Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/4809/20
Провадження № 1-кп/758/827/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.09.2021 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Києві кримінальне провадження №758/4809/20, внесене 17.04.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за N0001243, відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Варшава, Польща, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, матроса В/Ч А-2802, не одруженого, утриманців не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,
де сторонами виступають з боку:
обвинувачення - прокурор ОСОБА_4 ;
захисту: обвинувачений ОСОБА_5 ,
захисник ОСОБА_6 ,
учасник провадження потерпілий ОСОБА_7 (подав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував щодо розгляду справи в поряду ч.3 ст. 349 КПК України),
за участю обвинуваченого, захисника та прокурора, -
ВСТАНОВИВ:
У зв`язку із виконанням службових обов`язків старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах Департаменту боротьби зі злочинами пов`язаними із торгівлею людьми Національної поліції України, ОСОБА_7 , 16.04.2020 перебуваючи на службі, виконуючи доручення у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до ЄРДР за №0000031 від 20.02.2020, знаходився за адресою: м.Київ, вул. Оболонська, 39.
16.04.2020 приблизно о 22 год. 00 хв. під час виконання службових обов`язків, діючи за дорученням, перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_3 , ОСОБА_7 разом із працівниками поліції ОСОБА_8 та ОСОБА_9 одягненими в цивільний одяг та розміщеними на ньому спеціальними жетонами працівника поліції на видному місці, супроводжували запрошених для надання пояснень ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 до службового автомобіля.
Коли, ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 підійшли до автомобіля, у двір вказаного будинку зайшов ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому перед цим зателефонувала ОСОБА_10 та повідомила, що її, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 працівники поліції запросили для надання пояснень до приміщення ДБЗПТЛ.
В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень працівникові правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
Реалізуючи свій злочинний умисел, знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_3 , ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що потерпілій є працівником поліції, наблизився до потерпілого ОСОБА_7 та наніс йому удар кулаком в обличчя.
Внаслідок умисних дій ОСОБА_5 , старшому оперуповноваженому в особливо важливих справах Департаменту боротьби зі злочинами пов`язаними із торгівлею людьми Національної поліції України, ОСОБА_7 , згідно висновку експерта №042/1-439-2020 від 17.04.2020, заподіяно тілесне ушкодження, а саме: синець в лівійпідочній ділянці з розповсюдженням на ліву вилицеву ділянку яке відповідно до висновку експерта №042/1-439-2020 від 17.04.2020 відноситься до легкого тілесного ушкодження за критерієм тривалості розладу здоров`я, тим самим заподіявши легкі тілесні ушкодження працівнику правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , своїми діями, які виразилися в умисному заподіянні, працівнику правоохоронного органу легкого тілесного ушкодження у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 345 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 , в судовому засіданні вину в скоєному злочині визнав і підтвердив викладене в обвинувальному акті, та безпосередньо суду показав, що наніс удар потерпілому правою рукою в голову, не розібравшись до кінця в ситуації, оскільки його знайому кудись забирали, а він мав намір її захистити. Зазначив, що коли наносив удар потерпілому бачив на ньому спеціальний жетон поліцейського. У вчиненому щиро розкаявся та розуміє що дана ситуація буде йому уроком на все життя.
Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим своєї вини, а також те, що він не піддає сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності позиції обвинуваченого, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, застосував при дослідженні обставин справи ч.3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши обвинуваченому та іншим учасникам процесу наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням документів, щодо речових доказів та документів, що характеризують особу обвинуваченого.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні ним злочину доведена в повному обсязі і умисні дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування вірно кваліфіковані за ч.2 ст.345 КК України як умисне заподіяння працівнику правоохоронного органу легкого тілесного ушкодження у зв`язку із виконанням цим працівником службових обов`язків.
При призначенні ОСОБА_5 покарання, суд згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії нетяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, є особою молодого віку, знаходиться на військовій службі за призовом.
До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст.66 КК України, суд визнає його щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України в судовому засіданні не встановлено.
За наявності обставин, що пом`якшують покарання, та за відсутності обставин, що обтяжують покарання, враховуючи всі обставини справи, суд вважає за можливе призначити покарання в межах санкції ч.2 ст.345 КК України.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових злочинів, обвинуваченому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки більш м`які види покарань не здатні забезпечити свою виховну функцію, а саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, даним про особу обвинуваченого та встановленим під час розгляду кримінального провадження обставинам, що пом`якшують покарання обвинуваченого.
Підстав для застосування до ОСОБА_5 положень ст.69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.
Враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченого та обставини кримінального правопорушення, що описано вище, суд приходить до висновку, що обвинувачений може стати на шлях виправлення без відбування покарання, а тому вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування основного покарання з випробовуванням.
Цивільний позов по справі не заявлявся.
Питання щодо речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати по справі покласти на обвинуваченого.
Оскільки під час підготовчого провадження, як і в подальшому під час розгляду справи, клопотань про обрання запобіжного заходу обвинуваченому не надходило та такий не застосовувався, відсутні підстави для обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, суд-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 345 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 (один) рік.
У відповідності до ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експерта в сумі 273 (двісті сімдесят три) гривні 80 копійок за проведення судово медичної експертизи.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Подільський районний суд міста Києва, всіма учасниками процесу.
За правилами, встановленими ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового засідання у даному кримінальному провадженні мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя Олександр КІТОВ