Справа № 144/1085/21
Провадження №11-кп/801/320/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 лютого 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участі:
прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)
обвинуваченого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Теплицького районного суду Вінницької області від 03 лютого 2022 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, -

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.
Ухвалою Теплицького районного суду Вінницької області від 03 лютого 2022 року задоволено клопотання прокурора у кримінальному провадженні про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, строком на 60 днів - до 03 квітня 2022 року включно без визначення застави.
Мотивуючи прийняте рішення зазначено, що в судовому засіданні прокурором доведено продовження існування ризиків, які були підставою для застосування запобіжного заходу, та на даному етапі провадження застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання процесуальних рішень.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.
В апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_7 ставиться питання про скасування ухвали Теплицького районного суду Вінницької області від 03 лютого 2022 року. Просить винести своє рішення, яким відмовити в задоволенні клопотання про продовження строку тримання під вартою.
Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала слідчого судді винесена без урахування всіх фактичних обставин справи, оскільки він вважає себе не винним у вчиненні даного кримінального правопорушення, крім цього прокурором в судовому засіданні не доведено обставини для обрання найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з метою запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Позиції учасників судового провадження.
Прокурор ОСОБА_6 заперечила проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, вважаючи ухвалу суду законною та обґрунтованою.
Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав доводи апеляційної скарги з підстав викладених в ній та просив задовольнити її в повному об`ємі.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 подав суду заяву про розгляд апеляційної скарги у його відсутності, що відповідно до ст.422-1 КПК України не є перешкодою для перегляду судового рішення.

Мотиви суду.
Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, перевіривши матеріали контрольного кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає до задоволення з огляду на наступне.
Частиною 3 ст.331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховування від органів слідства та суду, знищення чи спотворення речей чи документів, незаконного впливу на інших осіб, перешкоджання кримінальному провадженню, вчиненню інших правопорушень. Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити вищезазначені дії.
Висновки суду про необхідність продовження щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованими.
Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.
Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого, визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Як вбачається з ухвали суду, прокурором в судовому засіданні та матеріалами кримінального провадження доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України відносяться до тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, у разі визнання його винуватим йому загрожує позбавленням волі на певний строк, що було враховано при обранні міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 та продовженні його строку, на даний час не зменшились, зокрема обвинувачений з огляду на санкції статей обвинувачення зможе перешкоджати кримінальному провадженню, переховуватися від суду, впливати на свідків, які ще не допитані в даному кримінальному провадженні та продовжити злочинну діяльність, тому зміна запобіжного заходу на більш м`який не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
Таким чином, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, його наслідків, тяжкість покарання за вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який хоча і вважається таким, що в силу ст.89 КК України не має судимості, проте раніше притягувався до кримінальної відповідальності, не має міцних соціальних зв`язків, до затримання не працював, тому рішення суду щодо продовження строку запобіжного заходу є законним та обґрунтованим, відповідає меті забезпечення реалізації завдань кримінального провадження, так як у даному кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілих.
За наведених обставин суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого.
Керуючись ст.ст.404, 405, 406, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Теплицького районного суду Вінницької області від 03 лютого 2022 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України - залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: