Справа № 730/670/21
Провадження № 1-кп/740/421/21
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 грудня 2021 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

учасники справи:

- прокурор ОСОБА_5 ,

- обвинувачений ОСОБА_6 ,

- захисник ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині клопотання прокурора Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в м. Борзна Чернігівської області, має середню освіту, непрацюючий, розлучений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

установив:

У Ніжинському міськрайонному суді Чернігівської області перебуває на розгляді вказане кримінальне провадження. Судове засідання призначено на 22 грудня 2021 року 14-00 годину.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 подала до суду письмове клопотання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з тих підстав, що на розгляді Ніжинського міськрайонного суду перебуває ще одне кримінальне провадження № 0000413 від 29.12.2020 відносно ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 263 КК України, в межах якого ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого ухвалою від 02.11.2021 продовжено до 31.12.2021.

Під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000413 відносно ОСОБА_6 обирався запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, але у зв`язку з невиконанням покладених на останнього в межах цього запобіжного заходу обов`язків та обмежень, йому було замінено запобіжний захід на тримання під вартою.

З огляду на те, що дослідження доказів у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 115 КК України тільки розпочалося, а в іншому кримінальному провадженні розгляд знаходиться на стадії завершення, то є всі підстави для обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в цьому кримінальному провадженні за ч. 1 ст. 115 КК України.

Причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , висновком експерта № СЕ-19-21/2904-Б від 14.04.2021, висновком № 45-МК від 18.05.2021 , висновком експерта № СЕ -19-21/16193-БД від 27.05.2021 та іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності. На цей час розгляд кримінального провадження не закінчено.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, тому згідно зі ст. 183 ч. 2 п. 4 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до нього може бути застосований як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

У кримінальному провадженні існують ризики, які дають підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_6 може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і запобіжний захід у виді тримання під вартою обирається з метою запобігання вказаним ризикам.

Зокрема, стосовно ризику переховування від суду зазначено, що він обумовлений можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаний із цими можливими негативними наслідками (обмеженнями), і зокрема, суворістю передбаченого покарання. При цьому, обвинувачений ніде офіційно не працює, не має постійного джерела доходу, не має міцних соціальних зв`язків, веде антигромадський спосіб життя.

Щодо ризику впливу на потерпілого та свідків зазначено, що обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, вмовлянням чи погрозами змушуючи їх змінити свої покази, так як більшість допитаних під час досудового розслідування свідків проживають в одному населеному пункті із ОСОБА_6 і він, знаючи їх особисто, може на них впливати, а також свідок ОСОБА_8 є його співмешканкою. Крім того, з досліджених у судовому засіданні матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій, встановлено, що ОСОБА_6 робив спроби тиску на свідка ОСОБА_8 щоб та змінила свої покази на користь ОСОБА_6 . Також на цей час допит свідків сторони обвинувачення ще не розпочато.

Щодо ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, то, перебуваючи на волі, ОСОБА_6 може вчинити нові злочини, оскільки в Ніжинському міськрайонному суді на цей час перебуває ще одне кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 263 КК України, в якому відносно нього вже обирався більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, але ОСОБА_6 порушував обов`язки, покладені на нього в межах цього запобіжного заходу.

Таким чином, жоден з більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти зазначеним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а обрати більш м`який запобіжний захід з урахуванням особи обвинуваченого, процесуальної поведінки, тяжкості вчиненого злочину не видається за можливе.

У судовому засіданні обвинувачений та його захисник заперечили проти задоволення клопотання прокурора, пославшись на його необґрунтованість та недоведеність існування жодних указаних прокурором ризиків, просили обрати більш м`який запобіжний захід. Зокрема, захисник зауважив, що наведені прокурором ризики носять абстрактний характер та є ймовірними, а не реальними. Крім цього, обвинувачений має сестру, а тому має міцні соціальні зв`язки. Також зауважив на ситуації у країні з безробіттям, що стосується не тільки обвинуваченого, вона носить масовий характер, а тому просив віднестися критично до наведених прокурором у клопотанні обставин.

Заслухавши учасників справи, суд дійшов таких висновків.

За змістом ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Статтею 22 КПК України встановлено, що к римінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У ч. 2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

За правилами ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Згідно із ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим тримання під вартою.

Згідно із ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Частиною 5 ст. 9 КПК України визначено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно зі ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), його поведінки під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки обвинуваченого під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність, що передбачає недопущення ув`язнення особи до засудження її компетентним судом.

У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Указані положення як національного, так і міжнародного законодавства враховані судом при розгляді клопотання прокурора про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Перевіривши зміст клопотання та матеріали справи, ураховуючи обставини, наведені у ст. 178 КПК України, зокрема, відомості про особу обвинуваченого, а також правову кваліфікацію кримінального провадження стосовно нього, тяжкість указаного кримінального правопорушення, його наслідки та можливу міру покарання, а також обставини про те, що на цей час у кримінальному провадженні не допитано жодного свідка, суд дійшов висновку про доведеність указанного клопотання щодо наявності на цей час у кримінальному провадженні ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що свідчить про наявність підстав для задоволення клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Такий запобіжний захід є співмірним з існуючими ризиками станом на час розгляду клопотання, відповідає особі обвинуваченого, зможе забезпечити на відміну від інших більш м`яких запобіжних заходів належне виконання ним процесуальних обов`язків, також є пропорційним легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів. При цьому суд вважає за необхідне заставу не обирати з викладених у клопотанні мотивів.

Суд дійшов висновку, що прокурор довів, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 194, 331, 371, 372 КПК України, суд

ухвалив:

Клопотання прокурора Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Обрати стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 18 лютого 2022 року включно без визначення розміру застави.

Копію ухвали направити для виконання до Державної установи «Чернігівський слідчий ізолятор».

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повну ухвалу складено і підписано 23 грудня 2021 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3