Справа №621/263/22
Пр. №1-кс/621/114/22
Ухвала
Іменем України

03 лютого 2022 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 ,
слідчого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Змієва клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна,
установив:
ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна, в якому просить скасувати арешт на майно, накладений ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 28.01.2022 року. В обґрунтування клопотання зазначено, що арешт на майно накладено передчасно і не обґрунтовано, оскільки сторона обвинувачення ввела в оману і приховала від слідчого судді факти, які мають значення для повного, об`єктивного та неупередженого розгляду подання слідчого, погодженого з прокурором, про накладання арешту на майно, вилучене під час обшуку в квартирі ОСОБА_3 , надання оцінки правомірності та законності їх вилучення, а також необхідності та законності накладання арешту на майно. Щодо проведення самого обшуку: обшук почато без участі адвоката, на чому неодноразово наполягав ОСОБА_3 , по прибуттю адвоката працівники, які проводили обшук та були присутні не представились, права адвокату не роз`яснили. В порушення ст. 236 КПК України обшук проводився фактично оперуповноваженими УКР ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , начальником СД ОСОБА_8 , особами в штатському одязі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .. Згідно протоколу права їм не роз`яснювались, постанови про включення їх до групи слідчих або доручення на виконання будь-яких дій ні на місці обшуку ні слідчому судді не надані. Поняті були запрошені працівниками заздалегідь, є студентами НЮУ «Національна юридична академія ім. Я Мудрого», і є упередженими особами. В порушення ст. 168 КПК України вилучені мобільні телефони, сим картки до них, оскільки власником був наданий повний доступ до цих предметів, повідомивши паролі і коди.Не враховано при вилученні той факт, що ОСОБА_3 задекларував (в зв`язку зі здійсненням своєї професійної діяльності) наявність у нього готівки у сумі 20000 доларів США, 80000 грн., 12000 Євро, його дружина - ОСОБА_11 - 20000 доларів США, і надання позики третій особі в сумі 100 000 грн. Із матеріалів досудового розслідування вбачається, що з автомобіля ОСОБА_12 вкрадена велика сума грошей у національній валюті - гривні, які раніше отримані у банку, але при видачі грошей вірогідно (що навіть підтвердить сторона обвинувачення) купюри не ідентифікувались. На даний момент не має навіть осіб, що підозрюються у вчиненні крадіжки. Отже версія сторони обвинувачення про те, що вилучені речі, як такі підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення на думку ОСОБА_3 безпідставна. При цьому жодних даних про співпадіння вилучених мобільних телефонів, сим карток з вилученими у ОСОБА_3 не має. Щодо походження коштів ОСОБА_3 зазначив, що він щорічно подає декларації та в останній задекларував готівки у сумі 20000 доларів США, 80 000 грн., 12000 Євро, його дружина - ОСОБА_11 20 000 доларів США, і надання позики третій особі в сумі 100 000 грн. Стосовно банківських карток, то після зазначення номеру картки зазначено її валюту USD - долар США, EUR - Євро, PLN - польський злотий. Оскільки, предметом злочину є національна валюта - гривня, то ці картки також не є доказом у справі. Отже, стороною обвинувачення жодним чином не доведено і не долучено до клопотання жодного письмового доказу, що вилучені предмети і грошові кошти можуть бути речовими доказами, а також не спростують факти, викладені у цьому клопотанні.
Представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні на задоволенні клопотання наполягав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в ньому.
Слідчий у судовому засіданні заперечував проти скасування арешту на майно, вказуючи на те, що досудове розслідування по кримінальному провадженню не закінчено, по справі призначено експертизу, тому скасування арешту ускладнить в майбутньому проведення інших слідчих та процесуальних дій.
Вислухавши представника заявника, слідчого, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Ухвалою слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 28.01.2022 було накладено арешт на майно, а саме: банківську картку «monobank» з номером НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 ; банківську картку «monobank» з номером НОМЕР_2 , на ім`я ОСОБА_3 ; банківську картку «monobank» з номером НОМЕР_3 EUR на ім`я ОСОБА_3 ; тримач з SIM карткою номер НОМЕР_4 , SIM карта оператора «Київстар» номер НОМЕР_5 , тримач SIM карти «Київстар» номер НОМЕР_6 , тримач з SIM картою «Київстар» з номером НОМЕР_7 , тримач з SIM картою «Київстар» № НОМЕР_8 , SIM карта мобільного оператора «Лайф» номер НОМЕР_9 , SIM картка мобільного оператора «Київстар» з номером НОМЕР_10 , тримач SIM картки «Водофон» номер НОМЕР_11 , мобільний телефон моделі SAMSUNG, IMEI НОМЕР_12 , мобільний телефон моделі NOKIA 6700,IMEI, НОМЕР_13 , купюри номіналом 200 гривень в кількості 156 купюр, купюри номіналом 500 гривень в кількості 424 купюри, мобільний телефон моделі iPhone 6 IMEI НОМЕР_14 , мобільний телефон моделі iPhone 6 IMEI: НОМЕР_15 , мобільний телефон моделі MEIZU, IMEI: НОМЕР_16 , IMEI: НОМЕР_17 , в не працюючому стані.
Відповідно до частин 1, 2 статті 174 Кримінального процесуального кодексу України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
З ухвали слідчого судді від 28.01.2022 про арешт майна вбачається, що метою накладення арешту є забезпечення збереження речових доказів.
Статтею 100 КПК України передбачено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч. 2, 3 ст.170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним ч.1 ст. 98 КПК України.
Отже, з огляду на положення ч. 2, 3 ст.170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст.98КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Слідчий суддя також звертає увагу, що арешт майна з підстав передбачених ч.ч. 2, 3 ст.170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна. Вказані норми невраховані заявником в доводах, що вказує про необґрунтованість вимог клопотання.
Слідчий суддя вважає, що на цьому етапі кримінального провадження достатньою мірою підтверджується наявність необхідності розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 185 КК України.
Матеріали клопотання про арешт майна свідчать про відповідність вилученого майна ознакам речових доказів, оскільки вони можуть містити інформацію щодо обставин вчинення злочину, яка має значення для цього кримінального провадження і ці обставини стануть предметом перевірки під час досудового розслідування.
На переконання слідчого судді арешт тимчасово вилученого майна, на цьому етапі досудового розслідування, виправдовують втручання у права і інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.
Вилучене майно повинне бути досліджене під час досудового розслідування і може бути доказом по справі, зокрема для встановлення всіх фактичних обставин кримінального правопорушення, а також необхідністю отримання висновків відповідних спеціалістів на підтвердження або спростування факту, які слугуватимуть встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні.
Доводи клопотання про порушення порядку проведення обшуку, слідчий суддя відхиляє, оскільки в межах процедури розгляду клопотання про зняття арешту з майна на стадії досудового розслідування, слідчий суддя неповноважний надавати оцінку правомірності проведення обшуку та доказам, які отримані в результаті проведення цієї слідчої розшукової дії.
Оцінюючи доводи клопотання про скасування арешту майна слідчий суддя дійшов висновку про те, що на час розгляду слідчим суддею клопотання про арешт майна існувала потреба в перевірці чи має вилучене майно відношення до даного кримінального провадження, чи може вони бути доказом у кримінальному провадженні, містить у собі відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також могли зберегти на собі сліди злочину.
Крім того, необґрунтованими є посилання заявника на те, що походження грошових коштів підтверджується даними декларації, яка кожного року заповнюється на сайті НАЗК, оскільки органом досудового розслідування здійснюється розслідування за фактом крадіжки грошових коштів в особливо великих розмірах, і як, наслідок, походження грошових коштів має бути перевірено в ході здійснення досудового розслідування.
Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, ані власником, ані його представником не надано та слідчим суддею не встановлено.
Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання про скасування арешту майна.
На підставі викладеного, керуючись статтями 98, 131, 132, 170, 174, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя -
п о с т а н о в и в :
Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя