УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2021 року Солом`янський районний суд м. Києва

в складі слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Марково, Добровеличківського району Кіровоградської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:
слідчий звернувся до суду в рамках кримінального провадження №0002442 від 04.09.2021 з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного за ознаками кримінального правопорушення, ч.2 ст.186 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 03.09.2021 близько 23.20 год. ОСОБА_5 перебуваючи за адресою: м. Київ, бул. Чоколівський, 41, побачив невідому йому раніше ОСОБА_7 , яка стояла поруч та тримала в руках мобільний телефон марки «SAMSUNG J810F galaxy 3J8 32 G» в корпусі золотистого кольору, вартістю 8000 грн., в якому знаходилась сім - карта оператора мобільного зв`язку «Київстар» з номером НОМЕР_1 , яка матеріальної цінності не становить.
Побачивши телефон, у ОСОБА_5 виник раптовий умисел на повторне, відкрите заволодіння чужим майном, передбачаючи та переслідуючи мету незаконно збагатитись за рахунок чужого майна, він підійшовши до ОСОБА_7 різким рухом вихопив вищевказаний мобільний телефон з її рук та зник у невідомому напрямку розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши матеріальної шкоди на загальну суму 8000 грн.
В діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.
В обґрунтування необхідності застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, орган досудового розслідування враховує, що ОСОБА_5 , не має місця роботи, що свідчить про відсутність у останнього міцних соціальних зв`язків та наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що полягають в тому, що підозрюваний ОСОБА_5 може ухилитись від органу досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім цього, ОСОБА_5 раніше судимий, а 03.09.2021 вчинив нове кримінальне правопорушення, це свідчить про те, що може вчините інше кримінальне правопорушення.
Клопотання слідчого відповідає вимогам ст. 184 КПК України, до клопотання долучено копії матеріалів, якими обґрунтовуються його доводи, витяг з ЄРДР, клопотання та додатки вручено підозрюваному.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні вину не визнав повністю, просив відмовити у задоволенні клопотання повністю.
Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначив, що прокурор не надав достатніх доказів про наявність ризику, тому також просив суд відмовити в заддоволенні клопотання повністю, у звязку з недоведеністю вини його підзахисного.
Вислухавши думку всіх учасників судового розгляду, слідчий суддя приходить до такого висновку.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Пункт 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000року, тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини.
Згідно з національного законодавства України, а саме: статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо слідчий доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, зокрема, слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує, хоча б один з ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Крім того, згідно з положеннями ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, зокрема, слідчий суддя зобов`язаний оцінити, в тому числі вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного.
Прокурор при розгляді клопотання не довів обставини, передбачені п.п. 2,3 ч. 1 ст. 194 КПК України.
Зокрема, у суду відсутні підстави вважати, що ОСОБА_5 має намір переховуватись від органів досудового розслідування та суду, прокурором не доведено належними доказами, що підозрюваний викликався до слідчого або він оголошувався у розшук, вчиняв інші правопорушення або іншим чином перешкоджав кримінальному провадженню.
Надані до суду матеріали не містять доказів вчинення підозрюваним дій, які б свідчили про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
У клопотанні, відповідно до ст. 184 КПК України, не викладені обставини та не зазначені докази, на підставі яких слідчий прийшов до висновку про наявність ризиків, а також обґрунтування необхідності застосувати до підозрюваного саме виняткового запобіжний захід - тримання під вартою.
Покарання, яке може бути застосовано до підозрюваного за наслідками розгляду кримінального провадження не може слугувати єдиною та беззаперечною підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Враховуючи, що в наданих до суду матеріалах наявні докази обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення, враховуючи особу підозрюваного, враховуючи те, що прокурором не доведено недостатність підстав для застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, суд приходить до висновку про необхідність застосування запобіжний заходу у вигляді нічного домашнього арешту, який є достатнім і забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст.194 КПК України, які покладаються на нього судом.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177-179,183,184, 193,194,196,202, 309 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
У задоволені клопотання слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 21.00 год. до 06.00 год. за адресою: АДРЕСА_2 .
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі процесуальні обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;
2) не відлучатися з 21.00 год. до 06.00 год. з місця постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду.
3) повідомляти слідчого, прокурора та суд в рамках даного кримінального провадження про зміну місця проживання/роботи;
Визначити строк дії ухвали до 08.02.2022 року включно.
Ухвалу в частині застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту надати прокурору для направлення для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного
Контроль з виконанням ухвали в частині виконання покладених на підозрюваного обов`язків покласти на слідчого.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1