УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2021 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві

клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ :

Адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , 27 вересня 2021 року, звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням в порядку ст. 174 КПК України про скасування арешту майна, накладеного постановою слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_5 від 22 серпня 2012 року у справі №50-6217 на земельну ділянку з кадастровим номером :90:452:0083, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Клопотання обґрунтовує тим, що 24 грудня 2009 року Київська міська рада своїм рішенням №1215/3284 передала ОСОБА_6 (після зміни прізвища « ОСОБА_3 ») у приватну власність земельну ділянку з кадастровим номером :90:452:0083, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Як стало відомо пізніше, постановою слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_5 від 22 серпня 2012 року у справі №50-6217 було накладено арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :90:452:0083, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, в клопотанні зазначено, що слідчим відділом Прокуратури м. Києва здійснювалось досудове розслідування у кримінальній справі №50-6217. В подальшому, вказані матеріали кримінальної справи були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000031 від 27 листопада 2012 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 364, ч.4 ст. 190, ч.1 ст. 362, ч.5 ст.27, ч.4 ст. 190, ч.5 ст. 27, ч.2 ст. 233, ч.2 ст. 364, ч.3 ст. 289, ч.1 ст. 367, ч.5 ст. 27, ч.3 ст. 362, ч.5 ст. 191, ч.2 ст. 367 КК України.

Вказує, що на даний час потреба у вказаному арешті майна, який накладено ще у 2012 році, відпала, оскільки подальше втручання держави внаслідок накладення арешту на земельну ділянку порушує право ОСОБА_3 на володіння і користування нею, також вона не має ніякого відношення до вказаного кримінального провадження, не може бути речовим доказом в кримінальному провадженні.

В судовому засіданні представник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 клопотання про скасування арешту майна підтримав, просив його задовольнити у повному обсязі, з наведених у ньому підстав.

Уповноважений слідчий СУ ГУНП у м. Києві, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000031 від 27 листопада 2012 року, будучи належним чином повідомленим про дату, час, місце розгляду клопотання про скасування арешту майна, в судове засідання не з`явився, що не є перешкодою для його розгляду у відсутності слідчого.

Слідчий суддя, заслухавши доводи представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 , вивчивши клопотання про скасування арешту майна та дослідивши долучені до нього документи, приходить до наступного висновку.

Так, у судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом Прокуратури м. Києва здійснювалось досудове розслідування у кримінальній справі №50-6217, яка після набрання законної сили КПК України 2012 року, перереєстровані у об`єднане кримінальне провадження №0000031 від 27 листопада 2012 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 364, ч.4 ст. 190, ч.1 ст. 362, ч.5 ст.27, ч.4 ст. 190, ч.5 ст. 27, ч.2 ст. 233, ч.2 ст. 364, ч.3 ст. 289, ч.1 ст. 367, ч.5 ст. 27, ч.3 ст. 362, ч.5 ст. 191, ч.2 ст. 367 КК України.

В рамках досудового розслідування кримінальної справи №50-6217, постановою слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_5 від 22 серпня 2012 року у справі №50-6217 було накладено арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :90:452:0083, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

На момент звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, досудове розслідування кримінального провадження №0000031, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 листопада 2012 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 364, ч.4 ст. 190, ч.1 ст. 362, ч.5 ст.27, ч.4 ст. 190, ч.5 ст. 27, ч.2 ст. 233 , ч.2 ст. 364, ч.3 ст. 289, ч.1 ст. 367, ч.5 ст. 27, ч.3 ст. 362, ч.5 ст. 191, ч.2 ст. 367 КК України триває та здійснюється СУ ГУНП у м. Києві , за правилами, передбаченими КПК України 2012 року, а тому слідчий суддя,враховуючи, що нормами КПК України в редакції 1960 року не було визначено порядку скасування арешту майна за ініціативою осіб які не були учасниками кримінального провадження, але є власниками або володільцями арештованого майна, з метою забезпечення прав володільця (користувача) майна, у відповідності до принципу правової визначеності, вважає за необхідне розглянути подане клопотання за правилами, передбаченими КПК України 2012 року.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Згідно із ст.1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та ЛьонротпротиШвеції», пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», п. 50, Series А N 98).

Статтею 28 КПК України, якою регламентовано одну із загальних засад кримінального провадження розумні строки, визначено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки.

Враховуючи, що досудове розслідування даного кримінального провадження за правилами, передбаченими КПК України 2012 року, здійснюється з 27 листопада 2012 року, питання про арешт майна вирішено постановою слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_5 від 22 серпня 2012 року, беручи до уваги, щоОСОБА_3 протягом тривалого часу (більше ніж 10 років) здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні не висунуто підозри, він не має жодного статусу у кримінальному провадженні , слідчий суддя приходить до висновку, що у подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :90:452:0083, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , відпала потреба, у зв`язку з чим арешт, накладений постановою слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_5 від 22 серпня 2012 року у справі №50-6217 на зазначену земельну ділянку підлягає скасуванню, а клопотання представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 - задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170, 173, 174, 309, 376, 532 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ :

Клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту майна - задовольнити.

Скасувати арешт майна, накладений постановою слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_5 від 22 серпня 2012 року у справі №50-6217 на земельну ділянку з кадастровим номером :90:452:0083, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1