Справа № 574/488/21
Провадження 1-кп/574/119/2021
У Х В А Л А

23 листопада 2021 року м. Буринь

Буринський районний суд Сумської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду Сумської області клопотання прокурора про продовження строку тримання підвартою відносно ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №000327 від 05.05.2021 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України,
за участі сторін та учасників кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4 ,
потерпілих та цивільних позивачів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_6 ,
представника потерпілих адвоката ОСОБА_7 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3
захисника адвоката ОСОБА_8 ,
в с т а н о в и в:
В провадженні Буринського районного суду перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України.
Під час розгляду даного кримінального провадження прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , покликаючись на те, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4 ст.177 КПК України, які стали підставою для обрання вказаного запобіжного заходу, а саме: переховування обвинуваченого від суду, незаконного впливу ним на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, на даний час не змінилися та не зменшилися.

Потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_6 , та їх представник адвокат ОСОБА_7 підтримали клопотання прокурора.
Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_8 , просили відмовити в задоволенні клопотання прокурора, вважаючи його необґрунтованим. При цьому захисник наголошував на тому, що обвинувачений має стійкі соціальні зв`язки та постійне місце роботи, а тому не має підстав вважати, що останній буде переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню. Крім того, ризик впливу обвинуваченого на свідків та потерпілих є необґрунтованим, оскільки свідки вже були допитані під час досудового розслідування, а потерпілими заявлено цивільні позови, в яких ними викладено обґрунтування завданої ним шкоди. Перебуваючи на волі ОСОБА_3 зможе працювати та відшкодовувати шкоду потерпілим.

Заслухавши доводи прокурора та думку інших учасників кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 29.09.2021 року було застосовано до ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого закінчується 27.11.2021 року.
Частино 3 ст. 331 КПК України встановлено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

У відповідності до п.4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286-1 КК України, за яке передбачено покарання до 10 років позбавлення волі, а тому останній перебуваючи на волі та будучи обізнаним про суворість передбаченого законом покарання, може перешкодити кримінальному провадженню, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, вчиняти незаконний вплив на потерпілих, свідків, які ще не допитані в судовому засіданні, що вказує на те, що ризики, передбачені ст.177 КПК України продовжують існувати.
При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 23, ч. 4 ст. 95, ст. 224 КПК України.
З огляду на зазначені положення закону, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
На даний час судовий розгляд кримінального провадження не розпочато, не допитані потерпілі та свідки, а тому судове провадження у даній справі не може бути завершене до закінчення строку дії застосованого відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Таким чином, доводи захисника про неможливість впливу обвинуваченим на свідків з метою зміни ними своїх показань, оскільки вони вже допитані під час досудового розслідування, є безпідставними.
За наведеного, суд вважає, що на даний час ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані при обранні ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшились та не перестали існувати, а тому клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_3 судом враховано, що останній працює, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, характеризується позитивно, раніше не судимий та є учасником бойових дій на сході України. Однак, враховуючи, що останній проживає в населеному пункті, який віддалений від місця розташування суду, яким здійснюється судове провадження, не можна зробити висновок, що соціальні зв`язки обвинуваченого в місці його постійного проживання зможуть запобігти вказаним ризикам, у разі застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.
Доводи захисника про те, що перебуваючи на волі ОСОБА_3 зможе працювати та відшкодовувати шкоду потерпілим судом не приймаються, оскільки на даному етапі кримінального провадження, цивільні позови потерпілих в судовому засіданні не оголошувались, обвинувачений судом ще не допитаний та своєї позиції щодо них не висловлював.

Крім того, в судовому засіданні обвинувачений пояснив, що навіть перебуваючи на волі та працюючи, з врахуванням розміру його заробітної плати він не зможе належним чином відшкодовувати шкоду потерпілим.

Таким чином, обвинувачений та його захисник продовження існування вищевказаних ризиків не спростували та не довели того, що застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, забезпечить належне виконання обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків та в повній мірі зможе запобігти зазначеним ризикам.
З огляду на вимоги ч.4 ст.183 КПК України, враховуючи, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини, суд вважає за можливим не визначати заставу в кримінальному провадженні.
Керуючись ст.ст.176-178,183,331, 392 КПК України, суд -
п о с т а н о в и в:
Клопотання прокурора про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на шістдесят днів, тобто до 21.01.2022 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення і може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а обвинуваченим в той же самий строк з моменту вручення її копії.

Суддя ОСОБА_1