ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2480/21 Справа № 205/1577/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , на ухвалу Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 03 серпня 2021 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 03 серпня 2021 рокубуло продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 до 30 вересня 2021 року включно.

Ухвала суду першої інстанції обґрунтована тим, що ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме - переховування обвинуваченого ОСОБА_7 від суду, незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, а також вчинення інших кримінальних правопорушеньє доведеними.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, захисник ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та змінити ОСОБА_7 запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.
Свою апеляційну скаргу обґрунтував тим, що пред`явлена ОСОБА_7 підозра є необґрунтованою, оскільки він навіть не проживав за адресою, в якій проведено обшук.

Зазначив, що кваліфікація злочину є також необґрунтованою, оскільки не надано доказів факту збуту будь-якої наркотичної речовини з боку ОСОБА_7 , а скрін-шоти із мобільних телефонів невстановленого походження не містять жодних доказів причетності обвинуваченого до збуту.

Стверджував, що ОСОБА_7 неофіційно працює менеджером з продажу біологічних добавок мережею Інтернет, за місцем реєстрації та проживання характеризується позитивно, має ряд хронічних захворювань, неодноразово звертався до медичного пункту в СІЗО у зв`язку з білю у нирках, раніше не судимий, на його утриманні знаходяться дружина, неповнолітня донька та батьки похилого віку.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши надані матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з таких підстав.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, яке є особливо тяжким злочином, тому колегія суддів вважає, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 , оскільки такий запобіжний захід не відповідає ступеню тяжкості злочину, у якому він обвинувачується.

Колегія суддів вважає, що з метою ухилення від кримінальної відповідальності, враховуючи суворість покарання, яке може бути призначено у випадку доведеності вини ОСОБА_7 , він може вдатись до спроб переховуватися від суду та без перешкод залишити будь-яке місце проживання, а також незаконно впливати на свідків, тому ризики, передбачені п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, є цілком обґрунтованими і реально існують.
Також колегія суддів враховує ту обставину, що ОСОБА_7 не має офіційного джерела доходу для існування, що дає підстави вважати, що він може вчинити інші кримінальні правопорушення, тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо того, що ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, продовжує існувати.
Колегія суддів не приймає до уваги доводи захисника стосовно того, що ОСОБА_7 неофіційно працює менеджером з продажу біологічних добавок мережею Інтернет, за місцем реєстрації та проживання характеризується позитивно, має на утриманні дружину, неповнолітню доньку та батьків похилого віку, оскільки наявність та міцність вказаних соціальних зв`язків і дані, що характеризують обвинуваченого, не спростовують і не зменшують ризики, передбачені ст.177 КПК України. Ці обставини існували і на момент вчинення інкримінованого ОСОБА_7 злочину, та жодним чином не виступили стримуючим фактором в його поведінці.
Колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги захисника щодо того, що ОСОБА_7 має низку хронічних хвороб та звертався до медичного пункту в СІЗО через біль у нирках, оскільки в матеріалах провадження відсутні відомості щодо протипоказань перебування ОСОБА_7 в умовах ізоляції в Державній установі Дніпровська установа виконання покарань (№ 4).
Також колегія суддів зазначає, що питання доведеності вини обвинуваченого та оцінку доказів у справі у розумінні ст.ст.84, 85, 86 КПК України суд вирішує в нарадчій кімнаті при постановленні остаточного рішення у справі.
Колегія суддів не вбачає порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали, тому вважає, що у задоволенні апеляційної скарги захисника необхідно відмовити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , на ухвалу Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 03 серпня 2021 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України залишити без задоволення.
Ухвалу Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 03 серпня 2021 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4