Провадження № 1-кс/359/1988/2021
У Х В А Л А
Іменем України
12 листопада 2021 року слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , затриманого ОСОБА_4 та його захисника - адвоката ОСОБА_5 , перекладача ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду з технічною фіксацією клопотання прокурора Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування тимчасового арешту до затриманого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Таджикистан, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, з середньою освітою, непрацюючого, без реєстрації місця проживання на території Російської Федерації, -

встановив:
12.11.2021 року прокурор Бориспільської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним клопотанням, обґрунтовуючи його тим, що 10.11.2021 о 18:10 год. під час оформлення пасажирів рейсу № 3731 сполученням «Ташкент-Київ» працівниками ОКПП «Київ» Державної прикордонної служби України виявлено та затримано громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказаний громадянин згідно з відомостей бази даних «Інтерполу» значиться в міжнародному розшуку з метою арешту та подальшої екстрадиції до Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину пов`язаного із організацією нелегальної міграції, передбаченого ч. 2 ст.322.1 КК РФ, що відповідає злочину, передбаченому ч. 3 ст. 358 КК України, який є екстрадиційним, оскільки передбачає покарання на строк більше одного року. При цьому строки давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності не сплинули. У клопотанні зазначено, що громадянин Республіки Таджикистан ОСОБА_4 оголошений у міжнародний розшук згідно з рішенням компетентного органу РФ. Тому прокурор просить застосувати до громадянин Республіки Таджикистан ОСОБА_4 тимчасовий арешт строком на 40 діб до надходження запиту про його видачу від компетентних органів Російської Федерації.

У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання та просив його задовольнити, із зазначених у ньому підстав.

Затриманий ОСОБА_4 заперечував проти застосування даного заходу та просив у його застосуванні відмовити. Також ОСОБА_4 заперечував щодо наявності кримінального провадження відносно нього в Російській Федерації, оскільки будь-яких злочинів, пов`язаних із організацією нелегальної міграції не вчиняв. Крім того, вказував, що він не знав про те, що його притягнуто як обвинуваченого в кримінальній справі в РФ.

Адвокат ОСОБА_5 також заперечував щодо задоволення клопотання, вважаючи відсутніми підстави для застосування тимчасово арешту до ОСОБА_4 та в подальшому видачі його на запит компетентного органу іноземної держави. При цьому адвокат ОСОБА_5 зауважив, що під час затримання ОСОБА_4 були порушені його права, оскільки йому не було забезпечено перекладача на таджицьку мову. Так, складання протоколу затримання ОСОБА_4 здійснювалось на державній мові, під час його складання залучався перекладач із російської мови, його права йому роз`яснювалися на російській мові, а також клопотання про застосування тимчасового арешту вручено на російській мові, яку ОСОБА_4 не повністю розуміє та не володіє нею, оскільки він є таджиком. У зв`язку з чим він просив всі процесуальні документи, які будуть вручати ОСОБА_4 перекладати на таджицьку, про що ним було зазначено у протоколі затримання. Однак, прокурором перекладача на таджицьку мову забезпечено не було. Вважає, що за таких обставин судом не може бути застосований тимчасовий арешт до ОСОБА_4 .

Слідчий суддя, дослідивши клопотання, заслухавши пояснення учасників процесу, приходить до таких висновків.

Слідчий суддя при винесенні ухвали враховує положення ч. 2 ст. 29 Конституції України, згідно з якою ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою не інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно із ст. 583 КПК України тимчасовий арешт може бути застосовано до особи, затриманої за вчинення злочину за межами України, на підставі відповідного клопотання прокурора, яке має відповідати вимогам ч. 4 ст. 583 КПК України, в тому числі і в частині долучення документів на підтвердження обставин, якими прокурор обґрунтовує своє клопотання.

У відповідності до ст. 583 КПК України до затриманої особи, яка вчинила злочин за межами України, застосовується тимчасовий арешт до сорока діб або інший встановлений відповідним міжнародним договором України строк до надходження запиту про її видачу.

При цьому відповідно до ч. 4 ст. 583 КПК України прокурор в своєму клопотанні до слідчого судді про застосування тимчасового арешту зобов`язаний надати протокол затримання особи, документи, що містять дані про вчинення особою злочину на території іноземної держави та обрання щодо неї запобіжного заходу компетентним органом іноземної держави, а також документи, що посвідчують особу затриманого.

Згідно п. 10 ч. 1 ст. 541 КПК України тимчасовий арешт - це взяття під варту особи, розшукуваної за вчинення злочину за межами України, на строк, визначений КПК України або міжнародним договором України, до отримання запиту про видачу (екстрадицію).

В судовому засіданні встановлено, що згідно інформації, які містяться в індивідуальному звіті з бази даних «Інтерпол», громадянин Республіки Таджикистан ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , значиться в міжнародному розшуку з метою арешту та подальшої екстрадиції до Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину пов`язаного із організацією нелегальної міграції (а.с.19, 20-22).

Відповідно до ст. 56 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, яка підписана державами - учасницями Співтовариства Незалежних Держав (СНД), в тому числі і від імені України та Російської Федерації у м. Мінську 22.01.1993 року, та ратифікована ЗУ від 10.11.1004 року за № 240/94-ВР, Договірні Сторони зобов`язуються відповідно до умов, передбачених цією Конвенцією, за вимогою видавати один одному осіб, що знаходяться на їх території, для притягнення до кримінальної відповідальності або для приведення вироку до виконання.

Видача для притягнення до кримінальної відповідальності проводиться за такі діяння, які по законам запитуючої і запитуваної Договірних сторін є карними і за скоєння яких передбачене покарання в виді позбавлення волі на строк не менше 1 року або більш тяжке покарання.

Статтею 16 Європейської конвенції «Про видачу правопорушників» від 13 грудня 1957 року, яка була ратифікована Законом України № 43/98-ВР від 16.01.1998 року, передбачено, що у запиті про тимчасовий арешт повідомляється про існування одного з документів, зазначених у пункті 2а ст.12 конвенції, а саме, оригіналу або завіреної копії обвинувального вироку та постанови суду або постанови про негайне затримання чи ордера на арешт або іншого розпорядження, яке має таку ж силу і видане відповідно до процедури, передбаченої законодавством запитуючої сторони.

Так, як вбачається з матеріалів клопотання, 28.04.2020 року громадянину Республіки Таджикистан ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 322.1 КК РФ. Вказана обставина підтверджується копією постанови про залучення в якості обвинуваченого, винесеної слідчим слідчого відділу УФСБ Росії по Тульській області від 28.04.2020 року (а.с.23-33).

10.05.2020 року ОСОБА_4 оголошений в міжнародний розшук, на підставі постанови старшого оперуповноваженого слідчого УФСБ Росії по Тульській області, погодженої із начальником підрозділу УФСБ Росії по Тульській області, № 14725 (а.с.34-36).

В подальшому, 20.05.2020 року суддею Центрального районного суду міста Тула винесено судове рішення, згідно якого до громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 2 місяці (а.с.41-43).

Інкримінований ОСОБА_4 злочин за законодавством України відповідає кваліфікації, передбаченій ч. 3 ст. 358 КК України, і є екстрадиційним, оскільки передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк більше 1 року.

Строк давності притягнення ОСОБА_4 до відповідальності за вчинення ним злочинних діянь, відповідно ст. 49 КК України, не закінчився, оскільки злочин вчинений в 2018 році.

Таким чином, слідчим суддею встановлено, що прокурором надано у повному обсязі вичерпний перелік документів, відповідно до вимог ч. 4 ст. 583 КПК України, які є допустимими доказами, що містять дані про вчинення ОСОБА_4 злочину на території іноземної держави, у зв`язку з чим він оголошений у розшук компетентним органами Російської Федерації.

При цьому слідчий суддя звертає увагу, що при вирішенні питання про застосування тимчасового арешту до затриманої особи суд не вивчає питання її винуватості, наявності відповідних доказів на обґрунтування підозри або обвинувачення та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави, а лише перевіряє наявність відповідних документів органів досудового слідства іноземних держав, які підтверджують факт підозри або обвинувачення особи у вчиненні злочину, а також її перебування у розшуку.

З огляду на вищевикладене слідчий суддя вважає, що на даний час існують достатні підстави для застосування відносно ОСОБА_4 тимчасового арешту до його видачі для притягнення до кримінальної відповідальності і здійснення фактичної передачі компетентним органам Російської Федерації, який є єдиним достатнім запобіжним заходом для запобігання можливим спробам ОСОБА_4 переховуватись з метою уникнення передачі його компетентним органам Російської Федерації.

Безумовно, застосування до ОСОБА_4 тимчасового арешту призведе до втручання в його право на свободу та особисту недоторканість. Однак вжиття цього процесуального заходу є вкрай необхідним для забезпечення кримінального судочинства та зміцнення авторитету України в системі міжнародної кримінальної юстиції. Досягнення таких цілей становить суспільний інтерес, який превалює над принципом поваги до свободи затриманого.

Що стосується зауважень адвоката ОСОБА_5 , що при затриманні ОСОБА_4 порушено його права, оскільки останньому не забезпечено перекладача з таджицької мови, то такі є голослівними, без зазначення конкретних обставин, які б вказували на здійснення неналежного перекладу ОСОБА_4 під час його затримання, і такі твердження адвоката спростовуються матеріалами провадження.

Так, протокол затримання від 10 листопада 2021 року, складений у присутності двох понятих, у відповідності до чинного законодавства; безоплатним центром вторинної допомоги було залучено захисника адвоката ОСОБА_5 , який був присутнім при складанні протоколу, про що свідчить складений протокол та проставлені захисником підписи. Зауважень щодо змісту та порядку складання протоколу від захисника ОСОБА_5 та затриманого не надходило. При цьому був також присутнім і перекладач з української на російську мови. Захисником ОСОБА_5 у протоколі лише зазначено, що в подальшому він просить вручати документи ОСОБА_4 із перекладом на таджицьку мову. При цьому будь-яких зауважень, що ОСОБА_4 не розуміє російську мову ні адвокатом, ні затриманим не зазначено.

Як вбачається зі змісту протоколу затримання у графі, якою мовою бажає давати пояснення гр. ОСОБА_4 зазначено: "російською мовою" (а.с.5), де проставлений особисто затриманим його підпис, без будь-яких зауважень. При цьому будь-яких клопотань про залучення перекладача із таджицької мови ОСОБА_4 не заявляв. Крім того, затримання проводилося у присутності адвоката ОСОБА_5 , який також клопотання про залучення перекладача із таджицької мови під час складання протоколу затримання не заявляв.

Під час затримання ОСОБА_4 працівниками прикордонної служби було залучено перекладача з російської на українську мову, оскільки, як зазначив останній він розумів російську мову, що підтверджується змістом протоколу затримання, де останній вказав, що потребує перекладача саме із російської мови (а.с.5). Також затриманий, отримавши перелік своїх прав, як затриманої особи на російській мові (а.с.12-16) не висловив жодних зауважень та клопотань з приводу того, що він їх не розуміє мови і потребує їх перекладу на таджицьку, а навпаки проставив свій підпис особисто, тим самим посвідчив, що він їх розуміє.

З огляду на викладене встановлено, що матеріали клопотання не містять даних про те, що ОСОБА_4 під час його затримання вимагав залучення перекладача з таджицької мови, так як і не доведено адвокатом в ході судового розгляду і того факту, що ОСОБА_4 не розуміє та не володіє російською мовою.

Крім того, затриманий, отримавши роз`яснення своїх прав, як підозрюваного та обвинуваченого, а також передбачених ч.6 ст. 583 КПК України, в ході судового розгляду не зазначив слідчому судді, що він їх не розуміє. При цьому затриманий жодним чином не повідомив суду про якісь заяви чи те, що останній не розуміє значення процесуальних дій чи мови, якою ведеться судове провадження. Також ні затриманим, ні його захисником в ході судового розгляду не було заявлено клопотання про залучення до участі у розгляді даного клопотання перекладача на таджицьку мову. Тому слідчий суддя проводив розгляд клопотання із залученням перекладача на російську мову, без залучення іншого перекладача на таджицьку мову, оскільки явних підстав для цього встановлено не було.

Враховуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, на думку слідчого судді, права та інтереси затриманого громадянина Республіки Таджикистан не порушені, йому було забезпечено право захисту та на переклад мовою, якою останній, на думку слідчого судді, володіє в достатній мірі (російська). При цьому, слідчий суддя враховує, конституція Таджикистану визнає російську мовою міжнаціонального спілкування. Це в свою чергу лише додатково свідчить, що ОСОБА_4 володіє та розуміє російську мову.

Таким чином, підстав, які б перешкоджали здійснення видачі ОСОБА_4 . Російській Федерації слідчим суддею не встановлено, про них не повідомили в судовому засіданні ні захисник, ні сам затриманий.

З огляду на наведене слідчий суддя вважає необхідним і достатнім для дотримання балансу інтересів фізичної особи (затриманого) та держави, застосувати до ОСОБА_4 тимчасовий арешт строком на 40 діб до надходження запиту про його видачу від компетентних органів Російської Федерації.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. ч. 2 ст. 369, ч. 3 ст. 371, ст. ст. 372, 583 КПК України, слідчий суддя -

постановив:
Клопотання прокурора Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування до затриманого тимчасового арешту - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Таджикистан, тимчасовий арешт строком на 40 діб до надходження запиту про його видачу від компетентних органів Російської Федерації.

Перебіг строку тимчасового арешту рахувати з моменту затримання ОСОБА_4 з 18 години 10 хвилин 10 листопада 2021 року.

Строк дії ухвали визначити до 18 години 10 хвилин 19 грудня 2021 року включно.

Утримувати громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Таджикистан, в державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня оголошення судового рішення

Оголошення повного тексту ухвали слідчого судді здійснено 15 листопада 2021 року о 17 год. 00 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1