Провадження 1-кс/756/37/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2022 року м. Київ

Слідчий суддя Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши матеріали клопотання старшого слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002766 від 13.12.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

УСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва з клопотанням, погодженим з прокурором, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0002766 від 13.12.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, про накладення арешту на майно, вилучене 13.12.2021 під час особистого обшуку у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: металевий ключ з металопластиковим брелоком з надписом «Pandora».

Клопотання слідчого обґрунтовано тим, що 13.12.2021 близько 18:35 год. за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 таємно, шляхом сканування проник до автомобіля «Шкода Октавія», д.н.з. НОМЕР_1 , та скоїв крадіжку чорної сумки та ноутбука марки «НР», що належить ОСОБА_5 , чим завдав останньому майнової шкоди.

13.12.2021 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

13.12.2021 року під час проведення особистого обшуку затриманого в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_4 було вилучено, зокрема ключ з металопластиковим брелоком.

Постановою старшого слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 від 14.12.2021 вищезазначене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, бути, зокрема, предметом чи засобом кримінального правопорушення.

З урахуванням наведеного слідчий просить накласти арешт на металевий ключ з металопластиковим брелоком з надписом «Pandora» з метою запобігання його знищенню, втраті або пошкодженню.

Прокурор надала заяву про розгляд клопотання за її відсутністю, вимоги клопотання підтримала у повному обсязі. Крім того, надала суду копію постанови старшого слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 про призначення судової телекомунікаційної експертизи від 05.01.2022 щодо вилученого 13.12.2021 під час особистого обшуку ОСОБА_4 металевого ключа з брелоком з надписом «Pandora».

Захисник ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду клопотання повідомлений у встановленому законом порядку шляхом надіслання судової повістки про виклик у вигляді SMS-повідомлення, яке було доставлене 08.02.2022, на офіційний номер телефону адвоката ОСОБА_6 , зазначений у профілі адвоката на сайті Національної асоціації адвокатів України.

Слідчий суддя враховує, що під час розгляду вказаного клопотання проведено декілька судових засідань, в яких приймали особисту участь як підозрюваний ОСОБА_4 , так і його захисник адвокат ОСОБА_6 , які мали можливість висловити свою думку з приводу вказаного клопотання, судові засідання з розгляду вказаного клопотання неодноразово відкладалися за заявами сторони захисту, останній раз через заявлення слідчому судді відводу, у задоволенні якого ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва від 25.01.2022 відмовлено через його необґрунтованість.

Також суд враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Слідчий суддя при цьому враховує, що Європейський суд з прав людини у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

В той же час, Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у статті 17 Конвенції, згідно якої жодне з положень Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Відповідно до Глави ІІІ КПК України особи, які беруть участь у кримінальному провадженні, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Отже, обставини неявки у судові засідання сторони захисту, якій було відомо про місце та час судового розгляду, дають підстави стверджувати про неналежне здійснення нею своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків.

З урахуванням наведеного, оскільки відповідно до ч.1 ст. 172 КПК України неприбуття у судове засідання слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, не перешкоджає розгляду клопотання, слідчий суддя розглядає клопотання на підставі наявних у ньому матеріалів.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002766 від 13.12.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

13.12.2021 року під час особистого обшуку затриманого в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_4 було вилучено, зокрема, металевий ключ з металопластиковим брелоком, поміщений до спецпакету № KIV4122248, що підтверджується протоколом огляду предмета від 14.12.2021.

Постановою старшого слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 від 14.12.2021 металевий ключ з металопластиковим брелоком поряд з іншим вилученим майном визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Постановою старшого слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 від 05.01.2022 у кримінальному провадженні № 0002766 від 13.12.2021 призначено судову телекомунікаційну експертизу.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до вимог ч.7 ст. 237 КПК України вилучені речі та документи, які не відносяться до предметів, вилучених законом із обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч. 2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч.1 ст.100 КПК України речові докази, які були вилучені стороною кримінального провадження, повинні бути як найшвидше повернуті володільцю, крім випадків, передбачених ст.170-174 КПК України, тобто до накладення на нього арешту в судовому порядку.

У відповідності до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Пунктом 1 частини 2 ст. 170 КПК України передбачено можливість накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи, що металевий ключ з металопластиковим брелоком, вилучений 13.12.2021 під час особистого обшуку у ОСОБА_4 , є тимчасово вилученим майном, має по кримінальному провадженню значення речового доказу, який може бути використаний як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою забезпечення збереження речового доказу, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання про арешт майна - металевого ключа з металопластиковим брелоком, про який зазначено у протоколі огляду предмета від 14.12.2021, складеному старшим слідчим СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , та на який накладено арешт постановою слідчого від 14.12.2021.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 167, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002766 від 13.12.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 13.12.2021 під час особистого обшуку у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: металевий ключ з металопластиковим брелоком, шляхом заборони користування та розпорядження (відчуження) вказаним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1