Справа № 646/531/21
№ провадження 1-кп/646/494/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2021 м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
представника потерпілої ОСОБА_7
перекладача ОСОБА_8
розглянувши в судовому засіданні у м. Харкові, матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001442 від 06 вересня 2020 року, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення- злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України,-
в с т а н о в и в :
В провадження Червонозаводського районного суду міста Харкова знаходиться кримінальне провадження за обвинувальним актом у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001442 від 06 вересня 2020 року, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення- злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування клопотання прокурор посилався на наявність ризиків, передбачених п.1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що на цей час наявні вагомі підстави вважати, що ОСОБА_4 , може переховуватися від суду - оскільки останнього було затримано поза межами міста Харкова та Харківської області на території м. Бахмут, Донецької області, що свідчить про те, ще ОСОБА_4 переховувався від органів досудового розслідування з метою уникнення затримання та, в подальшому, кримінальної відповідальності за вчинений злочин. Також вказаний ризик обґрунтовується тим, що обвинувачений громадянин іншої держави, а саме - Республіки Азербайджан, що може спонукати його покинути межі України, та переховуватися на території вказаної держави. Крім того, ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні оскільки з більшістю з них знайомий особисто, знає їх анкетні дані. Крім того, ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки згідно довідки про судимість, ОСОБА_4 неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, в тому числі за скоєння злочинів проти життя та здоров`я особи та корисливих злочинів. Враховуючи вищевикладене, вищенаведені факти доводять обставини, передбачені ч.1 ст. 194 КПК України, які свідчать про:наявність обґрунтованої підозри/обвинувачення у вчиненні ОСОБА_4 особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, наявність реальних ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може вчинити дії, передбачені п.п.1-5 ч.1 ст. 177 КПК України, недостатність застосування до ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання його під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, які на цей час не зменшились.
Захисник ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення клопотання прокурора та просила змінити запобіжний захід та визначити обвинуваченому заставу.
Захисник ОСОБА_6 заперечувала проти задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу та просила відмовити у його задоволенні у зв`язку з недоведеністю та необґрунтованістю.
Обвинувачений підтримав думку захисників.
Представник потерпілої підтримала думку прокурора.
Суд, розглянувши клопотання прокурора, вислухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисників та представника потерпілого приходить до наступного.
Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

При цьому, доцільність продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою судом виправдовується відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, про що викладено правову позицію в рішенні ЄСПЛ «Летельє проти Франції» оскільки у разі доведеності вини обвинуваченого передбачено можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий строк, що може викликати загрозу втечі обвинуваченого.

Вирішуючи питання клопотання прокурора суд також виходить з того, що принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, який у відповідності до положень статті 12 КК України є особливо тяжкими злочинами.

Що стосується особистої ситуації ОСОБА_4 , то він уродженець Республіки Азербайджан, м. Кюрдамір, азербайджанець, громадянин Азербайджану, має вищу освіту, офіційно не працює, одружений, засуджений 13.07.2020 Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, зареєстрований до 20.07.2020 за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

За вищенаведених обставин суд вважає наявними ризики: переховування обвинуваченого від суду та можливості вчинення ним нового злочину, може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Суд повністю не відхиляє доводів сторони захисту на користь обвинуваченого, але вважає, що у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних рішень у справі та запобігання процесуальним ризикам можливості його переховування від суду, можливості незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженніабо вчинити новий злочин.

Судом при вирішенні питання щодо продовження строку запобіжного заходу відносно обвинуваченого, враховано тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання виним у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, обставини, що характеризують обвинуваченого, а саме, що останній офіційно не працює, тобто не має постійного джерела доходу, громадянин іншої держави, не має зареєстрованого місця проживання, до затримання фактично проживав не за місцем реєстрації, був затриманий за межами Харківської області, а отже не має стійких соціальних зв`язків, тому суд вважає, що ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та які передбачені п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, у даному випадку не зменшилися та продовжують існувати, а саме такі ризики як: можливість переховування від органів досудового слідства та суду; незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Доказів про зменшення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу суду не надано. Обставин, які були б підставою для обрання обвинуваченому іншого більш м`якого запобіжного заходу стороною захисну наведено не було.

Суд, враховуючи дані особи обвинуваченого, вважає, що наявні підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдовує виняток із загальної норми про повагу до свободи людини. Такими ознаками є тяжкість вчиненого та відповідно, можливість ухилення від явки до суду з метою уникнення покарання.

При цьому суд зазначає, що тяжкість покарання, що загрожує, не є основною чи безпосередньою підставою для тримання під вартою, а оцінюється в сукупності з наявними ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України.

Таким чином, клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню, а у задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 140-143, 314-316, 327 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк 60 днів, а саме до 19 лютого 2022 року включно.
Строк дії ухвали встановити до 19 лютого 2022 року включно.
Відмовити у задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу та визначення розміру застави.
Ухвала про продовження строку запобіжного заходу може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду в термін 5 днів з моменту її проголошення.
Повний текст ухвали проголошено 22.12.2021 о 10-45 год.

Суддя ОСОБА_1