Справа № 204/9290/21
Провадження № 1-кс/204/2234/21
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2021 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

за участю захисника адвоката ОСОБА_4 ,

за участю підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м.Дніпрі клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо важких злочинів та ЗУОГ і ЗО СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором першого відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №0000304 від 15 квітня 2021 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Чаплинка, смт.Петриківка Дніпропетровської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, який працює на посаді директора ТОВ «Екофілд», депутата Петриківської селищної ради, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.149 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2021 року до суду надійшло клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо важких злочинів та ЗУОГ і ЗО СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором першого відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №0000304 від 15 квітня 2021 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.149 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що у не встановлений час, але не пізніше 17.02.2021, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спільно з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зазіхаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері реалізації основоположних прав щодо прояву волі особи, з метою протиправного збагачення, прийняли рішення про створення стійкого злочинного об`єднання у формі організованої групи, члени якого за попередньою змовою зорганізувались у стійке об`єднання для вчинення особливо тяжких злочинів, щодо торгівлі людьми, об`єднаних єдиним планом з розподілом функцій учасників організованої групи, спрямованих на досягнення єдиного плану, відомого всім учасникам групи.

Дії ОСОБА_5 кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.149 КК України, яке належать до категорії особливо тяжких злочинів, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі до 15 років з конфіскацією майна. У ході досудового розслідування відносно підозрюваного ОСОБА_5 встановлені ризики, передбачені п.п.1,2,3,4 ст.177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та /або суду; може знищити чи сховати речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин справи; може незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

За таких обставин, скоєння підозрюваним кримінального правопорушення, його тяжкість, наявність вищевказаних ризиків, вказує на те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, належну поведінку підозрюваного та запобіганню вищевказаних ризиків, у зв`язку з чим, слідчий звернувся до суду із зазначеним клопотанням.

Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання, просила його задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні підозрюваний, його захисник, кожний окремо, заперечували проти задоволення клопотання.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із видів останніх є запобіжні заходи.
Згідно ч.ч.1,3 ст.132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Мета та підстави застосування запобіжного заходу визначені ст.177 КПК України, а обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу - ст.178 КПК України.
Встановлено, що в провадженні відділення поліції №6 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження №0000304, відомості за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.04.2021 року з правовою кваліфікацією за ч.3 ст.149 КК України.
З долученого до клопотання витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що кримінальне провадження №0000304 розпочато на підставі заяв потерпілих осіб за фактом вербування людей невстановленими особами, шляхом обману, з використанням уразливого стану, змушуючи останніх здійснювати різні види робіт на промислових базах, які належать приватним підприємствам. При цьому, періодично застосовуючи фізичну силу та психологічний вплив до заявників та не виплачуючи грошову винагороду за виконану роботу.
19.09.2021 року в порядку ст.208 КПК України було затримано ОСОБА_5 та в цей же день останньому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.149 КК України; 17.11.2021 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри.
Перевіряючи наявність обгрунтованої підозри, слідчий суддя враховує, що остання передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач може зробити висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
На даному етапі провадження слідчий суддя не вирішує ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не оцінює докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, а лише на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу, оскільки факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.
Слідчий суддя враховує, що надані до клопотання матеріали кримінального провадження, а саме: заяви та протоколи допиту потерпілих та свідків; протоколи пред`явлення осіб для впізнання; висновки судово-медичних експертиз; а також протокол за наслідками проведення НСРД, в достатній мірі свідчать про факт вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.149 КК України та про наявність обгрунтованої підозри у його вчиненні ОСОБА_5 .
При обранні запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 на підставі достатніх доказів повідомлено про підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років.
Таким чином, можливість притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язані із цим можливі негативні наслідки, зокрема, суворість передбаченого покарання, є факторами, що значно підвищують ймовірність ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду, який визначений у п.1 ч.1 ст.177 КПК України.
Крім того, вказані обставини, а також обізнаність підозрюваного про обставини кримінального провадження та особу потерпілих і свідків, інших підозрюваних, свідчить про наявність ризиків незаконного впливу на них, з метою зміни свідчень на користь підозрюваного; за допомогою вказівок, порад сприяти переховуванню та уникненню від кримінальної відповідальності інших осіб, причетність яких до вчинених кримінальних правопорушень на теперішній час перевіряється, а отже, існує ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України.
Також, наявний ризик, визначений у п.4 ч.1 ст.177 КПК України, щодо перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, враховуючи тяжкість покарання в якому підозрюється останній, та підозрюваному можуть бути відомі анкетні дані учасників у кримінальному провадженні з протоколів допиту, які долучені до клопотання.
Вказане свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,4 ч.1 ст.177 КПК України.
Поряд з цим, слідчий суддя вважає, що прокурором не доведено та належним чином не обгрунтовано наявність ризиків, передбачених п.2 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливого знищення, схову або спотворення підозрюваним речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, з огляду на те, що на теперішній час в рамках кримінального провадження проведено обшуки за місцем мешкання фігурантів, у належних ним транспортних засобах та за місцем здійснення протиправної діяльності. При цьому, в клопотанні слідчого та прокурором під час розгляду клопотання також не зазначено, які саме речі та документи, що мають значення до кримінального провадження, на теперішній час органом досудового розслідування не виявлено та не вилучено, та які перебувають у володінні або доступі підозрюваного та можуть бути ним приховані або знищені.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

Відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 року у справі «Марченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Згідно частин 1, 4 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Поряд з наявними ризиками, передбаченими п.п.1,3,4 ч.1 ст.177 КПК України, які слідчий суддя визнає доведеними в судовому засіданні прокурором, слідчий суддя також враховує дані про особу підозрюваного, зокрема: його вік, якому на момент розгляду клопотання виповнилось 64 роки, наявні захворювання, що останній раніше не судимий, офіційно працевлаштований, є депутатом, одружений, має постійне місце проживання, де зареєстрований та мешкає разом зі своєю сім`єю на протязі тривалого часу, що свідчить про наявність в нього міцних соціальних зав`язків, та його соціальний стан свідчить про відсутність тих ризиків, які би свідчили про необхідність застосування до підозрюваного найбільш обтяжливого, винятково запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому застосування щодо останнього більш м`якого запобіжного заходу буде достатнім для запобігання ризикам, на які посилається орган досудового розслідування у клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та всупереч доводам сторони обвинувачення, заявлені у клопотанні ризики в сукупності з тяжкістю злочину та даними про особу підозрюваного, не можуть слугувати виключною підставою для тримання підозрюваного під вартою.

Таким чином, враховуючи наявні ризики, передбачені п.п.1,3,4 ч.1 ст.177 КПК України, а також фактичні обставини кримінального провадження та дані про особу підозрюваного, слідчий суддя вважає, що прокурором не доведено наявності підстав, які б об`єктивно свідчили про неможливість запобігання наявним ризикам, застосуванням до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
Відповідно до ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

В зв`язку з цим, слідчий суддя приходить до висновку, що необхідним та достатнім запобіжним заходом, який має бути застосований до підозрюваного, є цілодобовий домашній арешт, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених п.п.1,4,8 ч.5 ст.194 КПК України, що на даному етапі досудового розслідування забезпечить запобіганню наявним ризикам та належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 9, 131, 132, 176-178, 181, 193,194, 196, 205 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо важких злочинів та ЗУОГ і ЗО СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором першого відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №0000304 від 15 квітня 2021 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.149 КК України - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці, тобто до 31 січня 2022 року, включно.
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло де він проживає, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки:
- не залишати місце зареєстрованого та фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, за винятком, необхідності отримання невідкладної медичної допомоги;
- прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожним викликом;
- утриматись від спілкування у будь-який спосіб зі свідками, потерпілими та іншими підозрюваними у кримінальному провадженні;
- здати (за наявності) на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Копію ухвали направити прокурору та відповідному відділу поліції за місцем проживання підозрюваного для організації контролю за поведінкою підозрюваного та виконанням ним вимог даної ухвали.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1