Справа №295/908/22
УХВАЛА
Іменем України

26.01.2022 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі заяву слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_3 про самовідвід у розгляді скарги ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_5 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_3 перебувають матеріали указаної скарги ОСОБА_4 .

Слідчим суддею ОСОБА_3 складено заяву про самовідвід у справі. В обґрунтування заяви слідчий суддя вказав, що ОСОБА_4 неодноразово звертався до правоохоронних органів із заявами про вчинення ним, як слідчим суддею, кримінальних правопорушень, що підтверджується ухвалами судів у справах №№295/1490/21, 295/10448/20, 295/1424/21, 295/2855/21, у зв`язку із чим суддею заявлялись самовідводи, які були задоволені. З метою уникнення будь-яких сумнівів в об`єктивному і неупередженому розгляді скарги та виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін, із метою зникнення потенційної підозри певної особистої заінтересованості в результатах розгляду справислідчий суддя вважає за доцільне заявити самовідвід.

У судове засідання скаржник ОСОБА_4 не з`явився, його неявка не перешкоджає розгляду заяви про самовідвід. У свою чергу слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_3 просив проводити розгляд заяви про самовідвід без його участі.

Вивчивши й дослідивши зміст заяви та окремі матеріали скарги слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Перелік підстав, за наявності яких суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, визначений ст.ст. 75, 76 КПК України.

Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Стандарт безсторонності ґрунтується насамперед на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово "неупереджений" передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Варто зауважити, що жодна норма національного права не визначає зміст нормативної конструкції "неупередженість" ("безсторонність") судді", а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості доцільно керуватися джерелами міжнародного права, зокрема принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини.

Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України).

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплене право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Практика Європейського суду з прав людини орієнтує, що наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія A, N 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (п. 43 рішення у справі Веттштайн (Wettstein v. Switzerland)).

З огляду на зміст заяви про самовідвід, положення п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, слідчий суддя ОСОБА_1 дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви про самовідвід у зв`язку із не встановленням обставин, які викликають сумнів у об`єктивності та неупередженості слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_3 . На думку слідчого судді, звернення ОСОБА_4 зі скаргою на бездіяльність прокурора Житомирської окружної прокуратури стосовно невнесення відомостей до ЄРДР за його заявою, з огляду на усталену практику Європейського суду з прав людини, не є тією обставиною, яка викликає сумнів у неупередженості судді. До того ж слідчий суддя враховує, що скаржник неодноразово звертався до правоохоронних органів із заявами про вчинення кримінальних правопорушень окремими суддями Богунського районного суду м. Житомира та Корольовського районного суду м. Житомира. При цьому безпосередньо у цій справі ОСОБА_4 відвід слідчому судді ОСОБА_3 не заявляв.

Зважаючи на викладене, керуючись ст.ст. 35, 75, 80, 81 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_3 про самовідвід від 24.01.2022 відмовити.

Справу №295/908/22 повернути до канцелярії Богунського районного суду м. Житомира з метою її передачі для продовження розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя