Єдиний унікальний номер справи № 364/678/17 Головуючий в суді I інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/3544/2021 Доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судових засідань ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15.07.2021 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 у вчинені злочинів, передбачених ч.1 ст. 115 , ч.2 ст. 15 п. 1 ч.2 ст. 115 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15.07.2021 продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів, до 12 вересня 2021року.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , суд першої інстанції враховуючи у сукупностіособу обвинуваченого його моральність, відсутність міцних соціальних зв`язків та роду занять в Україні, його сімейний стан, наявність зв`язків з іншими особами, майновий стан обвинуваченого, який не має джерела доходу, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачуються, дійшов висновку, що на даний час існують достатні підстави вважати, що продовжує існувати ризик, передбачений п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України оскільки існують достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, а відтак жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, не зможе запобігти існуючому ризику та забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалуБілоцерківського міськрайонного суду Київської областівід 15.07.2021 скасувати та застосувати щодо нього запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою не було належним чином враховано, що прокурором не доведено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а виконання ним процесуальних обов`язків забезпечить наявність у нього на утриманні батьків похилого віку.
Апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 не містить клопотання про її розгляд за участю сторін, а відтак вона підлягає розгляду в порядку, передбаченому ч.4 ст. 422-1 КПК України без участі сторін.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та надані в копіях матеріали, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Як встановлено ст. 331 КПК України під час судовогорозгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Як вбачається з оскаржуваної ухвали судомпершої інстанції при розгляді питання доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , зазначених вимог кримінального процесуального закону дотримано та враховано всі обставини за яких таке продовження можливе.
Так, судом першої інстанції, були заслухані пояснення прокурора, потерпілої та представника потерпілого, обвинуваченого та його захисника, для з`ясування обставин, що мають значення при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, які в подальшому були оцінені судом першої інстанції в сукупності та стали підставою для прийняття рішення.
Всупереч доводам апеляційної скарги обвинуваченого, суд першої інстанції при розгляді питання про продовження строку тримання під вартою, належним чином дослідив всі обставини, які мають значення при вирішенні даного питання, оцінивши в сукупності тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується, відсутність міцних соціальних зв`язків та роду занять в Україні, сімейний стан, наявність зв`язків з іншими особами, його майновий стан та правильно встановив, що продовжує існувати обґрунтований ризик, передбачений п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки є достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_6 , може переховуватись від суду.
Отже, рішення суду першої інстанції прийнято на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, досліджено належним чином всі матеріали провадження та наведено в ухвалі мотиви, з яких прийнято відповідне рішення.
На переконання колегії суддів, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що прокурором доведено продовження існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, який на час розгляду питання про продовження строку тримання обвинуваченому під вартою жодним чином не зменшився і, в сукупності з даними про особу обвинуваченого, підтверджує на даному етапі провадження, яке наразі триває, потребу в подальшому триманні обвинуваченого під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а відтак доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 в цій частині є безпідставними.
Посилання в апеляційній скарзі обвинуваченого на наявність у нього на утриманні батьків похилого віку, колегія суддів вважає неспроможними, оскільки жодних належних доказів щодо знаходження у нього на утриманні батьків апеляційна скарга та долучені до неї матеріали не містить, не надано таких відомостей і до суду апеляційної інстанції, окрім того зазначені дані у сукупності з усіма обставинами, які враховані судом першої інстанції при застосуванні запобіжного заходу, на даному етапі провадження, не будуть стримуючими факторами для запобігання встановленому ризику кримінального провадження, а також не спростовують доцільність продовження строку тримання під вартою.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою, а не інший більш м`який запобіжний захід, як про це просить обвинувачений ОСОБА_6 , має забезпечити виконання процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15.07.2021, якою продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів, до 12 вересня 2021року - без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

___________ __________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4