ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/257/22 Справа № 203/305/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2022 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000340 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 січня 2022 року щодо
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимого, військовослужбовця військової служби за контрактом (оператор-обчислювач відділення управління штабу дивізіону взводу управління реактивного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 , військове звання солдат), який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України,
ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 просить ухвалу слідчого судді скасувати як незаконну та постановити нову ухвалу, якою обрати щодо ОСОБА_9 запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.
Вимоги апеляційної скарги захисник обґрунтовує тим, що прокурором не доведена наявність обґрунтованої підозри та складу злочину в діях підозрюваного ОСОБА_9 .
Посилається на те, що зазначені в клопотанні слідчого ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України не підтверджуються жодними доказами, при цьому прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Зазначає, що саме лише тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_9 не може бути підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 січня 2022 року було застосовано до ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 18 березня 2022 року в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 , також визначено заставу у розмірі 49 620 гривень.
Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.408 КК України, санкція якого, передбачає покарання до десяти років, також наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому, враховуючи особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку, що з метою запобігання вказаним ризикам, забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, необхідно застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням розміру застави.
Заслухавши доповідь судді, думку підозрюваного ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, доводи прокурорів, які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги захисника, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги захисника підлягають частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Так, з наданих матеріалів вбачається, що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні прокурора дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України, при цьому обставини, що дають підстави підозрювати його у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_9 інкримінованого йому кримінального правопорушення, колегія суддів зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30 серпня 1998 року у справі«Фокс, Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Як вбачається з наданих до клопотання матеріалів, обґрунтованість підозри ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується низкою доказів, наявних в кримінальному провадженні, зокрема: - актом службового розслідування за фактом не повернення з гауптвахти солдата ОСОБА_9 ; - показаннями свідка ОСОБА_10 , а також іншими матеріалами клопотання у їх сукупності.
Отже, обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_9 правопорушення є доведеною.
При цьому колегія суддів враховує, що, згідно із рішенням Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою, до того ж при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.
Посилання захисника на те, що прокурором не доведений склад злочину в діях ОСОБА_9 не може бути взято до уваги, оскільки встановлення обставин суб`єктивної та об`єктивної сторони кримінального правопорушення є задачею судового розгляду, відповідно до якого, у випадку встановлення відсутності складу злочину постановлюється виправдувальний вирок.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що доводи поданого клопотання є обґрунтованими, а заявлені ризики об`єктивно існують і для їх запобігання необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Так, слідчим суддею правильно встановлена наявність ризиків того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, раніше судимий.
Разом з тим, слід зазначити, що посилання суду на ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки прокурором в клопотанні про застосування запобіжного заходу ОСОБА_9 вказаний ризик не зазначений.
Однак, оскільки встановлено ризики, що підтверджуються зазначеними обставинами, тому для їх запобігання необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника щодо відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є необґрунтованими, оскільки зазначені ризики вказані у клопотанні прокурора та встановлені в ухвалі слідчого судді.
Також, відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя врахував те, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, хронічними захворюваннями не страждає, окрім того, відповідно до ухвали суду, підозрюваний раніше судимий, міцних соціальних зв`язків не має, проживає за межами Дніпропетровської області, а саме в м. Харків, у зв`язку з чим обґрунтовано дійшов висновку про застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде ефективним та доцільним, з чим погоджується колегія суддів.
Суд апеляційної інстанції за результатами апеляційного розгляду вважає, що слідчим суддею правильно встановлено, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України і тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.

Твердження сторони захисту про те, що тяжкість кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_9 не може слугувати підставою для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не може бути взято до уваги, оскільки згідно із рішенням ЄСПЛ Осипенко проти України, тяжкість обвинувачення та необхідність забезпечення виконання процесуальних рішень могло виправдовувати взяття заявника під варту.
Відповідно до ч.1 ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Згідно із ч.2 ст.197 КПК України, строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. У строк тримання під вартою включається час перебування особи в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше.
Згідно із матеріалами провадження, ОСОБА_9 , в порядку ст.208 КПК України, був затриманий 17.01.2022 року о 22.14 годин, тобто строк тримання під вартою підозрюваного з урахуванням строку затримання закінчується 17.03.2022 року, однак слідчий суддя, в порушення вимог кримінального процесуального закону, перевищив цей строк, зазначивши строк тримання під вартою останнього до 18.03.2022 року, не взявши до уваги ч.5 ст.115 КПК України, що є підставою для скасування судового рішення.
За таких обставин, виходячи з вимог п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційну скаргу захисника необхідно задовольнити частково, ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 січня 2022 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою частково задовольнити клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу та застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 17 березня 2022 року.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 січня 2022 року задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 січня 2022 року щодо ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо підозрюваного ОСОБА_9 - задовольнити частково.
Застосувати запобіжний захід до ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вигляді тримання під вартою до 17 березня 2022 року в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Визначити заставу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 49 620 гривень.
У разі внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першим викликом телефонним зв`язком чи повісткою;
- не відлучатися з міста Харкова без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця служби (роботи);
- утримуватися від спілкування із свідками у кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну,
на строк до 17 березня 2022 року.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі його неявки за викликом до слідчого чи прокурора без поважних причин або неповідомлення ним про причини своєї неявки, або порушення обов`язків, покладених цією ухвалою, застава звертається на користь держави.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:
_____________ ________________ ____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4