ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 635/5762/21 Головуючий І-ої інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/909/22 Доповідач: ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
з секретарем - ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові апеляційні скарги засудженого ОСОБА_8 та захисника адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 22 листопада 2021 року про відмову в задоволенні клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 22 листопада 2021 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання.
Вказане рішення суд обґрунтував тим, що питання зарахування строку попереднього ув`язнення ОСОБА_8 в строк покарання в період з 29.02.2016 року по 31.05.2016 року було вирішено вироком Фрунзенського районного суду м.Харкова від 06.10.2017 року, який набрав законної сили, та вказаний період був зарахований з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, тобто в рамках іншого кримінального провадження, в якому обирався ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Отже суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування Закону України від 26.11.2015 року № 838-VIII "Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання" за цей період з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, оскільки він вже врахований судом.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 22.11.201 року скасувати та задовольнити клопотання засудженого ОСОБА_8 про зарахування йому в строк покарання строку попереднього ув`язнення відповідно до вимог Закону України від 26.11.2015 року № 838-VIII "Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання" за період з 29.02.2016 року по 31.05.2016 року.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує на те, що незважаючи, що Комінтернівський районний суд м.Харкова ухвалив вирок 19.07.2019 року ОСОБА_8 , на підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, ухвалене вироком Фрунзенського районного суду м.Харкова від 06.10.2017 року зарахування строку попереднього ув`язнення з 29.02.2016 року по 31.05.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі - не було здійснено, оскільки не знайшло свого відображення у вироку Комінтернівського районного суду м.Харкова від 19.07.2019 року.

Засуджений ОСОБА_8 в апеляційній скарзі просить про зарахування йому в строк покарання строку попереднього ув`язнення в період з 29.02.2016 року по 30.05.2016 року. В обґрунтування вимог посилається, що вказаний період складає 92 дні перебування під вартою, але не були зараховані йому в строк відбування покарання, що на його думку є необґрунтованим.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримку поданих апеляційних скарг, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, вивчивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарг засудженого та захисника не підлягають задоволенню з наступних підстав.
19.07.2019 року вироком Комінтернівського районного суду м.Харкова ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. Згідно з ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Фрунзенського районного суду м.Харкова від 06 жовтня 2017 року, а саме покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 8 місяців 13 днів, більш суворим призначеним за даним вироком, призначене покарання у виді 4 років позбавлення волі Крім того, ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Фрунзенського районного суду м.Харкова від 06.10.2017 року у виді позбавлення волі та призначено остаточне покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 03.12.2019 року вирок був залишений без змін і набрав законної сили 03.12.2019 року.
Як вбачається зі змісту вироку Комінтернівського районного суду м.Харкова від 19.07.2019 року ОСОБА_8 вчинив злочини після 21 червня 2017 року, а саме 14.09.2017 року та 14.11.2017 року та був затриманий з обранням йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою 14.11.2017 року.
Окрім цього строк попереднього ув`язнення з 29.02.2016 року по 31.05.2016 року був зарахований ОСОБА_8 в строк покарання вироком Фрунзенського районного суду м.Харкова від 06.10.2017 року, який набрав законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, тобто в рамках іншого кримінального провадження, в якому обирався ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Згідно ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII , зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Тобто, суд першої інстанції прийшов вірного висновку, що клопотання засудженого про зарахування строку попереднього ув`язнення з 29.02.2016 року по 31.05.2016 року (строк попереднього ув`язнення за вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 06.10.2017 року) до строку покарання, яке він відбуває на теперішній час за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19.07.2019 року, задоволенню не підлягає, оскільки вказаний період був зарахований вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 06.10.2017 року.
З огляду на викладене, колегія суддів не може погодитись з апеляційними вимогами сторони захисту про необхідність скасування оскаржуваної ухвали та ухвалення судом апеляційної інстанції нового рішення, яким задовольнити клопотання ОСОБА_8 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання, в період з 29.02.2016 року по 31.05.2016 року за правилами, передбаченими ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року) з підстав відсутності у вироку Комінтернівського районного суду м.Харкова від 19.07.2019 року посилання на зарахування вказаного періоду в строк покарання ОСОБА_8 ..
Поряд з цим, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягли за собою скасування ухвали Харківського районного суду Харківської області від 22 листопада 2021 року стосовно ОСОБА_8 , судова колегія не вбачає.
За таких обставин, апеляційні скарги засудженого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 належить залишити без задоволення, а ухвалу районного суду залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 405,407 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги засудженого ОСОБА_8 та захисника адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 22 листопада 2021 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про відмову в зарахуванні строку попереднього ув`язнення у строк покарання залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді -