Справа № 727/1906/21
Провадження № 1-кп/727/218/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2021 року Шевченківський районний суд м. Чернівці, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Чернівці клопотання прокурора Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження, застосованого запобіжного аходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвиунваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст. 289 КК України, В С Т А Н О В И В:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Чернівці на розгляді перебувають обвинувальні акти, зокрема, у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань №00001256 від 22.05.2021р. по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 185 ч.2, ч.2 ст. 289 КК України та за № 0000035 від 04.02.2021року відносно ОСОБА_5 за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, об`єднані на підставі ухвали суду від 22.06. 2021 року.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявлено в письмовій формі клопотання, про продовження, застосованого відносно ОСОБА_5 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст. 289 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Прокурор в клопотанні посилається на те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, останньому повідомлено 23.05.2021 року про підозру та 29.05.2021 року змінено раніше повідомлену підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України. Вважає, що обґрунтованість підозри підтверджується зібраними по справі доказами про причетність саме ОСОБА_5 до вчинення злочинів. Вказує, що санкція статті за вчинення наведених вище злочинів передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше десяти років. Куш неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних умисних злочинів; ризики які були предметом розгляду слідчого судді не змінилися, є дієвими і сталими, зокрема, це ризик перехованім ОСОБА_5 від суду, оскільки при розгляд справи, в рамках кримінального провадження 0000035 від 04.02.2021року відносно ОСОБА_5 за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України відносно останнього, судом було застосовано примусовий привід; ризик незаконного впливу на потерпілого ОСОБА_6 , свідків, які безпосередньо в судовому засіданні не допитані; ризик вчинення нових злочинів, у разі перебування обвинуваченого на волі. Просить, заявлене клопотання задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_5 не заперечував проти клопотання прокурора. Захисник ОСОБА_4 заперечив проти клопотання прокурора.

Заслухавши доводи, відповідно сторін кримінального судового провадження, суд зважає на наступне.

Згідно ч.2 ст. 331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до сплину двомісячного строку, з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд, своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців і дана норма закону, регламентується, виключно порядком дій щодо пропозиції сторонам надати свої клопотання, зокрема клопотання сторони обвинуваченого, захисту.

Статтею 183 ч.1 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, якою передбачено умови, мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою продовження запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, суд зобов`язаний оцінити в сукупності усіх обставини, в тому числі вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, наявність у підозрюваного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, наявність повідомлення про підозру у вчиненні іншого тяжкого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується тощо.

Судом за матеріалами справи встановлено, що 22.05.2021 року ОСОБА_5 затриманий в порядку ст. 208 КПК України. 23.05.2021 року оголошено ОСОБА_5 про підозру та 29.05.2021 року змінено раніше повідомлену підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України (в рамках кримінального провадження № 0001256 від 22.05.2021 року).

Обгрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри останнім не оспорюється і не оскаржувала ся. Ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 24.05.2021 року відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Ухвала набрала чинності 02.06.2021 року, була залишена без змін ухвалою Чернівецького апеляційного суду.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22.06. 2021 року відносно ОСОБА_5 судом застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, термін дії якого спливає 20.08. 2021 року.

З урахуванням наведеного вище, при вирішенні питання продовження застосованого судом запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , суд, з врахуванням особи обвинуваченого, який раніше неодноразово притягувався за аналогічні злочини до кримінальної відповідальності, який не має міцних соціальних зв`яків, т.б. не має сім`ї, діти якого проживають з матір`ю, не працював до затримання.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, суд приймає до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі «Соловей і Зозуля проти України» останній зазначив, що суд має перевірити не лише дотримання процесуальних норм національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої особу взято під варту. За усталеною практикою ЄСПЛ рішення від 09 жовтня 2014 року у справі "Чанєв проти України", звернуто увагу на те, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, не допускається тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого без судового рішення…..

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Усталеній судовій практиці ЄСПЛ неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (рішення в справі Москаленко проти України)

Суд враховує при вирішення питання застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що останній обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів ризики, які були враховані слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу до ОСОБА_5 на даний час хоча і зменшщилися, однак продовжують мати місце і реальними є ризики: - переховування обвинуваченого від суду, обумовлений і тим, що вже під час судового розгляду (кримінального провадження № 000035 від 04.02.2021 року) ОСОБА_5 не з`являвся в судові засіданні, у зв`язку з чим до останнього застосовувався примусовий привід; - дієвим є і ризик вчинення обвинувачений нового кримінального правопорушення, так як під час судового розгляду справи (в наведеному вище кримінальному провадженні), ОСОБА_7 вчинив нові злочини за які вироком Новоселицького районного суду Чернівецької області засуджений до реальної міри покарання у виля позбавлення волі.

Отже, суд приходить до висновку, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для забезпечення запобігання наведених вище ризиків.

Судом, при цьому, не встановлено об`єктивних даних, які б вказували на неможливість перебування під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 за станом здоров`я чи потреби в отриманні медичної допомоги та враховуючи вимоги ст. 178 КПК України, наведену вище практику Європейського суду з прав, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, суд вважає за доцільне застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, термін дії якого спливає 20.08.2021 року, в межах строків, встановлених ст. 197 КПК України.

При розгляді клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України", в якій зазначено , що на етапі розгляду питання щодо взяття заявника під варту аргументами на користь такого рішення стали серйозність звинувачень, пред`явлених заявникові, та ризик його втечі. Проте згідно з п. 3 ст. 5 Конвенції зі спливом певного часу лише наявність обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші аргументи для продовження тримання під вартою.
Визначаючи розмір застави, відповідно до абзацу другого ч. 5 ст. 182 КПК України, суд бере до уваги обставини кримінального правопорушення в якому обвинувачується ОСОБА_5 його матеріальний стан, та вважає за необхідне визначити розмір застави у 42.040,00 (сорок дві тисячі сорок) гривень у національній грошовій одиниці, передбачений п.2 ч.5 ст. 182 КПК України.

Крім цього, застосовуючи до ОСОБА_5 альтернативний запобіжний захід у виді застави, який може бути ним внесений у будь-який момент заставодавцем або обвинуваченим, суд вважає, за необхідне, відповідно до ст.194 ч.5 КПК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 ряд обов`язків.

Таким чином, враховуючи обставини, перераховані у ст.178 КПК України, а також доведеність прокурором під час судового розгляду клопотання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам, тому клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід задовольнити та застосувати до останнього запобіжний захід - тримання під вартою в ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, строком до 60 днів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 21, 31 ч.2, 284, 217,234, 176-178, 183, 199, 331 ч.3 КПК України, суд ПОСТАНОВИВ:

Продовжити, застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 289, ч.2 ст. 185 КК України на строк до 17 січня 2022 року.

Одночасно, для забезпечення виконання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків, визначених КПК України, визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 42.040,00 (сорок дві тисячі сорок) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Шевченківського районного суду м. Чернівці МФО 820172, Держказначейська служба України, м. Київ, код 26311401, ТУ ДСА України в Чернівецькій області, рахунок UA8745. Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки: прибувати за кожною першою вимогою до суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора, суд про зміну свого фактичного місця проживання. Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 17.01.2022 року.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Державній Установі «Чернівецький слідчий ізолятор (№33)» та після отримання та перевірки протягом не більше одного робочого дня документу, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державній Установі «Чернівецький слідчий ізолятор (№33)» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 , з-під варти та повідомити усно і письмово суд і прокурора. У разі внесення застави та з моменту звільнення, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, останній зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Копію ухвали вручити стороні обвинувачення, стороні захисту для відома та направити до ДУ Чернівецька виправна установа № 33, для виконання.

Ухвала суду підлягає оскарженню до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці протягом семи діб з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1