ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/7288/21 Номер провадження 11-сс/814/705/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2021 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з секретарем
судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою прокурора Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 03 серпня 2021 року, -
В С Т А Н О В И Л А :
Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого ВРЗСТ Полтавського РУП ГУНП у Полтавській області ОСОБА_7 , погодженого прокурором Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 про накладення арешту на автомобіль IVECO Daily 35C15V, н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_8 .
Постановлення такого судового рішення слідчий суддя мотивував тим, що слідчим не надано доказів того, що на даний час у кримінальному провадженні призначено судову експертизу для встановлення причинно-наслідково зв`язку у ДТП, відсутні результати судово-медичної експертизи щодо визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, а також не доведено наявність ризиків, передбачених абз.2 ч.1ст.170 КПК України.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 03 серпня 2021 року та постановити нову ухвалу, якою накласти арешт на автомобіль IVECO Daily 35C15V, н.з. НОМЕР_1 , з позбавленням права на його відчуження, розпорядження та користування.
Свої вимоги апелянт мотивує тим, що слідчим суддею не враховано те, що названий транспортний засіб є речовим доказом, так як зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, та є об`єктом ряду судових експертиз, у тому числі призначеної 04 серпня 2021 року слідчим експертизи технічного стану цього автомобіля, а тому існують обгрунтовані підстави допускати можливість його зникнення, приховування, пошкодження особами, які можуть бути причетними до вчинення кримінального правопорушення.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали провадження за клопотанням слідчого про арешт майна та кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.
У відповідності до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Положеннями статті 3 КПК України передбачено, що на слідчого суддю покладено обов`язок контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, при цьому, окреслено межі такого захисту діяти в порядку, передбаченому КПК України.
Частиною першою, пунктом 7 частини другої статті 131 КПК України встановлено, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення цього провадження, в тому числі арешт майна.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Так, кримінальну відповідальність за ч.1 ст.286 КК України передбачено відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Тобто, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього кримінального правопорушення з матеріальним складом є наслідки у вигляді заподіяння потерпілому середньої тяжкості тілесних ушкоджень. Назване кримінальне правопорушення визнається закінченим з моменту настання таких наслідків та не може мати стадій готування або замаху.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що Полтавським РУП ГУНП у Полтавській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 липня 2021 року за №0000795, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України (а.п. 3).

02 серпня 2021 року слідчий ВРЗСТ Полтавського РУП ГУНП у Полтавській області ОСОБА_7 , за погодженням прокурора Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава з клопотанням про накладення арешту на автомобіль IVECO Daily 35C15V, н.з. НОМЕР_1 , що зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, з метою збереження цього речового доказу (а.п. 1-14).
За клопотанням органом досудового розслідування встановлено, що 29 липня 2021 року приблизно о 13 годині 20 хвилин по вул. Тунельній у м. Полтава неповнолітня ОСОБА_9 , рухаючись на велосипеді марки Phoenix Carter у тунелі по правому краю дороги, змінила напрямок руху праворуч, правою частиною керма зачепилась за стіну тунеля, після чого втратила керування велосипедом та впала на проїзну частину, де допустила зіткнення з лівою боковою частиною автобуса IVECO Daily 35C15V, н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_10 , у результаті чого отримала тілесні ушкодження та була госпіталізована до КП "ПОКЛ ім. М.В. Скліфосовського" (а.с. 1).
У свою чергу, проведеною з 07 по 13 жовтня 2021 року судово-медичною експертизою потерпілої підтверджено, що у ОСОБА_9 було встановлено закриту черепно-мозкову травму, забій головного мозку легкого ступеню та забійно-рвану рану м`яких тканин потилиці ліворуч, які є легкими тілесними ушкодженнями, що спричнили короткочасний розлад здоров`я, що підтверджується висновком експерта №1020 (а.к.п. 70-71).
Таким чином, зважаючи на те, що матеріалами провадження підтверджено, що ОСОБА_9 унаслідок ДТП завдано легкі тілесні ушкодження, які спричинили короткочасний розлад здоров`я, що згідно з диспозицією ч.1 ст.286 КК України виключає кримінальну відповідальність, та враховуючи, що прокурором і слідчим не було надано будь-яких інших фактичних даних про спричинення потерпілій середньої тяжкості тілесного ушкодження за наведених у клопотанні обставин, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим та прокурором не доведено, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, а тому відповідно до п.1 ч.3 ст.132 КПК України є відсутніми підстави для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.
У зв`язку з цим, мотиви апеляційної скарги не спростовують правильність постановленого слідчим суддею рішення про відмову в арешті майна, а подальше перебування майна поза межами володіння особи призведе тільки до порушення права власника щодо володіння, користування та розпорядження майном.
Відповідно до частини першої статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно з положеннями статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Урахувавши наведене вище, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 03 серпня 2021 року про відмову у задоволенні клопотання про арешт майна - без змін.
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4