Справа № 463/3633/21
провадження 1-кс/462/1963/21
У Х В А Л А

01 листопада 2021 року суддя Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Львові заяву ОСОБА_3 про відвід всьому складу Залізничного районного суду м. Львова, в тому числі слідчій судді ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в :

29 жовтня 2021 року ОСОБА_3 подала до суду заяву про відвід всьому складу Залізничного районного суду м. Львова, в тому числі слідчому судді ОСОБА_4 , яку мотивує тим, що в неї є сумніви в прийнятті справедливого, об`єктивного, обґрунтованого і законного рішення слідчим суддею за результатами розгляду скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_5 про відмову у визнанні потерпілою від 04.02.2020 року. Вважає, що під час здійснення розподілу справи мало місце втручання в систему авторозподілу справ між суддями в Залізничному районному суді м. Львова для вибрання потрібного судді ОСОБА_4 , яка підробила більше чотирьох процесуальних рішень з метою ухвалити замовне рішення від 16 лютого 2021 року у підробній справі за номерами: 1й.№2-3317/07, 5й№2-129/11 з трьома відкритими провадженнями за одним позовом ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до ОСОБА_8 та інших про примусове виселення з садиби. Також заявник, зазначає, що суддя ОСОБА_9 вимагала в неї гроші, а саме сплату судового збору за доступ до правосуддя в Личаківському районному суді м. Львова у справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_6 про підтвердження її прав на садибу. Стосовно судді ОСОБА_9 та слідчих ДБР порушено декілька кримінальних справ, проте ні одне з них не виконане. Окрім цього, зазначає, що на суддю ОСОБА_4 за її заявою про злочини також порушено шість кримінальних проваджень, а відтак суддя ОСОБА_4 є залежною від ТУ ДБР. Так як, заявник є потерпілою від правопорушень судді ОСОБА_4 , яка розглянула справу про її примусове виселення з садиби, а відтак у неї є підстави стверджувати про наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості слідчого судді ОСОБА_4 під час розгляду її скарги на постанову слідчого ТУ ДБР у м. Львові про відмову у визнанні потерпілою.

У судове засідання заявник ОСОБА_3 не з`явилася, її неявка не перешкоджає розгляду заяви про відвід по суті.

Суддя ОСОБА_4 не висловила бажання надати пояснення по суті заяви.

Суд, вивчивши матеріали заяви про відвід, прийшов до наступного висновку.

Так, статтею 80 КПК України встановлено, що за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід, за цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Відвід повинен бути вмотивований.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу слідчому судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому ч. 3 ст. 35 цього Кодексу.

Вичерпний перелік підстав для відводу судді визначений ст. 75 КПК України, відповідно до якої суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Статтею ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Відтак суд, який розглядає справу має бути безстороннім і незалежним за ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Розглядаючи питання безсторонності з двох точок зору, Європейський Суд з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначив, що по-перше, йдеться про суб`єктивний підхід, для того щоб спробувати визначити переконання та особисту поведінку конкретного судді у конкретній обстановці. Зокрема, суд не повинен суб`єктивно виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання; особиста безсторонність судді не ставиться під сумнів, аж доки не буде доведено протилежне. По-друге, слід застосувати об`єктивний підхід, метою якого є пересвідчитися, чи надає суд необхідні гарантії, щоб зняти з цього приводу можливість будь-якого правомірного сумніву; крім того, поняття незалежності та об`єктивної безсторонності тісно пов`язані між собою (справи «Пуллар проти Сполученого Королівства» і «Томанн проти Швейцарії», а також «Екедемі Трейдинг ЛТД та інші проти Греції» і «Дактарас проти Литви»). Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.

Разом з тим, заявлений відвід не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу, що передбачені зазначеною нормою КПК України, подана заява фактично зводиться до незгоди заявника з процесуальними рішеннями судді ОСОБА_4 при розгляді іншої справи за її участю, що відповідно до вимог КПК України не є підставами для відводу слідчого судді чи судді.

Будь-які обставини, які б свідчили про заінтересованість чи необ`єктивність слідчого судді ОСОБА_4 , її безсторонність, недопустимість її участі як слідчого судді під час розгляду скарги ОСОБА_10 на постанову слідчого ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_5 про відмову у визнанні потерпілою від 04.02.2020 року, що відповідно до вимог ст. 75, 76 КПК України є підставами для відводу - відсутні.

Відтак, оскільки судом не встановлено та заявником не наведено жодних підстав відводу, передбачених ст. 75, 76 КПК України, суд приходить до переконання, що у задоволенні заяви слід відмовити.

Щодо вимоги заявника про відвід всьому складу Залізничного районного суду м. Львова то відповідно до вимог ст. 82 КПК України відвід може бути заявлено судді, який здійснює судове провадження одноособово або одному чи кільком суддям із складу суду або всьому складу суду, якщо справа розглядається колегією суддів, а відтак відвід усьому складу Залізничного районного суду м. Львова, який не бере участь у розгляді кримінального провадження відповідно до норм чинного КПК України не допускається.

Керуючись ст. 75, 76, 80, 81, 370, 372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

у задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_4 по розгляду справи № 462/3633/21 за скаргою ОСОБА_3 на постанову слідчого ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_5 про відмову у визнанні потерпілою від 04.02.2020 року- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя /підпис/ ОСОБА_1 .

З оригіналом згідно

Суддя ОСОБА_1