Провадження № 1-кс/712/5534/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2021 року м. Черкаси
Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , скаржника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Черкаси матеріали скарги ОСОБА_4 на постанову слідчого третього слідчого відділу ( з дислокацією у м. Черкаси) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_5 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000140 від 20.10.2020, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2021 року ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою на постанову слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкаси) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_5 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000140 від 20.10.2020.

В обґрунтування скарги посилається на те, що слідчим третього слідчого відділу (з дислокацією в м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_5 здійснюється досудове розслідування в об`єднаному кримінальному провадженні №0000140 від 20.10.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 384, ч. 1 ст. 364 КК України.

По цьому кримінальному провадженню до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості зазначені в заяві про кримінальні правопорушення від 30.09.2020 року, що подана його донькою ОСОБА_6 , якій як і йому заподіяно не лише значну моральну шкоду, як потерпілій у кримінальному провадженні №0000437 від 21.10.2019, оскільки з матеріалів досудового розслідування якого і викрадено основні докази обвинувачення за сприяння співробітників поліції і прокуратури в м. Черкасах, що унеможливило своєчасне (в розумні строки) направлення матеріалів цього провадження до суду і притягнення до кримінальної відповідальності осіб, які вчинили ці злочини відносно неї, а відповідно й судовий захист її порушених конституційних прав при розгляді справи по суті.

Тому, для захисту і відновлення його конституційних прав як потерпілого - в розумінні положень ст. 55 КПК України, в порядку визначеної процедури, керуючись положеннями чинного кримінального процесуального законодавства України, 05.09.2021 року він звернувся до слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією в м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_5 з відповідним клопотанням про залучення його до провадження як потерпілого.

Це клопотання отримане адресатом 15.09.2021 року, що підтверджується відомостями «Укрпошти» про результати відстеження поштового відправлення 221.

18 жовтня 2021 року на його адресу надійшов конверт звичайного поштового відправлення через «Укрпошту» з Державного бюро розслідувань.

Вважає оскаржувану ним постанову слідчого безпідставною, необґрунтованою, такою, що суперечить принципу законності і порушує сутність кримінального провадження, оскільки протиправно обмежує та порушує його права і законні інтереси як потерпілого в цьому кримінального провадження.

В судовому засіданні скаржник підтримав скаргу та просила її задовольнити з викладених підстав.

В судовому засіданні прокурор по суті скарги заперечувала. Вважала, що підстав для скасування постанови слідчого немає.

Дослідивши матеріали скарги, заслухавши учасників процесу, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

В ході розгляду скарги встановлено, що в провадженні третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0000140 від 20.10.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 384, ч. 1 ст. 364 КК України.

17 вересня 2021 року слідчим третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_7 по кримінальному провадженню № 0000140 від 20.10.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 384 КК України винесено постанову про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим.

Слідчий суддя, аналізуючи подану заявником скаргу на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим враховує наступне.

Згідно п.5 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, а саме, рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст.55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди; права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого; потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення; за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Таким чином КПК України допускає можливість відмови у визнанні особи потерпілим. Процесуальною підставою для прийняття такого рішення є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в ч. 1 ст.55 КПК України. При цьому відповідні підстави згідно із зазначеною статтею мають бути належним чином мотивовані.

Вимоги до структури та змісту постанови слідчого, прокурора визначені у ч. 5 ст. 110 КПК України.

Так, у ч. 5 ст. 110 КПК України визначається, що постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

У п. 4 Узагальнень про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, які містяться у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 9-49/0/4-17 від 12.01.2017, зазначено, що процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим відповідно до ст. 55 КПК є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди. При цьому відповідні підстави згідно із зазначеною статтею мають бути належним чином мотивовані. За умови встановлення того, що зазначені вимоги є недотриманими, слідчі судді приймають рішення про скасування постанов.

Зі змісту постанови про відмову у визнанні потерпілим від 17.09.2021 вбачається, що слідчий третього слідчого відділу ( з дислокацією у м. Черкаси) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_5 вказав лише, що в поданій ОСОБА_4 заяві, а також матеріалах кримінального провадження, відсутні будь-які відомості про заподіяння ОСОБА_4 моральної, фізичної або майнової шкоди, відсутні підтверджуючі документи спричинення останньому шкоди та розміру шкоди, на яку ОСОБА_4 вказує у своїй заяві.

Однак, на думку слідчого судді, такий висновок було зроблено без проведення належного аналізу змісту заяви про вчинене кримінальне правопорушення та доводів ОСОБА_4 .

Висновок слідчого при прийнятті рішення про відмову у визнанні потерпілою особи має засновуватись на проведеній ним слідчій (розшуковій) та процесуальній діяльності, та може бути зроблений лише після проведення повноцінного аналізу та перевірки фактів, які стосуються завдання шкоди конкретній особі у межах кримінального провадження. Зважаючи на те, що у кримінальному процесуальному законі однією з підстав для набуття прав та обов`язків потерпілої особи є подання заяви особою про вчинення щодо неї кримінального правопорушення, рішення про відмову у визнанні потерпілим не може ґрунтуватись лише на особистій думці слідчого, без проведення відповідного дослідження вказаних фактів.

Зважаючи на викладене вище, слідчий суддя вважає, що постанова слідчого третього слідчого відділу ( з дислокацією у м. Черкаси) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_5 недостатньо вмотивована, а тому не відповідає вимог ст. 110 КПК України, як наслідок має бути скасована.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість вимог ОСОБА_4 щодо скасування постанови слідчого.

Керуючись ст. ст. 55, 303, 305-307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.

Постанову слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкаси) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_8 від 17 вересня 2021 року про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000140 від 20.10.2020 скасувати.

Повний текст ухвали суду виготовлено 29 жовтня 2021 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1