11.02.2022
справа №642/4987/21
провадження №1-кс/642/534/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2022 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження, винесеної Другим СВ (з дислокацією у м. Харків) ТУ ДБР в м. Полтаві, -
встановив:
До суду звернувся ОСОБА_3 зі скаргою, в якій просить скасувати постанову про закриття кримінального провадження, яке внесено до ЄРДР за № 001178 від 05.08.2020 за ч. 1 ст. 383 КК України.
В обґрунтування скарги посилається на те, що 01.02.2022 отримав лист Укрпошти з постановою слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР, розташованого в м. Полтава ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 001178 від 05.08.2022.
Оскаржувану постанову заявник вважає невмотивованою, незаконною, висновок слідчого упереджений, а досудове розслідування проведеним неповно, обставини та докази не досліджені.
Заявник в судове засідання з`явився, доводи клопотання підтримав, прохав задовольнити.
Слідчий у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду скарги.
З огляду на конституційні принципи змагальності сторін та диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті доводів та вимог скарги за відсутності матеріалів кримінального провадження на підставі наданих скаржником доказів.
Заслухавши пояснення заявника, вивчивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
В провадженні слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР, розташованого в м. Полтава, ОСОБА_4 перебувало кримінальне провадження, дані про яке внесені 05.08.2020 до ЄРДР № 001178 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 383 КК України, за фактом завідомо неправдивого повідомлення про вчинення злочину та провокації підкупу.
20.08.2021 слідчим другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 вказане кримінальне провадження було закрито, на підставі п 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 383 КК України в діях ОСОБА_5 , ОСОБА_6 співробітників Головного управління по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю Служби безпеки України та співробітників УСБ України в Харківській області.
В обґрунтування оскаржуваної постанови слідчий зазначив, що аналізом матеріалів кримінального провадження № 0000276, наданих потерпілим ОСОБА_3 встановлено , що вони містять в т.ч. і заяви ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України . При цьому вказані заяви написані на адресу ГУ БКОЗ СБ України та датовані 17.06.2020 . Тобто вказані зави подані на орган СБ України, який не уповноважений розпочинати досудове розслідування, а також не має відношення до судової влади та органів прокуратури.
Зіставляючи встановлені під час проведення досудового розслідування факти між собою як у сукупності так і окремо, орган досудового розслідування приходить до висновку, що факт вчинення кримінального правопорушення не знайшов свого об`єктивного підтвердження.
Частиною 4 статті 38 КПК України передбачений обов`язок органу досудового розслідування застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Статтею 284КПК України чітко визначені підстави для закриття кримінального провадження.
Так, відповідно до п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.ст. 2, 284КПК України закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.
Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.
Частиною 5 ст. 110 КПК України чітко визначено, що постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з:1) вступної частини, яка повинна містити відомості про:місце і час прийняття постанови;прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову;2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про:зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови;мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу;3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про:зміст прийнятого процесуального рішення;місце та час (строки) його виконання;особу, якій належить виконати постанову;можливість та порядок оскарження постанови.
Згідно ч. 2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, дізнавач зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
В ч. 1 ст.92 КПК України вказано, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, дізнавача, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках - на потерпілого.
Відповідно до ч.1 ст. 93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно ч.2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до норм КПК України на слідчого суддю покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.
Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим, дізнавачем доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.
Відповідальність, передбачена ч. 1 статті 367 КК України, настає за службову недбалість, тобто невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам окремих юридичних осіб.
Відповідальність, передбачена ч. 2 статті 357 КК України, настає за викрадення, привласнення, вимагання офіційних документів, штампів чи печаток або заволодіння ними шляхом шахрайства чи зловживання особи своїм службовим становищем, а так само їх умисне знищення, пошкодження чи приховування, а також здійснення таких самих дій відносно приватних документів, що знаходяться на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форми власності, вчинене з корисливих мотивів або в інших особистих інтересах, якщо вони спричинили порушення роботи підприємства, установи чи організації або вчинені щодо особливо важливих документів, штампів, печаток.
Слідчий суддя звертає увагу, що обов`язковими елементами складу злочину є суб`єкт, суб`єктивна сторона, об`єкт та об`єктивна сторона. Висновок про закриття кримінального провадження можливий за відсутності складу злочину у разі, якщо в діянні відсутній хоча б один із наведених елементів.

Проте, закриваючи кримінальне провадження за відсутності в діях ОСОБА_5 та ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 383 КК України, слідчий не розглянув клопотання поданому йому ОСОБА_3 від 04.07.2021.

Відповідь на його клопотання не надав.

Також слідчим у постанові не наведено жодної очевидної та підтвердженої матеріалами провадження підстави закриття кримінального провадження, а також відсутні посилання на встановлені фактичні обставини, що стали такими підставами. Належної правової оцінки щодо відсутності складу кримінального правопорушення з відповідним аналізом усіх елементів складу злочину та мотивацією з посиланням на докази, зібраними в ході досудового розслідування, у постанові слідчого також не наведено.
Таким чином, виходячи зі змісту вищенаведених норм, перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування слідчим норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження не є достатньо обґрунтованою, не всебічно проведено перевірку по даному кримінальному провадженню здобутим доказам, виконано не всі необхідні слідчі дії для забезпечення виконання завдань кримінального судочинства, визначених ст. 2 КПК України, а тому скарга підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 303 -307 КПК України, суд

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження, винесеної Другим СВ (з дислокацією у м. Харків) ТУ ДБР в м. Полтаві, - задовольнити.
Постанову слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 від 20.02.2021 про закриття кримінального провадження №001178 від 05.08.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 383 КК України - скасувати.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1