Справа № 366/1272/21 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/3748/2021 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Іванківського районного суду Київської області від 09 червня 2021 року, яким затверджено угоду про визнання винуватості від 19 травня 2021 року укладену у кримінальному провадженні № 50000317 від 23.04.2021 року, між прокурором Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури, ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_8 та визнано

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця смт. Поліське, Поліського району, Київської області, раніше не судимого, з вищою освітою, вдівця, працюючого головою правління Красятицького споживчого товариства, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України та призначено йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі. На підставі ст. 75, 76 КК України, звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на один рік з покладенням обов`язків: періодично зявлятися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженими органами з питань пробації, виконувати заходи , передбачені пробаційною програмою. Вироком вирішено питання щодо речових доказів,
В С Т А Н О В И Л А:

За вироком, 22.04.2021 року о 22 годині 22 хвилини на автодорозі між с.Стещина та с. Радинка Вишгородського району Київської області ОСОБА_8 , перебуваючи у салоні службового автомобіля «SubaruImpreza», реєстраційний номер НОМЕР_1 , розуміючи про усвідомлення службовою особою та ним особисто своїх неправомірних дій, продемонстрував та в подальшому, відкрито поклав на заднє сидіння службового автомобіля грошові кошти у сумі 1000 гривень, купюрами номіналом по 200 гривень, тим самим своїми умисними та протиправними діями надав інспектору СРПП Відділення полції № 1 Вишгородського РУП ГУНП у Київській області, ОСОБА_9 та поліцейському Відділу поліції № 1 Вишгородського РУП ГУНП у Київській області ОСОБА_10 неправомірну вигоду за не оформлення відносно нього адміністративного протоколу за фактом керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч. 6 ст. 121 КУпАП, тим самим надав неправомірну вигоду службовим особам, за вчинення в його інтересах дій з використанням наданого їм службового становища.
У даному кримінальному провадженні 19 травня 2021 року між прокурором Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_8 укладено угоду про визнання винуватості за правилами ст. ст. 468, 469, 472 КПК України.

Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості прокурор та підозрюваний дійшли згоди щодо формулювання підозри і кваліфікації дій за ч.1 ст. 369 КК України.
За угодою про визнання винуватості підозрюваний ОСОБА_8 повністю визнав свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні (злочині) і зобов`язався: беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.
Сторони угоди про визнання винуватості також погодились на призначення покарання підозрюваному ОСОБА_8 за ч.1 ст. 369 КК України - у виді 2 (двох) років обмеження волі із застосуванням вимог ст. 75 КК України та звільненням ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком на 1 (один) рік. Також сторони узгодили, відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України, покладення на засудженого обов`язків: 1) періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання; 3) не виїжджати за межі України без дозволу уповноваженого органу з питань пробації; 4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Вироком Іванківського районного суду м. Києва від 09 червня 2021 року затверджено угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та підозрюваним ОСОБА_8 та визнано винуватим ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, та призначено йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі. На підставі ст. ст. 75,76 КК України звільнено обвинуваченого від відбування покарання з покладенням певних обов`язків .
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить скасувати вирок суду у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що, підписуючи угоду про визнання винуватості, він вважав що буде призначено найменше покарання у виді штрафу у межах санкції ч. 1 ст.. 369 КК України, однак після ознайомлення з нормами Кримінального кодексу України йому стало зрозуміло що йому призначено покарання хоча і в межах санкції ч. 1 ст. 369 КК України, але не найменше. Крім того, вказує на те, що ні під час досудового слідства, коли укладалась угода про визнання винуватості, ні під час підготовчого судового засідання, коли вирішувалося питання про затвердження вказаної угоди, він не розумів в повній мірі всіх наслідків укладання угоди про визнання винуватості та особливостей виконання покарання у виді обмеження волі зі звільненням від відбування покарання.
Обвинувачений та захисник на апеляційний розгляд не з`явилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином.
Заслухавши доповідь судді,прокурора, який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги,перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Відповідно норм ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладено угоду між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно вимог ст..475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок , яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Як вбачається з матеріалів справи, прокурором до суду подано обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст 369 КК України, разом із угодою про визнання винуватості від 19.05.2021 року. Вказана угода підписана прокурором, підозрюваним та його захисником .
Судом першої інстанції ОСОБА_8 у межах санкції ч.1 ст.369 КК України призначено покарання, яке узгоджене сторонами. Також суд у відповідності до угоди про визнання винуватості застосував норми ст..ст.75,76 КК України.
Як випливає з матеріалів кримінального провадження , угода про визнання винуватості укладена між прокурором та обвинуваченим з участю захисника , у ній міститься визначене сторонами покарання, згода на яке надана і ОСОБА_8 , що підтверджене його підписом.
Під час підготовчого судового засідання головуючим по справі був оголошений текст угоди, у тому числі і узгоджене покарання, сторони підтвердили добровільність укладення угоди і не заперечували проти її затвердження судом.
Доводи апеляційної скарги про те, що такі обставини як погоджене сторонами покарання не є мінімальним відповідно до санкції ч.1 ст.369 КПК України, а обвинувачений не розумів наслідків укладення угоди про визнання винуватості, зокрема, особливостей виконання узгодженого покарання, призначеного із застосуванням сьт.ст.75,76 КК України, можуть бути визнані підставами для скасування судового рішення з призначенням нового розгляду судом першої інстанції, на вимогах закону не ґрунтуються.
Чинним кримінальним процесуальним законом не передбачено при укладенні угоди про визнання винуватості узгоджувати лише мінімальне покарання, передбачене за вчинене законом про кримінальну відповідальність, а факт нерозуміння засудженим особливостей виконання покарання, призначеного вироком у відповідності до угоди про визнання винуватості, не є тією обставиною, яка б ставила під сумнів правильність судового рішення.
Істотних порушень норм кримінального процесуального закону, що можуть за правилами ст.ст.412,415 КПК України слугувати підставами для скасування вироку з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, колегією суддів не встановлено.
За таких обставин вирок є законним.
Керуючись ст.404,405,407,412,415,419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок Іванківського районного суду Київської області від 09 червня 2021 року щодо ОСОБА_8 без зміни.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя: Суддя: Суддя: