Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.08.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретарки судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_6 та її захисника адвоката ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді матеріали контрольного провадження 11-кп/4806/322/21 за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_6 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30. 06. 2021.

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання обвинуваченої ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із застосуванням засобів електронного контролю та задоволено клопотання прокурора й продовжено строк тримання під вартою до 27. 08. 2021, щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Мукачева Закарпатської області, зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , мешканки АДРЕСА_2 , раніше судимої, обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК України.

Із матеріалів контрольного провадження вбачається, що кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 13. 10. 2020 за № 0001092 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК України, знаходиться в провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області.

Відмовляючи у задоволенні клопотання обвинуваченої ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із застосуванням засобів електронного контролю та задовольняючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченій ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд виходив з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованих їй злочинів, а також приймаючи до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченій ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під варту, не відпали і продовжують існувати, що унеможливлює застосування до обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу.

В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_6 просить ухвалу суду від 30. 06. 2021 про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою скасувати та обрати щодо неї запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає про те, що ухвала є незаконною, необґрунтованою, судом першої інстанції не з`ясовано та не наведено переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити її належної процесуальної поведінки, а наявність ризиків,

-2-

передбачених ст. 177 КПК України, в тому числі і переховування від суду, знищення, приховування або спотворення речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на потерпілих, свідків, експерта, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення, є лише припущеннями прокурора та суду, оскільки жоден із цих ризиків на даний час не існує. Окрім того, вказує і на те, що судом першої інстанції не взято до уваги дані про її особу, зокрема її працевлаштованість, відсутність судимості, наявність постійного місця проживання, міцних соціальних зв`язків та малолітнього утриманця. Зазначає, що жодний із ризиків, заявлених прокурором у клопотанні, не доведений, а наявність у неї на утриманні малолітньої дитини у випадку застосування більш м`якого запобіжного заходу буде стимулювати її до виконання процесуальних обов`язків.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченої ОСОБА_6 та її захисника адвоката ОСОБА_7 на підтримання поданої апеляційної скарги, промову прокурора, який вважає ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу безпідставною та необґрунтованою, дослідивши матеріали контрольного провадження, обговоривши доводи сторін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

У відповідності до вимог ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статі 184 цього Кодексу повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Висновок суду першої інстанції про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_6 колегія суддів вважає належним чином вмотивованим, викладені в судовому рішенні судження такими, що ґрунтуються на вимогах закону та узгоджуються зі здобутими доказами та обставинами кримінального провадження.

-3-

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано врахував те, що обставини, які були підставою для обрання обвинуваченій ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не змінились, наведені прокурором ризики не зменшились і продовжують існувати.

Апеляційний суд також погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні ряду кримінальних правопорушень у тому числі тяжких злочинів частина яких вчинена під час іспитового строку визначеного вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 11. 06. 2019, за які їй загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років, була оголошена судом в розшук, ніде не працює, міцних соціальних зв`язків не має, постійного місця проживання не має, раніше судима, тому є обґрунтованими підстави вважати, що інший більш м`який запобіжний захід буде недостатнім для забезпечення запобігання ризиків, передбачених п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Окрім того об`єднане кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 включає в себе десять кримінальних проваджень відносно неї, а також те, що на розгляді суду знаходиться ще три кримінальні провадження відносно ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 289, ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК України, які надійшли до суду пізніше і питання щодо об`єднання яких буде також вирішуватися судом, що свідчить про систематичне вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень. Тому, колегія суддів вважає, що продовження обвинуваченій ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідним із метою забезпечення дієвості кримінального провадження та належної процесуальної поведінки обвинуваченої

При цьому, колегія суддів враховує, що суд першої інстанції прийшов до належного висновку про задоволення клопотання прокурора про продовження обвинуваченій ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, із чим погоджується й апеляційний суд вважаючи, що інші більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не будуть достатніми для запобігання встановленим у кримінальному провадженні ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченої, а також дієвості кримінального провадження.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 , колегія суддів зазначає, що тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 та покарання, яке передбачено за їх вчинення, а також дані про особу обвинуваченої, дають обґрунтовані підстави вважати про наявність ризиків, передбачених п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, запобіганню яких, на переконання апеляційного суду, буде достатнім лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Колегія суддів вважає, що матеріали контрольного провадження не містять переконливих відомостей, які б унеможливлювали перебування обвинуваченої ОСОБА_6 під вартою. Не були вони надані і під час судового та апеляційного розгляду.

З урахуванням вищенаведеного, як такі, що не спростовують висновку суду про необхідність продовження обвинуваченій ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, і в свою чергу не можуть визнаватися підставами для скасування законного та обґрунтованого судового рішення, постановленого на стадії судового розгляду кримінального провадження, колегія суддів відхиляє і доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 про те, що суд першої інстанції не з`ясував та не навів переконливі аргументи на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити її належної процесуальної поведінки.

Посилання обвинуваченої ОСОБА_6 про наявність у неї на утриманні малолітньої дитини, постійного місця проживання, роботи та міцних соціальних зв`язків, не підтверджується жодними належними доказами, більш того не може слугувати дійсною гарантією відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та

-4-

не виключає можливість продовження щодо обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Доводи ОСОБА_6 про відсутність судимості апеляційний суд відхиляє, як такі, що не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки ОСОБА_6 раніше судима вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 11. 06. 2019 за ч. 3 ст. 185 КК України, і нові кримінальні правопорушення вчинила під час іспитового строку.

На будь-які інші факти у підтвердження доводів про можливість застосування щодо обвинуваченої ОСОБА_6 запобіжного заходу, не пов`язаного з ізоляцією від суспільства, в апеляційній скарзі не вказується.

Тому, апеляційний суд визнає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 й у свою чергу, відхиляє і доводи апеляційної скарги про необхідність відмови у задоволенні клопотання прокурора, вважаючи, що інші більш м`які запобіжні заходи не будуть достатніми для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченої та запобігання встановленим ризикам.

В ухвалі суду також вірно зазначено, що у вказаному кримінальному провадженні на даний час триває судовий розгляд.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга, доводи якої не знайшли свого підтвердження і не впливають на висновки суду першої інстанції, задоволенню не підлягає, а ухвала суду першої інстанції, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.

Крім того, апеляційний суд приймає до уваги і те, що 16. 08. 2021 обвинуваченій ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою до 13. 10. 2021.

При прийнятті судового рішення колегія суддів також враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б могли істотно вплинути на висновки суду першої інстанції чи спростувати їх, і на такі сторона захисту не посилалась.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422-1 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30. 06. 2021, якою обвинуваченій ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 27. 08. 2021 включно без визначення розміру застави, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: