Провадження № 11-сс/4823/77/22
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2022 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката - ОСОБА_7 , (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваної ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 січня 2022 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваної ОСОБА_9 на повідомлення про підозру від 10 серпня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.190 КК України слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_10 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за № 0000274 від 24 грудня 2020 року.

Мотивуючи рішення, слідчий суддя зазначив, що за своїм змістом повідомлена ОСОБА_9 10 серпня 2021 року підозра відповідає вимогам ст.277 КПК України, при врученні повідомлення слідчим були дотримані вимоги ст.278 КПК України, повідомлення про підозру було здійснено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти переконання в тому, що ОСОБА_9 причетна до вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення.

Не погоджуючись з даною ухвалою слідчого судді адвокат ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати її та повідомлення про підозру і зобов`язати слідчого, прокурора у кримінальному провадженні вчинити дії щодо виключення з ЄРДР відомостей про дату та час повідомлення про підозру відносно її підзахисної. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що кримінальні правопорушення, передбачені ст.ст. 190 та 364 КК України не підслідні слідчим органів безпеки України та останні не мають права проводити досудове розслідування, а здійснюючи його, прямо порушують норми чітко визначені кримінальним процесуальним законом. Звертає увагу, що з дня повідомлення ОСОБА_9 про підозру, остання належним чином виконувала свої процесуальні обов`язки, однак, на даний час за її участі не було проведено жодної слідчої дії і навіть не було допитано.

Крім того захисник стверджує, що повідомлення про підозру не відповідає вимогам КПК України, оскільки, зокрема, не містить відомостей, які б свідчили про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 інкримінованих їй кримінальних правопорушень, не викладено фактичних обставин, які свідчать про вчинення підозрюваною якихось дій, які складають об`єктивну сторону злочину. Також, повідомлення не містить часу, місця та обставин вчинення кримінального правопорушення. Вважає, що відсутні докази на підтвердження існування підозри і ні у повідомленні про підозру, ні у матеріалах кримінального провадження не має жодних відомостей про потерпілих, чи осіб, яких введено в оману.

Також, захисник звертає увагу, що підозрюваній не вручено клопотання про продовження строків досудового розслідування, не надано можливості заявити клопотання та скористатися своїми правами.

Заслухавши доповідача, доводи захисника адвоката ОСОБА_7 , щодо можливості задоволення поданої апеляційної скарги, думку прокурора про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 п.п. 4, 5 ст. 277 КПК України, письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням із прокурором. Повідомлення має містити, зокрема, такі відомості: зміст підозри, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

Такий висновок узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в повідомленні про підозру ОСОБА_11 , вказано зміст підозри та правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого вона підозрюється із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, а також стислий виклад обставин кримінального правопорушення.

На переконання колегії суддів викладення в ньому фактичних обставин кримінального правопорушення у вчинені якого підозрюється ОСОБА_9 , з зазначенням часу й місця його вчинення, а також інших суттєвих обставини, відомих на момент повідомлення про підозру, вбачається, що воно відповідає зазначеним прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема, критеріям щодо здатності переконати стороннього спостерігача, що особа може бути причетна до кримінального правопорушення, тобто вказана причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є імовірною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру.

Доводи захисника про відсутність доказів вини ОСОБА_9 апеляційний суд вважає безпідставними. Так, винність особи у вчиненні злочину вирішується судом І інстанції під час судового провадження, після виходу в нарадчу кімнату шляхом винесення відповідного рішення. Крім того, слідчий, під час досудового розслідування в разі не підтвердження правової кваліфікації, за окремими ознаками складу кримінального правопорушення наділений правом перекваліфікації кримінального правопорушення на інше.

Твердження апелянта, щодо підслідності даної категорії справ, перевірялись судом першої інстанції та на них надано обґрунтовану відповідь і колегія суддів погоджується, що постанова керівника Чернігівської обласної прокуратури про доручення розслідування слідчому відділу УСБУ України в Чернігівській області містить конкретні факти неефективності розслідування слідчим управлінням ГУНП в Чернігівській області, а тому на підставі ч.5 ст.36 КПК України прокурором визначено інший орган досудового розслідування.

В ході апеляційного розгляду також не знайшли свого підтвердження доводи апеляційної скарги відносно обмеження прав ОСОБА_9 під час продовження строків досудового розслідування. Посилання на невручення підозрюваній відповідного клопотання колегія не бере до уваги, з огляду на те, що таке вручається, згідно ст.. 295 КПК України, лише в разі продовження строку досудового розслідування прокурором. І згідно наявних матеріалів ОСОБА_9 була належним чином повідомлення про час та місце розгляду слідчим суддею клопотань про продовження строку досудового розслідування, однак не скористалася своїми правами щодо безпосередньої участі в судових засіданнях.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги захисника немає, оскільки слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення скарги та скасування повідомлення про підозру, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала слідчого судді без змін.

Керуючись ст. ст. 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваної ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 січня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваної ОСОБА_9 на повідомлення про підозру від 10 серпня 2021 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000274 від 24 грудня 2020 року без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_4 ОСОБА_2 ОСОБА_3