н/п 1-кп/490/450/2021

У Х В А Л А

01 листопада 2021 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

під час проведення відкритого судового засідання щодо розгляду обвинувального акту, складеного за результатами досудового розслідування обставин кримінального провадження № 0000053, за обвинуваченням: :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаєва, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з повною середньою освітою, раніше не судимого, який зареєстрований та фактично проживаючє за адресою: АДРЕСА_1 , -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.187, ч.2 ст.189 КК України,

Сторони судового провадження:
сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ;

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ :

До обвинуваченого ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, дія якого спливає 13 листопада 2021 року.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обгрунтування заявленого клопотання, прокурор посилався на те, що на даний час, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.189, ч.1 ст.187 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років та нетяжкого злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України, за яке законом передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років, крім того ризики, задля запобігання яких до останнього застосований вказаний запобіжний захід, станом на теперішній час не зникли і не зменшилися.
Обвинувачений заперечував проти клопотання прокурора та просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід.

Вислухавши з приводу вказаного питання думки учасників процесу, суд приходить до наступного.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.189, ч.1 ст.187 КК України, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років та нетяжкого злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України, за який законом передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років. Підставою для застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою є також наявність ризиків, передбачених пп.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: - переховуватись від суду, підставами стверджувати про існування вказаного ризику є те, що ОСОБА_3 на даний час обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.187, ч.2 ст.189 КК України, три з вищевказаних правопорушень відносяться до категорії тяжких злочинів відповідно до ст.12 КК України, та за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років та розуміючи можливі для нього наслідки притягнення до кримінальної відповідальності може переховуватися з метою уникнення кримінальної відповідальності, що відноситься до ризиків передбачених п.1 ч.1 ст.177 КПК України.;

- незаконно впливати на потерпілих, свідків у кримінальному провадженні. Так, ОСОБА_3 знає де проживають свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та їх контактні дані, оскільки є їх знайомим. Крім того, ОСОБА_3 знає, де мешкає потерпілий ОСОБА_7 та згідно показів наданих ОСОБА_7 , ОСОБА_3 чинив тиск на нього з метою зміни показів, що відноситься до ризиків передбачених п.3 ч.1 ст.177 КПК України; - вчинити інші кримінальні правопорушення на даний час ОСОБА_3 є обвинуваченим у кримінальному провадженні №0000022 від 02.01.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, досудове розслідування за яким здійснювалось СВ Новобузького ВП ГУНП в Миколаївській області, в якому ОСОБА_3 , оголошено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та матеріали з обвинувальним актом 28.04.2020 р. скеровано до суду та на даний час судовий розгляд триває, що відноситься до ризиків передбачених п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

З метою запобігання вказаним ризикам ОСОБА_3 доцільно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Застосування до ОСОБА_3 іншого запобіжного заходу, окрім тримання під вартою не зможе запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належне виконання ним процесуальних обов`язків обвинуваченого.

Зокрема, застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не є доцільним, оскільки, підозрюваний офіційного заробітку не має, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має. Також зазначений запобіжний захід не зможе запобігти спілкуванню зі свідками, потерпілим, та ризику незаконного впливу на них.

Застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді особистої поруки не виявляється можливим у зв`язку з тим, що він офіційно не працюючий і тому вказаний захід не зможе запобігти спілкуванню зі свідками, потерпілим, та ризику незаконного впливу на них.

Застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання ніяким чином не перешкоджає обвинуваченому вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватись від органів досудового розслідування та суду і здійснювати незаконний вплив на потерпілого та свідків.

Сукупність наведених вище обставини вказують на високий ступінь ризиків здійснення ним незаконного впливу на потерпілих, свідків, а також здійснення ним спроб переховатися від суду з метою уникнути кримінальної відповідальності, а також вчинити інше кримінальне правопорушення у разі застосування до нього іншого запобіжного заходу, менш суворого ніж тримання під вартою.

Вік та стан здоров`я обвинуваченого не перешкоджають утриманню його під вартою.

Крім того, зважаючи на правову позицію, викладену в рішенні "Lavents v. Latvia", продовження строку тримання під вартою можна виправдати, коли є конкретні ознаки існування суспільної потреби, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають вимогу поваги права, передбаченого статтею 5 Конвенції, суд дійшов до висновку про доведеність обставин, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою. Тому, виходячи з положень ст. ст. 176, 177, 178, 331 КПК України, ст. ст.5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та враховуючи наявність наведених вище ризиків та обставин, які свідчать про те, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинувачених під час судового розгляду, та зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинувачуваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, суд приходить до висновку про доцільність продовження строку тримання ОСОБА_3 під вартою строком до 29 грудня 2021 року, включно.
Таким чином, під час розгляду клопотання вбачається існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, та неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу, менш суворого ніж тримання під вартою, що відповідно до ст.ст.183, 194, 199 КПК України є підставою для продовження строку тримання під вартою.

Зважаючи на вищевикладене, клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на більш м`який, не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 183, 194, 199, 331, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу задовольнити.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 продовжити до 28 грудня 2021 року включно.
У задоволенні клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу на більш м`який - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з моменту оголошення ухвали, а обвинуваченим в той же термін з моменту вручення йому копії ухвали.

Головуючий: ОСОБА_1