Справа № 352/1821/21
Провадження № 1-кп/352/277/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2021 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000073 від 28.07.2021 відносно:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, одруженого, маючого на утриманні троє неповнолітніх дітей, з повною загальною середньою освітою, офіційно не працюючого, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_2 вчиненив умисні дії, які виразилися у незаконному придбанні, виготовленні, та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту за наступних обставин.

ОСОБА_2 , будучи особою, яка систематично вживає наркотичні засоби, з приводу чого у 2019 році перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «ПОКЦПЗ ІФ ОР», в березні 2021 в м. Івано-Франківську в невідомого йому чоловіка придбав наркотичний засіб канабіс, який переніс до місця свого проживання, що в АДРЕСА_1 з метою особистого вживання.

ОСОБА_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та, бажаючи їх настання, діючи умисно, без мети збуту, з мотивів реалізації особистих потреб, з метою особистого вживання, з порушенням вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними», незаконно придбав та зберігав особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс за місцем свого проживання.

Під час незаконного придбання та незаконного зберігання ОСОБА_2 без мети збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонений, - канабісу, по місцю свого проживання, здійснював викурювання канабісу, в результаті чого незаконно виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений, - екстракт канабісу, який незаконно зберігав за місцем свого проживання.

В ході огляду господарського приміщення, що в АДРЕСА_1 27.07.2021 вилучено частину пластикової пляшки із темним нагаром, відрізок фольги у вигляді корка, на поверхнях яких, згідно висновку експерта, виявлено особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, - екстракт канабісу, загальна кількість якого становить 0,3002 грами.

З огляду на зазначене, ОСОБА_2 вчинив умисні дії, які виразилися у незаконному придбанні, виготовленні, та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту, тобто кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України.

Відповідно до положень ч. 2 ст.12 КК України кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_2 є кримінальним проступком.

Частиною 1 статті 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, а потерпілий не заперечує проти такого розгляду.

Суд зазначає, що прокурор ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про розгляд кримінального проступку у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Також до обвинувального акту додана письмова заява обвинуваченого ОСОБА_2 , складена у присутності захисника, щодо добровільності беззаперечного визнання своєї винуватості у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення ОСОБА_2 кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ч.2 ст.381 КПК України.

Оцінивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку доведена поза розумним сумнівом, а його дії вірно кваліфіковані за ч.1. ст. 309 КК України, як незаконне придбання, виготовлення, та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

При призначенні покарання суд дотримується вимог кримінального закону, зокрема ст.65 КК України, та принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, відповідно до яких слід враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Водночас, згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

Так, суд враховує, що інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення є кримінальним проступком, ОСОБА_2 раніше не судимий, не працює, одружений, має на утриманні троє дітей, по місцю проживання характеризується позитивно, відповідно до довідки за №1930 від 02.08.2021 року на обліку у лікаря нарколога не перебуває, та за №6615 від 04.08.2021 року перебуває на обліку у лікаря психіатра. При цьому суд враховує, що відповідно до протоколу допиту підозрюваного від 02.09.2021 ОСОБА_4 запевнив, що своїми діями та поведінкою повністю керує і від проведення психіатричної експертизи відмовився.

Обставинами, що пом`якшують покарання відповідно до ст.66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченому серед альтернативних видів покарань, передбачених санкцією ч.1 ст.309 КК України, покарання у виді штрафу у межах, установлених санкцією даної норми, в редакції на момент вчинення кримінального правопорушення, яке в даному випадку є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігатиме вчиненню обвинуваченим та іншими особами нових кримінальних правопорушень. При цьому незважаючи на те, що обвинувачений офіційно не працює, однак є особою молодого віку, працездатний, то призначення покарання у виді штрафу призведе до досягнення мети покарання.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.

Запобіжний захід ОСОБА_2 на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його обрання суд не вбачає.

Питання про речові докази суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

У відповідності до ст. ст. 122, 124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави витрати на проведення судової хімічної експертизи за № СЕ-19/109-21/8316-НЗПРАП в сумі 686,48 грн та за № СЕ-19/109-21/8315-НЗПРАП в сумі 686,48 грн

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 368-371, 373-376, 381-382 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

полімерну пляшку, яку поміщено у спецпакет №2178540, та корок із фольгою, який поміщено у спецпакет №2525531, - знищити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1 372 (одну тисячу триста сімдесят дві) грн 96 коп витрат на проведення судової хімічної експертизи.

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.

У відповідності до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1