Справа № 308/129/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його представників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , захисників підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання прокурора у кримінальному провадженні №0000237 начальника відділу захисту інтересів дітей та протидії насильству Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_10 про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, учня 10-А класу ЗЗСО І-ІІІ ступенів імені Софії Малильо, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Начальник відділу захисту інтересів дітей та протидії насильству Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_10 звернулася до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням в межах кримінального провадження №0000237, про продовження строку домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

Подане клопотання мотивує тим, що 24.08.2021 приблизно о 22.30 год. ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за попередньою змовою з ОСОБА_12 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи умисно, з метою зґвалтування неповнолітньої ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , прийшли до неї за місцем її проживання, та шляхом зловживання довірою, попросили останню вийти на вулицю, щоб поспілкуватись.

Однак, після того як неповнолітня ОСОБА_13 вийшла до них, її одразу схопив ОСОБА_14 та взявши на руки, поніс через подвір`я і заніс в підвальне приміщення будинку АДРЕСА_2 , яке з метою вчинення злочину надав ОСОБА_11 .

У підвальному приміщенні ОСОБА_12 , ОСОБА_4 , застосувавши до неповнолітньої ОСОБА_13 фізичне насильство, що виразилося у нанесенні удару в живіт та позбавивши її можливості чинити опір, оскільки ОСОБА_15 стиснув голову неповнолітньої між ногами, вчинили щодо останньої дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням в тіло неповнолітньої з використанням статевого члена та частин тіла, а саме пальців рук, без добровільної згоди потерпілої.

14 вересня 2021 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, тобто у зґвалтуванні, а саме вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням гені талій та інших предметів без добровільної згоди потерпілої особи, вчинене групою осіб щодо неповнолітньої.

14 січня 2022 року закінчується строк дії ухвали слідчого судді про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Зважаючи на викладене, а також на те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, враховуючи наявність ризиків, у зв`язку із якими відносно нього обирався запобіжний захід, прокурор просить продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_4 .

У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримала, просила продовжити строк дії запобіжного заходу підозрюваному. Вказала, що зазначені у клопотанні ризики є дійсними та триваючими. Додатково вказала на необхідність носіння підозрюваним електронного засобу контролю та просила не змінювати йому місце відбування домашнього арешту.

У судовому засіданні захисник підозрюваного ОСОБА_7 просила врахувати дані про особу її підзахисного, вказала на відсутність ризиків для кримінального провадження та належну процесуальну поведінку підозрюваного. Також просила не зобов`язувати ОСОБА_4 носити електронний засіб контролю, оскільки такий приносить незручності та працює з перебоями.

Захисники підозрюваного ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підтримали доводи іншого захисника, не заперечили проти продовження строку дії запобіжного заходу та просили змінити місце відбування домашнього арешту ОСОБА_4 з м. Ужгород на с. Верхні Ворота, де він проживав раніше.

Підозрюваний підтримав доводи захисників та просив змінити йому місце відбування домашнього арешту. Також просив не продовжувати йому обов`язок носити електронний засіб контролю, оскільки такий часто спрацьовує безпричинно.

Представники підозрюваного ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не заперечили проти задоволення клопотання, просили змінити місце відбування домашнього арешту та зобов`язалися здійснювати контроль за підозрюваним.

Заслухавши думку прокурора з приводу внесеного клопотання, пояснення підозрюваного, його захисників та представників, дослідивши матеріали кримінального провадження, додані до клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

В провадженні СУ ГУНП в Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000237 від 14.09.2021 року.

Слідчим суддею встановлено, що 14 вересня 2021 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 176 КПК України одним із запобіжних заходів є домашній арешт.

Як зазначено у ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Згідно з ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З матеріалів клопотання вбачається, що строк дії ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.12.2021 року про тримання ОСОБА_4 під домашнім арештом закінчується 14 січня 2022 року.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.12.2021 року продовжено строк досудового розслідування кримінального провадження, відомості про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000269 від 14.09.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, до шести місяців, а саме до 14 березня 2022 року включно.

Вирішуючи питання про продовження строку запобіжного заходу, слідчий суддя виходить з того, що підставами підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення є зібрані в кримінальному провадженні докази, а саме: протокол допиту неповнолітньої потерпілої ОСОБА_13 від 14.09.2021, яка повідомила, що 24.08.2021 о 22.30 годині її було зґвалтовано ОСОБА_12 , ОСОБА_4 , ОСОБА_11 ; протокол допиту свідка ОСОБА_16 від 14.09.2021, яка підтвердила, що її внучку дійсно було зґвалтовано 24.08.2021, після чого дізнавшись про даний факт вона написала заяву до поліції; протокол допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_17 від 14.09.2021, яка дала показання про те, що на початку вересня 2021 року побачила на телефоні неповнолітньої потерпілої ОСОБА_13 відеозапис, на якому зафіксований факт її зґвалтування, після чого ОСОБА_13 підтвердила, що її дійсно було зґвалтовано 24.08.2021 та розповіла ОСОБА_17 про обставини вчинення злочину, не повідомляла вона про дану подію нікому у зв`язку із тим, що боялась. Також повідомила, що ОСОБА_18 підтвердив той факт, що він разом із ОСОБА_14 та ОСОБА_15 згвалтували ОСОБА_13 ; протокол огляду предмету від 15.09.2021, у ході якого встановлено, що неповнолітній підозрюваний ОСОБА_11 у наказовій формі змушує неповнолітню потерпілу ОСОБА_13 написати смс-повідомлення зі змістом ніби ОСОБА_13 сама запропонувала інтим; протоколи обшуку від 14.09.2021, проведеними за місцем проживання неповнолітніх підозрюваних, в ході яких виявлено одяг, у якому вони були одягнуті під час вчинення вказаного злочину; протокол огляду місця події від 14.09.2021, а саме підвального приміщення, що за адресою: АДРЕСА_2 , де безпосередньо було скоєно кримінальне правопорушення; протокол огляду місця події від 15.09.2021, у ході якого було виявлено та вилучено одяг неповнолітньої потерпілої ОСОБА_13 , у якому вона була одягнута в той день, коли відносно неї було скоєно зґвалтування; протокол допиту свідка ОСОБА_19 від 15.09.2021, її додаткового допиту від 29.10.2021, під час яких остання повідомила, що з метою надання доказів працівникам поліції, вона зберегла на свій мобільний телефон відеозапис, на якому зафіксовано факт зґвалтування ОСОБА_13 , а також повідомила, що в навчальному закладі неповнолітні підозрювані погрожували ОСОБА_13 про те, щоб вона нікому не розповідала про зґвалтування, забирали від неї телефон і писали собі смс-повідомлення, що нібито ОСОБА_20 сама хотіла зустрітися із хлопцями та вчинити дії сексуального характеру; протокол допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_21 від 24.09.2021, яка пояснила, звідки саме їй стало відомо про факт зґвалтування ОСОБА_13 , а також про те, що ОСОБА_13 дійсно підтвердила їй факт свого зґвалтування; протокол допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_22 від 24.09.2021, яка під час допиту повідомила, що неповнолітня ОСОБА_13 підтвердила їй факт свого зґвалтування, а також охарактеризувала як і неповнолітню потерпілу ОСОБА_13 , так і неповнолітніх підозрюваних; протокол допиту свідка ОСОБА_23 від 13.10.2021, який підтвердив факт зґвалтування своєї дочки, а також охарактеризував як змінилася поведінка і риси характеру ОСОБА_13 після подій, також повідомив, що дочка йому нічого не розповіла про факт згвалтування, оскільки боялася хлопців; протокол огляду предмету від 26.10.2021, за результатами якого у встановленому КПК України порядку вилучено відеозапис, на якому зафіксовано факт зґвалтування ОСОБА_13 ; протокол додаткового допиту свідка ОСОБА_16 від 29.10.2021 яка повідомила, що за їх місцем проживання приходили рідні неповнолітніх підозрюваних та просили, щоб вони припинили кримінальне переслідування; протоколами пред`явлення речей для впізнання від 26.11.2021, в ході проведення яких неповнолітня потерпіла ОСОБА_13 вказала, в яких саме речах були одягнені неповнолітні підозрювані в момент скоєння зґвалтування; висновком судово-психологічної експертизи № СЕ-19/114-21/19348-ПС від 15.12.2021, відповідно до якої неповнолітня потерпіла ОСОБА_13 не має таких індивідуально-психологічних особливостей, що суттєво вплинули на характер її показів у даному кримінальному провадженні; неповнолітня потерпіла ОСОБА_13 здатна правильно сприймати обставини справи і давати про них відповідні свідчення; висновком судово-психологічної експертизи № СЕ-19/114-21/19349-ПС від 17.12.2021, відповідно до якої неповнолітня потерпіла ОСОБА_13 в обставинах посягання на її статеву недоторканість була здатна частково розуміти сексуальний характер скованих з нею дій, але не здатна до розуміння їх значення та здійснення опору; ситуація, що досліджується у даному кримінальному провадженні, є психотравмувальною, що вплинуло на її емоційну, когнітивну та поведінкову сфери.

Також слідчий суддя враховує, що підставами для продовження застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , як і при обранні запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які існували під час обрання йому такого запобіжного заходу, а саме підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також здійснювати незаконний вплив на свідків, потерпілу та інших учасників кримінального провадження.

В судовому засіданні не встановлено будь-яких даних про відсутність вказаних ризиків, для застосування стосовно ОСОБА_4 іншого запобіжного заходу, ніж цілодобовий домашній арешт, а тому слідчий суддя не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу або його скасування.

Тому, вирішуючи питання про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під домашнім арештом, слідчий суддя враховує тяжкість злочину, санкція за вчинення яких передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років, а також те, що на даний час досудове розслідування у даному кримінальному провадженні не завершено, ризики передбачені п. 1 та 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з якими відносно останнього обрано запобіжний захід не перестали існувати, тому слідчий суддя вважає за необхідне продовжити відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Разом з тим, що стосується зміни місця тримання підозрюваного ОСОБА_4 під домашнім арештом, то слідчий суддя приймає до уваги ту обставину, що останній народився та фактично проживав у АДРЕСА_2 , та вважає за необхідне змінити таке для можливості проживання останнього з батьками, які зобов`язалися здійснювати контроль за його поведінкою.

Також слідчий суддя не вбачає підстав для подальшого продовження обов`язку підозрюваного носити електронний засіб контролю, так як стороною обвинувачення у судовому засіданні не спростовано доводи сторони захисту щодо некоректної роботи даного електронного засобу, та слідчий суддя враховує належну процесуальну поведінку ОСОБА_4 .

Враховуючи вищенаведене слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора слід частково задоволити та продовжити підозрюваному ОСОБА_4 строк тримання під цілодобовим домашнім арештом без застосування електронних засобів контролю на два місяці, змінивши місце відбування такого на АДРЕСА_1 , з покладенням на останнього відповідних обов`язків, який у повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 181, 184, 186, 193, 194, 196, 309, 310 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Продовжити строк тримання під домашнім арештом ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України до 11 березня 2022 року включно, та продовжити покладені на нього обов`язки, а саме:

- цілодобово не залишати місце проживання АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця проживання;

- заборонити спілкування та будь-які інші контакти зі свідками, потерпілою та іншими учасниками кримінального провадження №0000237, зокрема, за допомогою засобів мобільного зв`язку, мережі Інтернет, в тому числі через соціальні мережі.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1