печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого СВ Печерського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ Печерського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтовуючи клопотання слідчий посилається на наступні обставини.

Слідчим відділом Печерського УП ГУНП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0005740 від 28.12.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України.

У клопотанні вказано, що ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді директора ТОВ «ЕН.І.КОРПОРІТ» (), будучи службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, шляхом зловживання своїм службовим становищем, заволодів грошовими коштами Фермерського господарства «Нищун А.С.» шляхом вчинення умисного корупційного правопорушення, при наступних обставинах.

Так, встановлено, що ОСОБА_5 відповідно до рішення учасника ТОВ «ЕН.І.КОРПОРІТ» № 08/11-19 від 08.11.2019 та наказу ТОВ «ЕН.І.КОРПОРІТ» № 12/11/19 від 12.11.2019 призначено на посаду директора ТОВ «ЕН.І.КОРПОРІТ» () з 12.11.2019.

Таким чином, ОСОБА_5 , займаючи посаду директора ТОВ «ЕН.І.КОРПОРІТ» (), виконував організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, тому відповідно до п. 1 примітки до ст. 364, ч. 3 ст. 18 КК України, являвся службовою особою.

Так, в невстановлений досудовим розслідуванням час, та місці, але не пізніше 23.12.2019 у ОСОБА_5 , виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння коштами підприємств шляхом використання інформаційно-телекомунікаційні системи, а саме інтернет ресурсу «OLX».

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_5 в невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 23.12.2019 шляхом використання інформаційно-телекомунікаційні системи розмістив на інтернет ресурсі «OLX» повідомлення про продаж паливного модуля 15000 літрів «Міні АЗС 15м.куб.» за 45 000 гривень, з яких 7 500 гривень є податком на додану вартість.

23.12.2019 за вказаним в оголошенні номером мобільного телефону зателефонував директор Фермерського господарства «Нищун А.С.» (код ЄДРПОУ 3909313) ОСОБА_7 та повідомив особу, яка підняла слухавку про бажання придбати паливний модуль 15000 літрів «Міні АЗС 15м.куб.» за 45 000 гривень.

В цей момент ОСОБА_5 продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння коштами підприємств повідомив, що товар є в наявності та він може поставити зазначений товар 24.12.2019 до міста Бручилів Житомирської області за умови оплати на рахунок ТОВ «ЕН.І.КОРПОРІТ» відкритому в АТ «Сбербанк» № 0948 грошових коштів в сумі 45 000 гривень.

З метою реалізації свого злочинного умислу, 23.12.2019 директор ТОВ «ЕН.І.КОРПОРІТ» ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, будучи службовою особою, шляхом зловживання своїм службовим становищем, з метою заволодіння коштами ФГ «Нищун А.С.» на користь ТОВ «ЕН.І.КОРПОРІТ» (), використовуючи інформаційно-телекомунікаційні системи уклав договір між ФГ «Нищун А.С.» в особі директора ОСОБА_7 та ТОВ «ЕН.І.КОРПОРІТ» в особі директора ОСОБА_5 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння коштами ФГ « ОСОБА_8 » шляхом зловживання службовим становищем, на користь очолюваного ним підприємства - ТОВ «ЕН.І.КОРПОРІТ» (), 23.12.2019, ОСОБА_5 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, будучи службовою особою, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, діючи з корисливим мотивом, шляхом зловживання своїм службовим становищем, отримав грошові кошти на суму 45 000 гривень з яких 7 500 гривень є податком на додану вартість відповідно до рахунку на оплату № 246 від 23.12.2019 та платіжного доручення № 101 від 23.12.2019, та вказаний товар не поставив, чим фактично заволодів грошовими коштами ФГ «Нищун А.С.» шляхом зловживання службовим становищем.

Оперативним шляхом співробітниками ВКР Печерського УП ГУНП у м. Києві встановлювалось місцезнаходження ОСОБА_5 , були перевірені місця попереднього мешкання підозрюваного, зв`язки з колом його родичів та знайомих, однак позитивних результатів на даний час не має.

На даний час місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 , не встановлено.

Необхідність застосування органом досудового слідства запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтовується наявністю ризиків, передбачених положеннями ст. 177 КПК України, а саме можливістю подальшого переховування ОСОБА_5 від слідства, а також знищення, приховування речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків в кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

У судовому засіданні прокурор підтримав внесене клопотання, посилаючись на його обґрунтованість та необхідність у застосуванні відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Захисник у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, вказавши на те, що клопотання не містить виклад обставин, які б свідчили про наявність ризиків визначених ст. 177 КПК України, необґрунтованості пред`явленої підозри, що в сукупності слугує підставами відмови у задоволенні клопотання.

Підозрюваний у кримінальному проваджені у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення підозрюваного, його захисника, прокурора, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, але не доведе обставин щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначено у клопотанні.

Основні доводи внесеного стороною кримінального провадження клопотання зводяться до наявності кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , а наявність ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків, інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до вимог п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, при вирішені питання, чи було особу «обвинувачену в кримінальному правопорушенні» для цілей статті 6 Конвенції, необхідно виходити з таких трьох критеріїв: категорія даного провадження згідно з національним законодавством; суттєві характерні риси цього провадження; вид та суворість міри покарання, яке може бути призначено заявникові. [«O. v. Norway», n. 33926].

«Законність» тримання під вартою з погляду національного закону не завжди є вирішальним чинником. Європейський суд з прав людини зазначає, що тримання під вартою протягом зазначеного періоду має відповідати меті пункту 1 статті 5 Конвенції, яка забороняє безпідставне позбавлення свободи. [«Гаважук проти України», п. 63654]; [«Мурукін проти України», п. 34]; [«Буряга проти України», п. 54655]; [«Фельдман проти України», п. 68656].

Тримання під вартою у відповідності до пункту 1(с) статті 5 Конвенції має задовольняти вимогу пропорційності. Взяття заявника під варту має бути конче необхідним для забезпечення його присутності в суді, але водночас інші, менш суворі заходи можуть бути достатніми для досягнення цієї мети. (Рішення : «Ladent v. Poland», n. 55660; «Ambruszkiewicz v. Poland», n.n. 29-33661; «Хайредінов проти України», n. 28).

Затримання особи є настільки серйозним запобіжним заходом, що воно є виправданим, лише якщо інші, менш суворі, заходи були розглянуті та визнанні недостатніми для забезпечення захисту індивідуальних або суспільних інтересів, які можуть вимагати затримання відповідної особи. (Рішення : «X. v. Finland», n. 151).

ЄСПЛ визнав, що абстрактна можливість перешкоджання кримінальному провадженню є недостатньою для обґрунтування обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Виходячи із правової позиції ЄСПЛ при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя, суд у кожному випадку повинен принципово та критично ставитися до доводів прокурора, якими він обґрунтовує необхідність застосування саме цього запобіжного заходу, об`єктивно оцінюючи її переконливість. При цьому прокурор повинен довести, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам передбачених ст. 177 КПК України.

Між тим, долучені до матеріалів клопотання документи вказують на можливу подію складу інкримінованого злочину, про те вони в собі не містять даних на підтвердження ризиків задекларованих в клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому, прокурором не наведено обставин та не надано доказів того, що підозрюваний має намір переховуватись від органу досудового розслідування та суду або вчиняє будь-які дії для цього, може впливати на хід кримінального провадження незаконними діями, натомість у судовому засіданні підозрюваний зазначив, що наміру переховуватися від органу досудового розслідування та суду він не має, будь яким чином перешкоджати здійсненню досудового розслідування не буде, а відтак приходжу до висновку, що заявлені ризики стороною обвинувачення не містять доказового обґрунтування.

В ході розгляду клопотання слідчим суддею було встановлено, що виключних обставин для тримання ОСОБА_5 під вартою немає, оскільки даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні слідчого не вказано та в судовому засіданні не доведено. Заявлені ризики в сукупності з тяжкістю злочину та даними про особу підозрюваного, не можуть слугувати підставами для тримання підозрюваного під вартою.

Враховуючи те, що прокурор не довів суду виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права підозрюваного на свободу та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати до підозрюваного запобіжний захід, у вигляді особистого зобов`язання.

Також, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- не відлучатися із Київської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 177, 178, 181, 193, 194, 196, 205, 206, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання старшого слідчого СВ Печерського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення.

Застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 05.10.2021 включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- не відлучатися із Київської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Звільнити підозрюваного ОСОБА_5 з-під варти в залі суду.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1