Ухвала

іменем України
24.12.2021 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Октябрського районного суду м. Полтави клопотання слідчого СВ Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_3 розглянувши матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001366 від 23.12.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Полтава, громадянин України, з середньою освітою, не одружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та фактично проживаючий: АДРЕСА_1 , раніше судимий,-

встановила:

24.12.2021 року в провадження слідчого судді надійшло клопотання ст. лейтенанта поліції ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
В обґрунтування клопотання слідчим вказано, 23.12.2021 року близько 17 год. 00 хв. до чергової частини Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області надійшло повідомлення, що за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 вчиняє домашнє насильство відносно батьків. Виклик отримали інспектор СПДН ВП Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, старший лейтенант поліції ОСОБА_7 , (службове посвідчення ПТП №010687, спеціальний жетон №0101715), інспектор СПДН ВП Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області старший лейтенант поліції ОСОБА_8 , (службове посвідчення ПТП011455, спеціальний жетон №0130395), які перебували на цілодобовому чергуванні.

Прибувши на місце події, інспектор СПДН ВП Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, старший лейтенант поліції ОСОБА_7 та інспектор СПДН ВП Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області старший лейтенант поліції ОСОБА_8 зайшли до квартири 32, ОСОБА_5 вів себе агресивно, так як перебував в стані алкогольного сп`яніння. Поліцейські попередили про неправомірність його дій, та можливість застосування спеціальних засобів, але останній не реагував та застосував до них сльозогінний газ «КОБРА 1 - М». В наслідок чого спричинив ОСОБА_7 хімічний опік першого ступеню обох очей, згідно довідки КП «ПОКЛ ім. Скліфасовського ПОР» Офтальмологічне відділення від 23.12.2021та ОСОБА_8 . хімічний опік першого ступеню обох очей, згідно довідки КП «ПОКЛ ім. Скліфасовського ПОР» Офтальмологічне відділення від 23.12.2021.
Своїми умисними діями, які виразились в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

24.12.2021 р. ОСОБА_5 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 276, ч. 1 ст. 278 КПК України, у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001366 від 23.06.2021 року, слідчим СВ Полтавського районного управління поліції ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, а саме в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України
Вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення повністю підтверджується наступними зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:
Рапортом ОСОБА_7 від 23.12.2021 року;
Рапортом ОСОБА_8 від 23.12.2021 року;
Протоколом огляду місця події від 23.12.2021 року;
Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 23.12.2021 року;
Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 23.12.2021 року;
Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 23.12.2021 року;
Протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 23.12.2021 року;
Протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 23.12.2021 року;
Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 23.12.2021 року;
Матеріалами адміністративної практики із системи ІІПС «АРМОР».
Таким чином, у кримінальному провадженні в достатній мірі зібрано доказів, якими підтверджується вина підозрюваного ОСОБА_5 у скоєнні ним інкримінованого кримінального правопорушення.
Метою застосування підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу, відповідно до ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

Переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_5 усвідомлюючи тяжкість вчиненого ним злочину, за вчинення якого передбачене позбавлення волі на строк до п`яти років, зможе ухилятися від слідства та суду, що унеможливить своєчасне виконання процесуальних рішень та призначення йому покарання за скоєні кримінальні правопорушення, змінити місце свого фактичного проживання та за місцем реєстрації не з`являтися.

Незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні. Свідки та потерпілі у кримінальному провадженні надали покази, що підтверджують скоєння злочину саме ОСОБА_5 , тому, знаходячись на волі, підозрюваний зможе вплинути на потерпілих та свідків, що може призвести до зміни ними своїх показів або до відмови від дачі показів.

Вчинити інше кримінальне правопорушення. Підозрюваний ОСОБА_5 є особою раніше судимою за вчинення особливо тяжких злочинів, в ході проведення досудового розслідування було встановлено, що останній постійних засобів для існування не має, офіційно ніде не працює та не має офіційних доходів, не одружений, міцних соціальних зв`язків не має. Злочин, в якому підозрюється ОСОБА_12 вчинено незадовго після звільнення його з місць позбавлення волі, а саме 27.02.2017 року. Ця обставина вказує на те, що ОСОБА_5 є суспільно небезпечною особою, на шлях виправлення не став та є схильним до вчинення кримінальних правопорушень.

Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

У разі застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не можливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає йому можливість вчинити дії вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Таким чином, беручи до уваги, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, що відноситься до категорії нетяжких злочинів, за які законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі до 5 років, враховуючи наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може їм запобігти, слідчий просив задовольнити клопотання.

Заслухавши слідчого, прокурора, підозрюваного, адвоката, вивчивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою зас тосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Так, згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак, те, що можна вважати обґрунтованим, залежить від обставин.

У справі Феррарі-Браво проти Італії Європейський суд з прав людини зазначив, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою.

У справі Мюррей проти Сполученого Королівства суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В матеріалах провадження містяться достатні дані, які переконують суд у тому, що підозрюваний міг вчинити інкримінований йому злочин, висунута підозра є обґрунтованою. При цьому слідчим суддею при обранні запобіжного заходу лише перевіряється наявність вагомих доказів, що можуть свідчити про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення. Питання щодо доведеності чи недоведеності вини підозрюваного не являється предметом розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Таким чином, є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив нетяжкий злочин, який відповідно до ч. 2 ст. 345 КК України карається позбавленням волі на строк до п`яти років. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 , покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, так як підозрюваний розуміє невідворотність свого покарання за інкриміноване йому кримінальне правопорушення, санкція якого передбачає позбавлення волі.

При вирішенні питання про доцільність застосування відносно ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прошу суд врахувати практику Європейського суду з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Інші більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не можливо застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 з наступних причин:

особисте зобов`язання - не можливо застосувати у зв`язку з тим, що даний запобіжний захід вимагає наявність особливої довіри до підозрюваного в підтвердження можливості дотримання процесуальних обов`язків. Враховуючи тяжкість злочину та вказані обставини, вимагається постійний контроль за поведінкою підозрюваного, що може бути досягнуто лише при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою;

особиста порука на адресу правоохоронних органів не надходили письмові звернення осіб, які поручаються за ОСОБА_5 ;

застава слідчому чи прокурору не надходили заяви або клопотання від підозрюваного, його захисника, рідних або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України при звернені слідчого, прокурора до слідчого судді з клопотанням про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу;

домашній арешт - не можливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 підлягає постійному візуальному контролю з метою запобігання виникненню вищевказаних ризиків, а також тому, що останній не має постійного місця проживання в м. Полтава та постійно його змінює.

У разі застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, неможливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

У відповідності до ч.1 ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Ураховуючи викладене та ту обставину, що кримінальне правопорушення яке інкримінується підозрюваному ОСОБА_5 відноситься до категорії нетяжких злочинів, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваного, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 30 діб.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення клопотання слідчого та необхідність застосування щодо підозрюваного виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до п.2 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину із застосуванням насильства.
Враховуючи зазначене та передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України обставини, а також те, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення із застосуванням насильства, дає право суду не застосовувати альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, тому слідчий суддя не визначає розмір застави.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 176-179, 182-183, 193-194,196-197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ухвалила:

клопотання слідчого СВ Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_3 в рамках досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001366 від 23.12.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України про обрання запобіжного заходу у виді взяття під варту стосовно підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Полтави, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 30 діб, строк рахувати з 19 год. 09 хв. 23.12.2021 року по 19 год. 09 хв. 21.01.2022 року. ( в межах строку досудового розслідування).
Взяти під варту негайно в залі суду.

Кінцевим днем тримання під вартою визначити 21 січня 2022 року.

Зобов`язати слідчого, який вніс клопотання про продовження строку тримання під вартою, повідомити родичам заарештованого про його задоволення.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 28.12.2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1