КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

представника власника майна ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08 жовтня 2021 року у кримінальному провадженні № 0000134, -

ВСТАНОВИЛА:
Зазначеною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні - заступника начальника відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000134, яке було вилучено за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: транспортний засіб марки MERCEDES BENZ, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 сестрі підозрюваного ОСОБА_9 .
В ухвалі слідчий суддя зазначив, що орган досудового розслідування та прокурор не довів необхідності арешту на майно та вказав, що вилучений транспортний засіб не має жодного доказового значення у кримінальному провадженні, та немає підстав вважати, що вказане майно є речовим доказом та відповідає критеріям ст. 98 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор посилаючись на незаконність ухвали слідчого судді просить її скасувати та накласти арешт на майно в рамках кримінального провадження №00000134.

Прокурор мотивує свої вимоги тим, що слідчим суддею не враховано положення ст. 170 КПК України та не досліджено наявність підстав в накладенні арешту на майно. Прокурор вважає, що вилучений транспортний засіб відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, його визнано речовими доказами і є належним доказом, яке підтверджує існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, на що слідчий суддя увагу не звернув.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги, думку представника власника майна, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вбачається з наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів, за процесуальним керівництвом Офісом Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000134 від 30.07.2019 року за підозрою за підозрою ОСОБА_9 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.27,ч.3 ст.28, ч.2 ст.222, ч.3 ст.27, ч.3 ст.209 КК України та інших.

В межах кримінального провадження орган досудового розслідування звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, яке було вилучене в ході обшуку, зокрема, транспортний засіб марки MERCEDES BENZ, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 сестрі підозрюваного ОСОБА_9 .

В задоволенні клопотання слідчий суддя відмовив пославшись на те, що органом досудового розслідування не доведено правову підставу для арешту майна.

З таким висновком колегія суддів погоджується з огляду на наступне.

КПК України вимагає обов`язкового дотримання вимог закону при оформленні всіх процесуальних документів, надаючи цим вимогам принциповий характер. Отже, якщо закон визначив, що клопотання слідчого про накладення арешту повинно відповідати вимогам ст. 171 КПК України, то слідчий повинен неухильного їх дотримуватися. Так, згідно ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого повинно бути зазначено правові (законні) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна. Вказана норма також узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідної до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що слідчий суддя в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.

Відповідно до вимог ст.170 КПК України арешт допускається, зокрема з метою збереження речових доказів. Згідно ч.3 ст.170 КПК України арешт з метою збереження речових доказів може бути накладений на майно будь якої фізичної чи юридичної особи, якщо є достатні підстави вважати, що це майно відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України.

Разом з тим орган досудового розслідування не надав слідчому судді достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, не надав будь якої оцінки щодо правової підстави для арешту цього майна, достатності доказів можливої конфіскації, можливого розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову, наслідків арешту майна для інших осіб. Жодних об`єктивних підстав вважати, що вилучений транспортний засіб марки MERCEDES BENZ, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 виступав знаряддям вчинення кримінального правопорушення та набуте в результаті вчинення кримінального правопорушення, тобто є доказом злочину, і відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України та віднесено саме до знаряддя вчинення кримінального правопорушення, або ж містять на собі ознаки вчиненого кримінального правопорушення або ж відповідні сліди кримінального правопорушення не має.

При цьому колегія суддів враховує і матеріали по розгляду клопотання, за якими дозвіл на проведення обшуку ухвалою слідчого судді надавався в будинку за адресою: АДРЕСА_1 . В той же час у порядку, передбаченому ч.3 ст.233 КПК України, було проведено обшук транспортного засобу марки MERCEDES BENZ, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 , за результатами якого останній був вилучений.

Статтями 7,16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку передбаченому цим Кодексом. Враховуючи вимоги ст. 234 КПК України обшук може бути проведено лише на підставі ухвали слідчого судді. Тобто перед тим слідчий чи прокурор повинен звернутися до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу на проведення обшуку. В разі задоволення такого клопотання постановляється ухвала, яка має відповідати вимогам, установленим законодавством. Згідно п.6 ч.2 ст.235 та ст. 236 КПК України ухвала слідчого про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи повинна містити відомості про речі, документи або осіб, для виявлення яких проводиться обшук. Обшук на підставі ухвали слідчого судді повинен проводитися в обсязі, необхідному для досягнення мети. Окрім того норми ч.3 ст.233 КПК України передбачають, що орган досудового розслідування після здійснення процесуальних дій має звернутись до слідчого судді із клопотання про проведення обшуку. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами ст. 234 КПК України.

Водночас, в матеріалах провадження по розгляду клопотання відсутня ухвала слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку транспортного засобу марки MERCEDES BENZ, д.н.з. НОМЕР_1 , не було надано такої ухвали і прокурором в засіданні апеляційної інстанції. За таких обставин, колегія суддів враховуючи постанову Верховного суду від 22.05.2019 року (№ 640/2449/16-к) та усталену практику Європейського суду з прав людини в контексті вищевказаних положень приходить до висновку, що викладенні в апеляційній скарзі доводи про необґрунтованість прийнятого слідчим суддею рішення є немотивованими, а тому не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

За наведеного, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, оскільки їх вимоги не ґрунтуються на матеріалах провадження та були враховані під час прийняття рішення слідчим суддею.

Керуючись ст.ст.98, 131, 132, 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді, якою відмовлено у задоволенні клопотання старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні - заступника начальника відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000134, яке було вилучено за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: транспортний засіб марки MERCEDES BENZ, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 сестрі підозрюваного ОСОБА_9 - залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала Київського апеляційного суду є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/6199/2021
Єдиний унікальний номер 757/39785/21-к Категорія ст. 172 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції ОСОБА_10
Доповідач: ОСОБА_1