дозволяє зробити висновок про досягнення мети покарання та доведення засудженим вже свого виправлення. Сама по собі поведінка засудженого без порушень режиму утримання не є достатньою для доведення виправлення і такою має бути поведінка кожного із засуджених.
На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, статтями 372, 537, 539 КПК України, суд
п о с т а н о в и в :
В задоволенні клопотання умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 - відмовити за безпідставністю.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд протягом 7 днів з дня отримання копії ухвали, а засудженим, - в той же строк з дня отримання копії ухвали.
Головуючий - суддя ОСОБА_1