Провадження №1-кп/523/1737/21
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

08.12.2021 року м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , обвинуваченого та його захисника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду кримінальне провадження №0004261 від 30 серпня 2014 року із звинувачення

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Терновці Слободзейського району Республіки Молдови, громадянина Молдови, з базовою середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України,

в с т а н о в и в:

В нічний час 30 серпня 2014 року ОСОБА_5 , за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (матеріали стосовно яких виділено в інші кримінальні провадження), діючи з корисливих мотивів та умислом на відкрите заволодіння чужим майном, поєднаним з проникненням в охоронюване адміністративне приміщення КУ «Автотранспортне господарство Одеського міськвиконкому», взяли із собою заздалегідь заготовлені маски з прорізами для очей, матерчаті рукавиці, після чого на автомобілі «Mercedes-Benz Vito», н/з НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_8 , прибули до території зазначеної установи, за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, буд.№126, де, відповідно до розподілених ролей, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 одягли на обличчя маски, матерчаті рукавиці та проникли через паркан на територію установи, а ОСОБА_5 залишився біля паркану з метою спостереження за місцем вчинення злочину та попередження співвиконавців про можливе виникнення небезпеки.

В подальшому ОСОБА_6 вийшов за межі спільного з іншими співвиконавцями умислу та одноособово вчинив розбійний напад та умисне вбивство, з корисливих мотивів, охоронця зазначеної установи ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після зазначеного ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , шляхом віджиму металопластикового вікна, проникли до адміністративного приміщення установи, звідки заволоділи належними економісту КУ «Автотранспортне господарство Одеського міськвиконкому» ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , двома ноутбуками марки «Asus», загальною вартістю 6000 грн, розпорядившись ними на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненому визнав повністю та показав, що влітку 2014 року проживав у А., який запропонував йому підробити разом з іншими знайомими останнього. В нічний час вони під`їхали до території одного із підприємств, територія якого мала бетонну огорожу. В цьому місці ОСОБА_6 та ОСОБА_7 одягли на обличчя маски, матерчаті рукавиці, з чого ОСОБА_5 зрозумів, що буде відбуватись незаконне вилучення якогось майна. Йому відвели роль спостерігача за навколишньою обстановкою та попередження про небезпеку для інших співучасників, що він і виконував. Через деякий проміжок часу до керованого ОСОБА_8 автомобіля з території підприємства повернулися ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , кожен з яких ніс в руках, як згодом з`ясувалося, ноутбук. В один із наступних днів від ОСОБА_8 він дізнався, що на території підприємства в той час виникла бійка з охоронцем. За виконану роботу ОСОБА_8 передав йому 300 грн. В даний час про вчинене ОСОБА_5 жалкує, щиро кається.

Отримавши показання обвинуваченого, що повністю відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, з`ясувавши правильність розуміння всіма учасниками судового засідання змісту цих обставин та відсутності їх оспорювань, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши правові наслідки застосування положень ч.3 ст.349 КПК України, за клопотанням прокурора, підтриманого обвинуваченим та захисником, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів.

Таким чином суд визнає доведеним, що в нічний час 30 серпня 2014 року ОСОБА_5 , за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (матеріали стосовно яких виділено в інші кримінальні провадження), діючи з корисливих мотивів та умислом на відкрите заволодіння чужим майном, поєднаним з проникненням в охоронюване адміністративне приміщення КУ «Автотранспортне господарство Одеського міськвиконкому», взяли із собою заздалегідь заготовлені маски з прорізами для очей, матерчаті рукавиці, після чого на автомобілі «Mercedes-Benz Vito», н/з НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_8 , прибули до території зазначеної установи, за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, буд.№126, де, відповідно до розподілених ролей, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 одягли на обличчя маски, матерчаті рукавиці та проникли через паркан на територію установи, а ОСОБА_5 залишився біля паркану з метою спостереження за місцем вчинення злочину та попередження співвиконавців про можливе виникнення небезпеки.

В подальшому ОСОБА_6 вийшов за межі спільного з іншими співвиконавцями умислу та одноособово вчинив розбійний напад та умисне вбивство, з корисливих мотивів, охоронця зазначеної установи ОСОБА_9 .

Після зазначеного ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , шляхом віджиму металопластикового вікна, проникли до адміністративного приміщення установи, звідки заволоділи належними економісту КУ «Автотранспортне господарство Одеського міськвиконкому» ОСОБА_10 двома ноутбуками марки «Asus», загальною вартістю 6000 грн, розпорядившись ними на власний розсуд.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч.3 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане із проникненням у приміщення.

При призначенні покарання суд визнає щире каяття в якості обставини, яка пом`якшує покарання, та констатує про відсутність обставин, які обтяжують призначене йому покарання.

Суд також враховує щодо ОСОБА_5 дані про відсутність судимості, власної сім`ї, офіційної роботи, його показання про неофіційне працевлаштування в якості різноробочого на ринку, відсутність безпосередньо до ОСОБА_5 позовних вимог від потерпілих, а також ту обставину, що з часу вчинення даного злочину минув значний проміжок часу, протягом якого обвинувачений не вчинив будь-яких протиправних діянь.

З урахуванням викладеного, тяжкості та суспільно-небезпечності вчиненого злочину, а також даних про особу обвинуваченого, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі в межах строку, передбаченого санкцією ч.3 ст.186 КК України.

Долю долучених до матеріалів кримінального провадження речових доказів необхідно вирішити у відповідності з вимогами ст.100 КПК України, із скасуванням накладеного на них арешту.

Керуючись ст.ст.368, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років і 6 (шість) місяців.

На підставі ч.5 ст.72 цього ж кодексу зарахувати ОСОБА_5 в строк відбутого покарання час його попереднього ув`язнення в даному кримінальному провадженнях в період з 05 вересня 2014 року до 27 листопада 2018 року, у співвідношенні відповідності одного дня попереднього ув`язнення двом дням позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з 05 вересня 2014 року.

У зв`язку із фактичним відбуттям ОСОБА_5 призначеного покарання вважати його таким, що повністю відбув призначене даним вироком покарання у виді позбавлення волі.

Після набрання вироком законної сили долучені до кримінального провадження в якості речових доказів мобільний телефон «Самсунг GT-S3600i», імей НОМЕР_2 , із сім карткою № НОМЕР_3 конфіскувати.
Арешт, накладений на вищезазначені речові докази скасувати.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового розгляду.

Головуючий ОСОБА_1