Справа № 308/7344/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.02.2022 місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
представника потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді клопотанням прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002572 від 18.07.2013, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, у зв`язку з невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

10.06.2021 до суду надійшло клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002572 від 18.07.2013, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, тобто у зв`язку з невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Внесене клопотання вмотивовано тим, що у провадженні сектору дізнання Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області перебуває кримінальне провадження № 0002572 від 18.07.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Згідно з матеріалами провадження 17.07.2013 до Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області надійшла заява ОСОБА_4 про те, що під час розгляду справи ОСОБА_7 та ОСОБА_8 надали суду в якості доказу своє правоти «Договір співвласників будинку АДРЕСА_1 про уточнення та встановлення порядку користування спільними приміщенням (підвалом, під`їздом, сходовими клітинами, горищем, сараями), спільним двором а також земельною ділянкою, відведеною під городи», датований нібито 05.09.2001, укладений між ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та колишньою власницею квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_10 , згідно з яким за власником кожної з квартир закріплюється по 1/3 частині підсобних приміщень і земельної ділянки. Згідно з висновком № 4389 від 30.03.2011 експерта Львівського науково дослідного інституту судових експертиз, час виготовлення та підписів «Договору співвласників будинку АДРЕСА_1 про уточнення та встановлення порядку користування спільними приміщеннями (підвалом, під`їздом, сходовими клітинами, горищем, сараями), спільним двором, а також земельною ділянкою, відведеною під город» не співпадає з датою підписання, зазначеній у ньому 05.09.2001. Досліджений текст та підписи виготовлено (нанесено на папір) значно пізніше зазначеної дати, але не раніше 2007 року.

Під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження допитано як потерпілого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який показав, що даний документ був поданий у жовтні 2008 року ОСОБА_9 .

У березні відібрано пояснення від ОСОБА_9 , яка пояснила, що договір підписувався ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 у її квартирі.

Також до матеріалів долучено копію нотаріального засвідченого пояснення ОСОБА_10 , яка говорить про існування усної домовленості про користування спільними приміщеннями, наявність договору і не стверджує і не спростовує.

22.01.2018 у провадженні призначено технічну експертизу документа, яка залишилася без виконання.

Крім того, прокурор вказує, що у провадженні декілька разів (26.09.2013, 11.06.2014, 28.09.2018) слідчими приймалося рішення про закриття провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, які в подальшому прокурорами скасовувалися як передчасні.

У зв`язку з набранням чинності змін до КПК України прокурором, на підставі ст. ст. 36, 110, 216, 218 КПК України та п. п. 1, 4 Прикінцевих та Перехідних положень Закону № 2617-VIII від 22.11.2018 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» форму досудового розслідування у даному кримінальному провадженні 25.07.2021 змінено на дізнання, а проведення досудового розслідування доручено підрозділу дізнання Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області.

Як зауважує прокурор, повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення у вказаному кримінальному провадженні особі не оголошувалося, жодна особа у цьому кримінальному провадженні як підозрюваний допитана не була, обвинувальний акт не складено та до суду не направлено, тобто не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Прокурор зазначає, що згідно зі ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 358 КК України, відноситься до проступків, а тому, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, так як подія кримінального правопорушення відбулася не пізніше 2007 року, то з моменту вчинення минуло понад 13 років, наявні всі підстави для закриття кримінального провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у поданому клопотанні.
Представник потерпілого адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні вважає, що подане клопотання прокурора є необґрунтованим та підлягає залишенню без задоволення, оскільки прокурором у клопотанні не вказано жодної дії та органом досудового розслідування не було вжито всіх заходів для встановлення особи винного.
Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника, зауваживши, що особи, які, на його думку, вчинили кримінальне правопорушення, вказані в матеріалах провадження, якими є ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , тобто це група осіб, що підписали договір.

Заслухавши думку прокурора, пояснення потерпілого та його представника, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається, якщо не встановлено особу,яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.
Згідно зі ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 358 КК України відноситься до кримінальних проступків і в приписів силу п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки.
Суд констатує, що закриття кримінального провадження є однією із форм закінчення досудового розслідування. Між тим, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).
Таким чином, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться законність та публічність.

Однією із вимог дотримання засад законності кримінального провадження є те, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень (ч. 2 ст. 9 КПК України).

Відповідно до ст. 25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
У свою чергу, передбачена п. 3-1 ч. 1ст. 284 КПК України можливість закриття кримінального провадження не звільняє слідчого та прокурора від виконання завдань кримінального провадження та виконання обов`язків, визначених загальними засадами.
Як встановлено слідчим суддею, згідно витягом з кримінального провадження № 0002572 до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.07.2013 внесено відомості про кримінальне правопорушення з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 358 КК України на підставі заяви ОСОБА_4 , яка 17.07.2013 надійшла до Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області про те, що під час розгляду справи ОСОБА_7 та ОСОБА_8 надали суду в якості доказу своє правоти «Договір співвласників будинку АДРЕСА_1 про уточнення та встановлення порядку користування спільними приміщенням (підвалом, під`їздом, сходовими клітинами, горищем, сараями), спільним двором а також земельною ділянкою, відведеною під городи», датований нібито 05.09.2001, укладений між ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та колишньою власницею квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_10 , згідно з яким за власником кожної з квартир закріплюється по 1/3 частині підсобних приміщень і земельної ділянки. Згідно з висновком № 4389 від 30.03.2011 експерта Львівського науково дослідного інституту судових експертиз, час виготовлення та підписів «Договору співвласників будинку АДРЕСА_1 про уточнення та встановлення порядку користування спільними приміщеннями (підвалом, під`їздом, сходовими клітинами, горищем, сараями), спільним двором, а також земельною ділянкою, відведеною під город» не співпадає з датою підписання, зазначеній у ньому 05.09.2001. Досліджений текст та підписи виготовлено (нанесено на папір) значно пізніше зазначеної дати, але не раніше 2007 року.

Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснювалося слідчим відділом Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області та у подальшому слідчим відділом Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що органом досудового розслідування неодноразово приймалися рішення про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, які у подальшому було скасовано рішеннями слідчого судді та прокурора.

Зокрема, постановою прокурора від 27.12.2018 року скасовано постанову слідчого від 28.09.2018 про закриття кримінального провадження № 0002572 з тих підстав, що недоліки досудового розслідування, на які вказано ухвалі слідчого судді, якою було скасовано попереднє рішення слідчого про закриття кримінального провадження, в повному обсязі не усунуто, зокрема не вжито жодних заходів для підтвердження факту виїзду ОСОБА_10 за кордон, слідчим не витребувано матеріали цивільної справи № 2п-3525/10 за позовом ОСОБА_4 та рішення суду за вказаним позовом. Крім того, слідчим не надано оцінку тому, що в матеріалах досудового розслідування наявні два висновки експерта № 4389 від 30.03.2011 з абсолютно різними результатами (а.с. 101, 102 матеріалів кримінального провадження № 0002572).

27.12.2018 прокурором в порядку ст. 36 КПК України слідчому надано вказівки, які не виконано (а.с. 104 матеріалів кримінального провадження № 0002572).
11.06.2018 прокурором повторно в порядку ст. 36 КПК України слідчому надано вказівки, в яких зазначено, що під час вивчення матеріалів кримінального провадження встановлено, що слідчим не проведено ряд слідчих дій, спрямованих на з`ясування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженню. У зв`язку з наведеним, з метою повного, всебічного і об`єктивного розслідування у даному кримінальному провадженні, прокурор вимагав провести наступні слідчі (розшукові) та процесуальні дії: у порядку, встановленому КПК України, отримати дозвіл та провести тимчасовий доступ до цивільної справи № 2п-3525/10 (2-1038/11) за позовом ОСОБА_4 та рішення суду за вказаним позовом; подати запит до ЛНДІСЕ щодо надання належним чином завіреної копії висновку експерта № 4389 від 30.03.2011 з наданням інформації про результат експертизи; повторно допитати потерпілого ОСОБА_4 з приводу обставин кримінального правопорушення, зокрема щодо того, де і за яких обставин він отримав примірник/копію висновку експерта № 4389 від 30.03.2011, чи є в нього примірник даного висновку з мокрим підписом експерта та/чи печаткою експертної установи; витребувати від ДПА України інформацію про перетин кордону ОСОБА_10 ; вжити заходів щодо встановлення особи, яка виконала підпис від імені ОСОБА_10 на договорі від 05.09.2001. З цією метою в порядку, визначеному КПК України, отримати в необхідній кількості вільні та експериментальні зразки підпису ОСОБА_10 , долучити до матеріалів кримінального провадження оригінал договору 05.09.2001 та призначити почеркознавчу експертизу її підпису.
Вказані повторні вказівки прокурора також не виконано.
03.07.2019 потерпілий ОСОБА_4 подав слідчому та прокурору заяву, в якій просив врахувати його доводи у заяві та надати правову оцінку (належну кваліфікацію) діям ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які на думку потерпілого, використовують підроблений договір у різних державних органах (а.с. 109-111 матеріалів кримінального провадження № 0002572).
24.07.2020 постановою прокурора на підставі ст. ст. 36, 110, 216, 218 КПК України, п. п. 1, 4 Прикінцевих та Перехідних положень Закону № 2617-VIII від 22.11.2018 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» змінено форму досудового розслідування у даному кримінальному провадженні на дізнання, проведення досудового розслідування доручено підрозділу дізнання Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області (а.с. 125 матеріалів кримінального провадження № 0002572).

10.06.2021 до суду скеровано дане клопотання прокурора про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002572 від 18.07.2013, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Аналізуючи наведені вище процесуальні норми, суд зазначає, що для закриття кримінального провадження на підставі п. 3-1 ч.1 ст. 284 КПК України необхідна наявність одночасно двох обставин, а саме: закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності (ст. 49 КК України) та неможливість досудового слідства встановити особу, яка вчинила кримінальне правопорушення. При цьому, не можливість встановлення особи, повинно бути доведено доказами, які б давали суду можливість дійти до висновку, що органами досудового розслідування було вжито всіх можливих заходів для встановлення особи.
Отже, під час розгляду клопотання встановлено, що орган досудового розслідування формально поставився до проведення досудового розслідування, не вжив усіх передбачених процесуальним законом заходів для встановлення осіб причетних до кримінального правопорушення та встановлення обставин його скоєння, тобто не виконав в повній мірі завдання кримінального провадження. В свою чергу, прокурор звертаючись до суду залишив наведені обставини поза увагою, як і не вжив належних заходів процесуального керівництва у даному провадженні, в межах наданої компетенції та повноважень, згідно зі ст. 36 КПК України, спрямованих на виконання завдань кримінального провадження.
Поза увагою прокурора залишилось і те, що зміст клопотання та аналіз долучених до нього матеріалів свідчить про те, що орган досудового розслідування володіє даними стосовно особи, яка могла вчинити наведене у клопотанні кримінальне правопорушення. Натомість, матеріали клопотання не містять належних і переконливих доказів того, що органом досудового розслідування та прокурором вжито усі передбачені процесуальним законом засоби та способи, спрямовані на перевірку даних про причетність ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до кримінального правопорушення, про що вказує потерпілий.
На думку суду, у даному випадку закриття кримінального провадження, за відсутності даних про вжиття усіх передбачених законом засобів для виконання завдань кримінального провадження органом досудового розслідування та прокурором, суперечитиме засадам та завданням кримінального провадження.
Враховуючи наведене, суд вважає, що органом досудового розслідування не вжито достатніх і належних заходів для встановлення особи, причетної до вчинення кримінального правопорушення, а тому є передчасним твердження про те, що у кримінальному провадженні не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, з огляду на що клопотання прокурора про закриття кримінального провадження задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 284, 369-372, 376 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002572 від 18.07.2013, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, у зв`язку з невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом семи днів з дня її оголошення.
Визначити час проголошення повного тексту ухвали 21 лютого 2022 року о 15 год. 50 хв.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1