УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2021 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000357 від 20.10.2021 року відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Степанівка Березівського району Одеської області, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, працюючого на посаді начальника ВП № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

1.Фактичні обставини даного кримінального провадження та обґрунтування стороною обвинувачення клопотання про застосування запобіжного заходу.
Як вбачається з клопотання, досудовим розслідуванням установлено, що наказом начальника ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 від 27.10.2021 за № 1728 о/с, на полковника поліції ОСОБА_5 покладено тимчасове виконання обов`язків за посадою начальника ВП № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області.
У подальшому, наказом начальника ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 від 19.11.2021 за № 1906 о/с, полковника поліції ОСОБА_5 призначено на посаду начальника ВП № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області.
Згідно з приміткою до статті 364 КК України, службовими особами у статтях 364, 368, 368-2, 369 КК України є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом, а тому ОСОБА_5 , будучи виконуючим обов`язки начальника ВП № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області, є службовою особою.
Згідно зі статтею 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» на ОСОБА_5 поширюються положення вказаного закону, тобто він є працівником правоохоронного органу та відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України на нього покладено обов`язки діяти лише в межах повноважень та способом, які передбачені Конституцією України та Законами України. ОСОБА_5 також є суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення, передбаченим статтею 3 Закону України «Про запобігання корупції» № 1700-VII від 14.10.2014.
У своїй діяльності ОСОБА_5 , як поліцейський, керується Конституцією України, Кримінальним і Кримінальним процесуальним кодексами України, Законами України «Про Національну поліцію», іншими законодавчими актами України, нормативно-правовими актами МВС України та НП України.
Так, відповідно до пункту 2 статті 18 Закону України «Про національну поліцію», ОСОБА_5 , як поліцейський зобов`язаний професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про національну поліцію», одним із основних завдань органів поліції є протидія злочинності.
Відповідно до пунктів 1, 2, 3, 9 статті 23 Закону України «Про національну поліцію», ОСОБА_5 , будучи працівником правоохоронного органу, здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення.
Досудовим розслідуванням виконувач обов`язків начальника ВП № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні злочинного діяння, яке дискредитує його, як працівника правоохоронного органу, та набуло негативного суспільного резонансу на території Одеської області, за наступних обставин.
Установлено, що у провадженні дізнавачів ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження №0000136 від 17.04.2021 за ч. 1 ст. 358 КК України, розпочате на підставі заяви ОСОБА_8 щодо неправомірних дій її батька ОСОБА_9 , який нібито підробив документи з переоформлення належної останній спецтехніки (комбайн).
Достовірно знаючи про наявність вказаного кримінального провадження, ОСОБА_9 , будучи юридично необізнаним, звернувся по правову допомогу до колишнього співробітника МВС України - ОСОБА_10 .
Під час зустрічі 02.11.2021 на ділянці Миколаївської дороги при виїзді з смт. Доброслав в бік с. Візірка, Одеської області, яка відбулась між ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , останній підтвердив факт наявності вказаного кримінального провадження та, діючи з метою особистого збагачення, повідомив ОСОБА_10 , про можливість прийняття рішення про закриття вказаного кримінального провадження.
За вчинення вищевказаних дій ОСОБА_5 висунув вимогу щодо передачі йому неправомірної вигоди у сумі 4 000 доларів США, при цьому погрожуючи притягненням до кримінальної відповідальності ОСОБА_9 у разі відмови передати грошові кошти.
У подальшому, 19.11.2021 близько 18:00 години, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати злочинний умисел, направлений на отримання неправомірної вигоди, у ході зустрічі на узбіччі ґрунтової дороги по вул. Новомиколаївська дорога, в м. Одесі, поблизу повороту на с. Олександрівка, Лиманського району, Одеської області, одержав від ОСОБА_10 неправомірну вигоду у розмірі 4 000 доларів США, що станом на 19.11.2021, згідно офіційного курсу НБУ, складає 105 760 (сто п`ять тисяч сімсот шістдесят гривень) за закриття кримінального провадження №0000136 від 17.04.2021 за ч. 1 ст. 358 КК України.
Після одержання неправомірної вигоди ОСОБА_5 затримано працівниками правоохоронних органів.
Сторона обвинувачення звертається з клопотанням, обґрунтовуючи його тим, що відповідно до ст. 184 КПК України, встановлено наявність ряду ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме:
- переховуватися від органів розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України) - підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, у зв`язку з чим з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування (наприклад на тимчасово окупованих територіях), а з урахуванням того, що Одеська область, межує з Республікою Молдова та не визнаною республікою Придністров`я в разі не застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не перебуваючи під посиленим контролем, з урахуванням тяжкості кримінальної відповідальності, яка йому загрожує за вчинення кримінального правопорушення, є реальні ризики того, що підозрюваний ОСОБА_5 може здійснювати спроби переховуватися від органу досудового розслідування та суду, у тому числі на території іншої держави, користуючись зв`язками у системі правоохоронних органів, у тому числі серед працівників Державної прикордонної служби України, Держмитслужби України, з якими часто перетинається із врахуванням специфіки власної роботи, та може виїхати за межі України;
- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п.п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України). За рахунок займаної посади та міцних зв`язків у робочому середовищі ОСОБА_5 може знищити або спотворити відомості, що мають істотне значення для кримінального провадження.
- незаконно впливати на свідків у даному кримінальному проваджені, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України) незаконно впливати на заявника та свідків, в тому числі понятих з метою уникнення від відбуття покарання у випадку винесення судом обвинувального вироку. За рахунок займаної посади та реалізації своїх повноважень ОСОБА_5 маючи значний досвід роботи в правоохоронних органах Одещини, може використовувати здобутий досвід за для впливу на свідків, у тому числі з числа свідків, які ще допитані у вищевказаному провадженні та які установлюються слідством. При цьому, ОСОБА_5 може незаконно впливати на прямих свідків, з метою уникнення кримінальної відповідальності має можливість і може залякувати вказаних свідків, схиляти їх до дачі неправдивих показань.
- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України) у випадку обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, підозрюваний ОСОБА_5 , який на теперішній час не відсторонений та не звільнений із займаної посади, може продовжити вчиняти кримінальне правопорушення у якому він підозрюється, а саме: надалі вимагати та одержувати неправомірну вигоду від осіб, шляхом використання службового становища або вчинити інший злочин пов`язаний з його службовою діяльністю.
2.Позиції учасників судового засідання.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав у повному обсязі та просив задовольнити.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, вказавши, що підозра необґрунтована, ризики, вказані у клопотанні, не підтверджені доказами, просила звернути увагу на чисельні порушення як норм кримінального процесуального законодавства, так і прав підозрюваного із самого початку затримання. Крім того, підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, на підтвердження чого захисник долучила характеризуючи матеріали, зокрема, свідоцтва про народження дітей, характеристику з місця проживання, свідоцтво про шлюб. У зв`язку з чим, захисник просила відмовити у задоволенні клопотання, як такого, що є незаконним та необґрунтованим.

Підозрюваний в судовому засіданні пояснень з приводу підозри відносно нього відмовився надавати, зазначив, що була провокація, просив відмовити у задоволенні клопотання та підтримав думку захисника.

3. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
4. Висновки слідчого судді.
Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.
4.1. Обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Згідно матеріалів поданого клопотання, 20.11.2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, за кваліфікуючими ознаками: одержання службовою особою неправомірної вигоди, а так само прохання надати таку вигоду для себе чи третьої особи за вчинення чи не вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає неправомірну вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, яка займає відповідальне становище, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.
Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, підтверджується: протоколами допиту свідка ОСОБА_10 від 20.10.2021 року, від 16.11.2021 року, від 20.11.2021 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 19.11.2021 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 19.11.2021 року, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 19.11.2021 року, та іншими матеріалами клопотання в сукупності.

Слідчий суддя зазначає, що нормами чинного КПК України не закріплено поняття обґрунтованості пред`явленої підозри, в зв`язку з чим, при вирішенні такого питання слід звертатися до практики ЄСПЛ, оскільки кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України).
Так, стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey).
Зважаючи на дані, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах, а також приймаючи до уваги вищевказані рішення ЄСПЛ, слідчий суддя вважає доведеним у судовому засіданні наявність обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі долучених до клопотання доказів, вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінальних правопорушень.

В частині доводів сторони захисту щодо необґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, слідчий суддя зазначає, що вказані доводи є передчасними, оскільки на теперішній час здійснюється досудове розслідування зазначеного кримінального провадження, проводяться слідчі та інші процесуальні дії для встановлення обставин події, проте зібрані на даний час по кримінальному провадженню докази є достатніми для висновку поза розумним сумнівом про наявність на теперішній час обґрунтованої підозри щодо причетності ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

4.2. Обставини, які свідчать про наявність/відсутність в рамках даного кримінального провадження ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
У клопотанні сторона обвинувачення вказує на ризики: переховування від органів досудового розслідування та суду; знищення, приховування або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на свідків; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, в якому підозрюється.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови достатньої їх ймовірності.
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Санкція статті відносить інкриміноване кримінальне правопорушення до тяжкого і передбачає покарання у виді позбавлення волі від п`яти до десяти років. Отже, очікування можливого суворого вироку може мати значення. При чому ризик втечі повинен оцінюватися у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні зв`язки, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності (рішення у справі «Becciev v. Moldova», п. 58).
Слідчий суддя враховує обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, беручи до уваги те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного, корисливого злочину, яке поєднане з одержанням неправомірної вигоди, з використанням службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, його суспільно-небезпечний характер, який підриває авторитет правоохоронних органів, у зв`язку з чим, існує ризик існує ризик можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.
Слідчий суддя враховує також, що в рамках даного кримінального провадження наявні особи свідків, на показання яких сторона обвинувачення на теперішній час посилається в обґрунтування існування в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Ризик незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні існує, оскільки є достатні підстави вважати, що підозрюваний може на них впливати, з метою схилити їх не давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування та/або змінити свої показання у подальшому в суді, для уникнення або мінімізації можливої кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину.
Наведені обставини свідчать про існування ризику вчинення підозрюваним ОСОБА_5 дій, направлених на незаконний вплив на свідків у вказаному кримінальному провадженні, зокрема, на діючих працівників ВП № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області, враховуючи наявність достатніх підстав вважати, що перебування у статусі підозрюваного може викликати у ОСОБА_5 активні дії щодо впливу на свідків, з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки жоден зі свідків безпосередньо судом допитаний не був, а показання, що надавалися на досудовому розслідуванні, не можуть лягти в обґрунтуванні судових рішень, зважаючи на положення ч. 4 ст. 95 КПК України, враховуючи положення ч. 4 ст. 95 КПК України, згідно яких суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.
Більш того, ОСОБА_5 є працівником правоохоронного органу, тому використовуючи власні усталені зв`язки із іншими особами правоохоронних органів та інших органів державної влади, він може використовувати їх для впливу на свідків. Більш того, сформовані під час спільної праці дружні, приятельські стосунки, або відносини, які випливають із почуття поваги та авторитету, мають зазвичай тривалий характер і формують сталі соціальні зв`язки.
В обґрунтування ризику знищення, приховання або спотворення речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, сторона обвинувачення посилається на ту обставину, що за рахунок займаної посади та міцних зв`язків у робочому середовищі, ОСОБА_5 може знищити або спотворити відомості, що мають істотне значення для кримінального провадження.
Слідчий суддя зазначає, що дійсно ОСОБА_5 займає посаду начальника ВП № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області, що надає йому доступ до службових кабінетів, відповідної документації, та електронних носіїв інформації, які в свою чергу, можуть містити відповідну доказову інформацію в рамках такого кримінального провадження, зокрема, матеріалів кримінального провадження №0000136 від 17.04.2021 року.
Разом з тим, ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси підозрюваного ОСОБА_5 було відсторонено від займаної посади начальника ВП № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області, у зв`язку з чим, вказаний ризик на даний час відсутній.
В частині посилання сторони обвинувачення на існування в рамках кримінального провадження ризиків, передбачених п. 4, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя зазначає, що з огляду на відсутність належного обґрунтування та аргументування стороною обвинувачення існування ризиків можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення та продовження кримінального правопорушення, в якому підозрюється, слідчий суддя, з огляду на ту обставину, що підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався та на даний час не притягується, приходить до переконання про формальність посилання сторони обвинувачення на існування таких ризиків та про їх фактичну відсутність.
4.3. Вирішення питання щодо можливості застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу.
Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
У п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України» зазначено: «Тримання особи під вартою буде свавільним, оскільки національні суди не обґрунтували необхідність такого тримання і не було розглянуто можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу», про це ж вказується у п. 29 рішення Європейського суду з прав людини від 11.10.2010 року по справі «Хайреддінов проти України».

При цьому на користь звільнення свідчать відсутність судимостей, наявність постійного місця проживання, роботи, усталений спосіб життя, наявність утриманців, відсутність спроб ухилитися від правосуддя (Справа Європейського суду з прав людини «Пунцельт проти Чехії»).

Так, сторона обвинувачення, попри встановлені в судовому засіданні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, всупереч п. 6 ч. 1 ст. 184 КПК України, жодним чином не обґрунтовує неможливість запобігання таким ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце реєстрації та проживання, одружений, має на утриманні двох дітей, позитивно характеризується за місцем проживання, відповідно до наданих захисником в судовому засіданні характеризуючих матеріалів, що вказує на можливість запобігання встановленим ризикам, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, зокрема, у вигляді цілодобового домашнього арешту.
При цьому, слідчим суддею враховується, що відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
В свою чергу відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 Конвенції.
Враховуючи характеризуючи дані підозрюваного та встановлені в судовому засіданні обставини, слідчий суддя приходить до переконання, що відносно підозрюваного ОСОБА_5 слід застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, оскільки вказаний запобіжний захід є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та в повній мірі здатний запобігти встановленому в судовому засіданні ризиків.
Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000357 від 20.10.2021 року відмовити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 20.01.2022 року, в межах строку досудового розслідування, із забороною цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 .
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 строком до 20.01.2022 року, в межах строку досудового розслідування, наступні обов`язки:
- прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду на визначений ними час;
- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні з приводу обставин кримінального правопорушення;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Копію ухвали про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1