ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 642/7675/21 Головуючий 1ї інстанції: ОСОБА_1
Апеляційне провадження № 11сс/818/250/22 Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 19 листопада 2021 року, якою відмовлено у задоволені скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Харкові) ТУ ДБР у м. Полтаві ОСОБА_7 від 18.10.2021 року про закриття кримінального провадження № 0000176 від 28.02.2017 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 19 листопада 2021 року відмовлено у задоволені скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Харкові) ТУ ДБР у м. Полтаві ОСОБА_7 від 18.10.2021 року про закриття кримінального провадження № 0000176 від 28.02.2017 року.
ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якоюскасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Харкові) ТУ ДБР у м. Полтаві ОСОБА_7 від 18.10.2021 року про закриття кримінального провадження № 0000176 від 28.02.2017 року.

В обґрунтування скарги ОСОБА_6 посилається на те, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою та такою, що не відповідає фактичним обставинам справи.
Зазначає, що слідчий закрив кримінальне провадження безпідставно без проведення будь-якої слідчої дії які направлені на встановлення об`єктивного та неупередженого досудового розслідування. Так, слідчий не допитав його у якості потерпілого або заявника, а також у кримінальному провадженні неоднократно вже ухвалювались слідчим постанови про закриття кримінального провадження, однак ухвалами слідчих суддів від 22.08.2017, 13.03.2018, 29.10.2018, 09.07.2019, 07.11.2019, 22.06.2020 року такі постанови були скасовані та після скасування жодних слідчих дій у кримінальному провадженні не відбувалось.

Прокурор до початку судового розгляду подав до апеляційного суду заяву в якій просить провести судовий розгляд без його участі та просить відмовити у задоволені апеляційної скарги.

ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просив провести судовий розгляд без його участі.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405, ч.2 ст. 422 КПК України, колегія суддів вважає за можливим проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді за відсутності прокурора у кримінальному провадженні та скаржника ОСОБА_6 , оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали судового провадження та матеріали кримінального провадження, а також обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає її такою, що підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Як вбачається із матеріалів судового провадження та кримінальної справи у провадженні Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Харків) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві знаходяться матеріали кримінального провадження № 0000176 від 28.02.2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 396, ч. 3 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України.
У кримінальному провадженні № 0000176 від 28.02.2017 року слідчим неодноразово ухвалювались постанови про закриття кримінального провадження, які в подальшому скасовувалися ухвалами слідчих суддів від 22.08.2017, 13.03.2018, 29.10.2018, 09.07.2019, 07.11.2019, 27.03.2020, які в подальшому були скасовані ухвалами слідчих суддів.
18.10.2021 року старшим слідчим Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харків) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_7 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000176 від 28.02.2017 року на підставі п.2 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Відмовляючи у задоволені скарги ОСОБА_6 слідчий суддя виходив з того, що у даному кримінальному провадженні органом досудового розслідування ужито вичерпний перелік заходів, органом досудового розслідування дотриманий визначений порядок та вжито передбачених заходів для встановлення істини по справі, результати яких дали змогу надати належну правову оцінку щодо відсутності ознак складу кримінальних правопорушень у діях конкретних осіб..

З таким висновком слідчого судді колегія суддів погодитись не може, з наступних підстав.
Статтею 55 Конституції України гарантовано кожному право на оскарження до суду будь-яких рішень, дій чи бездіяльності органів влади, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до положень ч.2 ст.9 КПК України під час кримінального провадження слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законного та неупередженого рішення.

Закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосується цього провадження у сукупності.

Крім того, постанова слідчого про закриття кримінального провадження згідно з положеннями ст.110КПК України має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи.

Під слідчою (розшуковою) дією, відповідно до вимог, зазначених в ст. 223 КПК України, слід розуміти передбачений Кримінальним процесуальним кодексом захід, який застосовується компетентними особами для збирання, дослідження, оцінки та використання доказів під час конкретного кримінального провадження. Вони мають пізнавальний і водночас процесуальний характер та розшукову спрямованість, сутність якої полягає у намаганні процесуальної особи розшукати й належним чином зафіксувати у відповідних процесуальних джерелах фактичні дані, що мають значення для кримінального провадження. Не менш важливою метою слідчих (розшукових) дій є перевірка раніше отриманих у кримінальному провадженні доказів або інших встановлених фактів.

Дізнання чи досудове слідство в усякому разі визнаються однобічними і неповними, в разі, якщо не були допитані певні особи, не були витребувані і досліджені документи, речові та інші докази для підтвердження чи спростування обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення справи або, якщо необхідність дослідження тієї чи іншої обставини випливає з нових даних, встановлених при розгляді справи в суді .

При цьому слід врахувати, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню (частина перша статті 84 КПК). Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (частина друга статті 84 КПК).

Чинним КПК України встановлений процесуальний порядок, форма, та певна послідовність дій при прийнятті кримінальних процесуальних рішень і здійснення кримінальних процесуальних дій.

При цьому законодавцем у ст. 91 КПК України викладено перелік обставин, що відносяться до предмета доказування у кримінальному провадженні, як сукупності фактів і обставин об`єктивної дійсності, що мають матеріально-правове, цивільно-правове, кримінальне процесуальне значення та є необхідними і достатніми фактичними обставинами для вирішення кримінального провадження по суті. Аналіз змісту зазначеної статті вказує на те, що в ній йдеться про обставини, які вказують на наявність або відсутність у досліджуваному діянні складу злочину, що впливають на визначення міри покарання чи звільнення від кримінальної відповідальності або є підставами для закриття кримінального провадження.

Після виконання вимог ст. 91 КПК України щодо встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, досудове розслідування визнається закінченим, тобто, якщо немає необхідності у проведенні ще будь-яких слідчих (розшукових) дій або негласних слідчих (розшукових) дій, спрямованих на збирання, перевірку та оцінку доказів, коли жодна з версій, які виникли, не залишилась неперевіреною.

Однією з форм закінчення досудового розслідування, зокрема, є закриття кримінального провадження. Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Разом з тим, колегія суддів бере до уваги, що слідчий, відповідно вимог ч.5 ст.40 КПК України, здійснюючи свої повноваження, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється, а положення глави 19 КПК України, визначають форму та регламентують порядок проведення досудового слідства і не встановлюють переліку процесуальних та слідчих дій, які обов`язково належить здійснити під час досудового розслідування для його закінчення, але, вони повинні бути достатніми для прийняття вмотивованого рішення, яке буде відповідати вимогам ст. ст. 110 та 284 КПК України.

Ааналізуючи зміст матеріалів кримінального провадження № 0000176 від 28.02.2017.

Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22.08.2018 року звернуто увагу на такі недоліки досудового розслідування, що «слідчим не вчинено жодних слідчих (розшукових), процесуальних дій щодо перевірки заяви про вчинення кримінального правопорушення, зокрема, не допитаний заявник, також, слідчий прийшов до висновку про відсутність складу кримінального правопорушення, однак в постанові не наведено обґрунтування відсутності складу кримінального правопорушення, з відповідним аналізом усіх елементів складу злочинів та мотивацією з посиланням на докази, зібраними в ході досудового розслідування, не проведені інші слідчі (розшукові) дії, спрямовані на всебічне, повне й неупереджене дослідження всіх обставин кримінального провадження».
У зв`язку з цим була задоволена скарга ОСОБА_6 та скасована у кримінальному провадженні постанова слідчого про закриття кримінального провадження від 30.06.2017 року, оскільки постанова слідчого не відповідала вимогам закону, оскільки вона постановлена без всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження.
В подальшому ухвалами слідчих суддів Червонозаводського районного суду м.Харкова від 13.03.2018 (арк.крим.пров. 93-94), 29.10.2018 року(арк.крим.пров. 107), Октябрьського районного суду м.Полтави від 22.06.2020 року (арк.крим.пров. 141) постанови слідчого про закриття кримінального провадження були скасовані у зв`язку з тим, що слідчим не враховані висновки слідчих суддів у кримінальному провадженні та не вжито заходів до усунення порушень КПК України.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що після скасування постанови слідчого від 27.03.2020 року про закриття кримінального провадження слідчим не проведено жодної процесуальної дії.
Зміст постанови слідчого ТУ ДБР, розташованого в м. Полтаві від 18.10.2021 року ідентичний раніше ухваленим слідчими постановам про закриття даного кримінального провадження.
Крім того, аналізуючи зміст матеріалів кримінального провадження 0000176 від 28.02.2017року вбачається, що відомості до ЄРДР були внесені за ч.1 ст.396, ч.3 ст.364, ч.2 ст.366 КК України.

Як вбачається зі змісту постанови слідчого від 18.10.2021 року про закриття кримінального провадження слідчим не надано оцінки щодо проведеного досудового розслідування за ч.1 ст.396, ч.3 ст.364, ч.2 ст.366 КК України, а саме не зазначено наявності або відсутності об`єктивної та суб`єктивної сторони кримінальних правопорушень та інших ознак складу цих злочинів в цілому та по кожному окремо, за якими було внесено відомості до ЄРДР.

Отже, приймаючи рішення прозакриття кримінального провадження, слідчий не вжив передбачених чинним КПК України процесуальних заходів для повного, всебічного та об`єктивного розслідування обставин кримінального провадження.
Таким чином, колегія суддів зазначає, що з матеріалів кримінального провадження наданих на огляд апеляційному суду вбачається, що слідчий формально підійшов до проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню та прийняв рішення, яке належним чином не мотивував та не навів достатніх підстав для його прийняття.

А тому, в даному випадку погодитись з обґрунтованістю висновків слідчого про наявність підстав для закриття даного кримінального провадження не можна, оскільки, слідчий не вжив всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин зазначених в заявах про скоєння кримінальних правопорушень, внаслідок чого, прийняв передчасне рішення щодо закриття кримінального провадження.

При цьому, колегія суддів враховує, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, відповідно до вимог ч.5 ст.40 КПК України, а тому, апеляційний суд не визначає конкретного обсягу процесуальних дій, необхідних слідчому для прийняття рішення про закриття кримінального провадження, яке б відповідало вимогам, вказаним в ст.110 КПК України внаслідок дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Зазначені обставини вказують на те, що органом досудового розслідування не в повному обсязі виконані вимоги кримінального процесуального закону, досудове розслідування проведене неповно, що обумовлювало необхідність задоволення скарги слідчим суддею та скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження як такої, що прийнята передчасно.

З огляду на викладене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про скасування постанови слідчого та направленню матеріалів кримінального провадження прокурору відповідно до ч.2 ст.36 КПК України, для організації подальшого розслідування.

Керуючись ст.ст. 284,285, 392,393, 404, 405, 407, 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 19 листопада 2021 року скасувати.

Скаргу ОСОБА_6 на постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Харкові) ТУ ДБР у м. Полтаві ОСОБА_7 від 18.10.2021 року про закриття кримінального провадження - задовольнити.

Постанову слідчого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Харкові) ТУ ДБР у м. Полтаві ОСОБА_7 від 18.10.2021 року про закриття кримінального провадження № 0000176 від 28.02.2017 року - скасувати.

Матеріали кримінального провадження № 0000176 від 28.02.2017 року направити прокурору для організації досудового розслідування.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: