НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/4137/21
Провадження № 1-кп/0182/926/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2021 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши в м. Нікополі у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення (кримінальний проступок) за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000764 від 13.03.2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олексіївка Нікопольського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, одруженого, із середньою освітою, непрацюючого, на утриманні має сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч.1 ст.190 Кримінального кодексу України (далі КК України)

в с т а н о в и в:
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним
1.13 березня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Нікопольського міськрайонного центру зайнятості (далі - НМЦЗ) з заявою, в якій просив надати йому статус безробітного до вирішення питання про його працевлаштування та ознайомився з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного, що визначені Законами України «Про зайнятість населення» та «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». 13.03.2018 року ОСОБА_2 власноруч написав заяву про те, що на час звернення до НМЦЗ він ніде не працює, не є найманим працівником, не укладав договір цивільно-правового характеру, не навчається на денному відділенні навчального закладу, не отримує пенсію (у тому числі на пільгових умовах), не зареєстрований як фізична особа-підприємець, не є засновником та керівником юридичної фірми, товариства тощо. Також він зазначив власноруч, що про всі зміни зазначених обставин (в тому числі виїзд за межі України), тимчасове працевлаштування або працевлаштування за договором, він зобов`язується своєчасно повідомити спеціалістів НМЦЗ. ОСОБА_2 також зазначив, що він попереджений, що відповідно даних персоніфікованого обліку буде здійснено розрахунок його страхового стажу та відповідно до нього буде призначено виплату допомоги по безробіттю. В цей же день на нього була заведена персональна картка №00009 особи, яка звернулась до Центру зайнятості.

2.Крім того, 13.03.2018 року ОСОБА_2 ознайомився з пам`яткою своїх прав та обов`язків як особи, яка зареєстрована в державній службі зайнятості як такий, що шукає роботу. Згідно наказу НМЦЗ №НТ 180313 від 13.03.2018 року, на підставі ч.І ст.43 ЗУ «Про зайнятість населення», ОСОБА_2 було надано статус безробітного. 20.03.2018 року, згідно наказу НМЦЗ № НТ 180320, йому було призначено допомогу по безробіттю та розпочато виплату допомоги по безробіттю на підставі п.п.1,3,4 ст.22 та п.1 ст.23 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

3.Згідно акту розслідування страхового випадку та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення, відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» №2 від 11.01.2020 року, встановлено та підтверджено, що в період з 01.06.2018 року по 31.12.2018 рік ОСОБА_2 перебував в трудових відносинах з TOB «Укрбудінжирінг» за договором цивільно-правового характеру від 01.06.2018 року. За вказаний період йому було здійснено нарахування винагороди на суму 14 600 грн. 00 коп. Факт договірних взаємовідносин між TOB «Укрбудінжирінг» та ОСОБА_2 підтверджується інформацією про особу з ДРЗДСС від 17.12.2018 року, згідно якої TOB «Укрбудінжирінг» ЄДРПОУ №40882345 нараховував ОСОБА_2 заробіток за період часу з червня 2018 року і по грудень 2018 року - на загальну суму 14 600 грн. 00 коп.

4.В порушення п.п.4 п.2 ст.44 ЗУ «Про зайнятість населення», ОСОБА_2 умисно приховав від центру зайнятості, не повідомивши НМЦЗ протягом трьох робочих днів, про факт свого працевлаштування, що згідно ч.1 ст.45 вказаного Закону є підставою припинення реєстрації. Не зважаючи на вказаний факт він умисно, із корисливих мотивів, усвідомлюючи злочинність своїх дій, обманним шляхом продовжив отримувати допомогу по безробіттю до 14.12.2018 року, хоча не мав на це право. Таким чином, ОСОБА_2 , приховавши факт своєї зайнятості згідно договору цивільно-правового характеру, укладеного між ним та TOB «Укрбудінжирінг», умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді завдання матеріальної шкоди та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, без законних на те підстав, обманним шляхом, незаконно отримав в період часу з 01.06.2018 року по 14.12.2018 рік (наказ від 17.06.2019 року №НТ 181217 про припинення виплати допомоги по безробіттю) допомогу по безробіттю (червень 2018 - 4604 грн. 03 коп., липень 2018 - 4167 грн. 14 коп., серпень 2018 - 4167 грн. 15 коп., вересень 2018 - 3780 грн. 68 коп., жовтень 2018 - 3646 грн. 26 коп., листопад 2018 - 3585 грн. 70 коп., грудень 2018 - 1697 грн. 74 коп. ) на загальну суму 25 648 грн. 70 коп., за період часу з 01.06.2018 і по 14.12.2018 рік. Факт отримання ОСОБА_2 зазначеної допомоги підтверджується інформацію з реєстру персональних карток ПК№00009 Нікопольського міськрайонного центру зайнятості за червень 2018 року - грудень 2018 року, та довідки про заборгованість №940 НМЦЗ.

5.Дії обвинуваченої ОСОБА_2 кваліфіковані за ч.1 ст.190 КК України, заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).
Процедура
6.До суду обвинувальний акт у вказаному кримінальному проваджені надійшов із клопотанням прокурора про розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, відповідно до статті 302 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).

7.Судом було постановлено ухвалу про розгляд обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000764 у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, в порядку статті 382 КПК.

8.Судом на підставі частини четвертої статті 107 КПК у зв`язку із тим, що відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось.

Позиції учасників судового провадження
9.Разом із обвинувальним актом та матеріалами кримінального провадження від обвинуваченого ОСОБА_2 надійшла заява, яка підписана обвинуваченим у присутності захисника адвоката ОСОБА_4 , відповідно до якої він беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, згоден зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження вироку суду, передбаченими ч.2 ст.302 КПК України, згоден з розглядом обвинувального акта судом у спрощеному провадженні та без його участі. У вказаній заяві захисником адвокатом ОСОБА_4 підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваного, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності. (а.с.12-16).

10.Представником. потерпілої юридичної особи Нікопольський міськрайонний центр зайнятості ОСОБА_5 , надано письмову заяву, в якій остання погодилась зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, при цьому зазначила, що вона ознайомлена із обмеженнями права апеляційного оскарження вироку, передбаченими ч.2 ст.302 КПК України, та погодилась із розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні (а.с.17).

Оцінка та мотиви суду
11.При досліджені матеріалів справи встановлено, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини та згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

12.У відповідності до матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_2 не оспорюється пред`явлене йому обвинувачення у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.190 КК України.

13.Судом досліджені матеріали кримінального провадження №0000764: витяг з ЄРДР від 13.03.2020 (а.п.1), повідомлення Нікопольського міськрайонного центру зайнятості № 255 від 11.03.2020 (а.п.6), копія персональної картки ОСОБА_2 №00009 створеної 13.03.2018 (а.п.8-9), копія заяви про надання/поновлення статусу безробітного від 13.03.2018 (а.п.10), копія заяви про призначення/поновлення виплати допомоги по безробіттю від 13.03.2018 (а.п.11), копія розрахунку по ПК реєстр персональних карток (а.п.12-13), копія витягу із наказу про прийняті рішення по особі: ОСОБА_2 ПК №00009 (а.п.14-15); копія договору підряду від 01.06.2018 (а.п.16-18); копія акту прийому передачі робіт (а.п.19); копія заяви про відмову від послуг служби зайнятості (а.п.20); копія акту №2 розслідування страхового випадку та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 11.01.2020 (а.п.21), копія протоколу №1 від 11.01.2020 (а.п.22), копія претензії та розрахунків по ПК (а.п.23-39); довідку №940 (а.п.40); копія трудової книжки ОСОБА_2 (а.п.64-65).
14.Суд, перевіривши матеріали кримінального провадження, встановлені органом досудового розслідування, обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, вважає, що при проведенні досудового розслідування порушень вимог КПК України вчинено не було, право на захист підозрюваній було роз`яснено та дотримано.

15.Розглянувши обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку, додані до нього матеріали кримінального провадження та докази на підтвердження встановлених органом досудового розслідування обставин, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає винуватість ОСОБА_2 доведеною в межах пред`явленого обвинувачення.

16.Вина ОСОБА_2 у скоєному доведена у повному обсязі, дії обвинуваченого кваліфіковані вірно за ч.1 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Призначення покарання
17.При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а також вимоги ст.65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

18.Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_2 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком.

19.Також, суд враховує встановлені органом досудового розслідування обставини та докази на підтвердження встановлених органом досудового розслідування обставин та особу обвинуваченого.

20.Так, обвинувачений на утриманні має малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.п.63), не працює, одружений, не є пенсіонером чи особою з інвалідністю, має постійне місце проживання, характеризується позитивно (а.п.61), на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.п.62), раніше не судимий (а.п.58).

21.Обставинами, що пом`якшують покарання, відповідно до ст.66 КК України, суд вважає щире каяття, активне сприяння розкриття злочину.

22.Обставини, що обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України судом не встановлено.

23.З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_2 покарання в межах санкції статті, за якою кваліфіковано її дії, у виді штрафу, оскільки таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

24.Крім того, відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

25.Відповідно до вимог ч.2 ст.4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

26.Згідно ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

27.Відповідно до ч.3 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

28.Згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII, який набрав чинності з 01 липня 2020 року, внесено зміни до Кримінального кодексу України, а саме санкція кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України викладена в іншій редакції і у вказаній редакції збільшено розмір покарання у виді штрафу.

29.Отже, оскільки вказаний закон посилює кримінальну відповідальність за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, то він не поширюється на обвинуваченого ОСОБА_2 , який скоїв кримінальне правопорушення до набрання чинності вищезазначеним законом і відповідно покарання необхідно визначити в межах санкції ч.1 ст.190 КК України, в редакції, що була чинною на час скоєння кримінального правопорушення (в редакції Закону №270-VІ від 15.04.2008).

30.Тому, оскільки суд прийшов до висновку про необхідність призначити обвинуваченому ОСОБА_2 покарання у виді штрафу, то з урахуванням вище викладеного покарання слід визначити у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

31.Приходячи до такого висновку, суд враховує свої дискреційні повноваження (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, які охоплюють повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.

Мотиви ухвалення інших рішень, щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.
32.Щодо цивільного позову суд зазначає наступне. Разом з обвинувальним актом та матеріалами кримінального провадження до суду надійшов цивільний позов про стягнення грошових коштів з ОСОБА_2 на користь потерпілої юридичної особи Нікопольського міськрайонного центру зайнятості у сумі 25648 грн. 70 коп. Однак, матеріали кримінального провадження №0000764, матеріали обвинувального акту та подані до суду заяви від сторін кримінального провадження не містять відомостей факту з`ясування позиції гр. ОСОБА_2 щодо заявленого на його адресу цивільного позову, тому суд приходить до висновку, що заявлений цивільний позов слід залишити без розгляду. Крім того, на підставі ч.7 ст.128 КПК України, необхідно роз`яснити, що потерпіла особа має право пред`явлення цього позову в порядку цивільного судочинства.

33.Речові докази по справі відсутні.
34.Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався.

35.Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались

На підставі наведеного, керуючись ст.124, 128, 370, 371, 374, 381-382 КПК України, суд

у х в а л и в:
1.ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.1 ст.190 Кримінального кодексу України (в редакції Закону №270-VI від 15.04.2008) і призначити покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

2.Запобіжний захід стосовно ОСОБА_2 не обирався.

3.Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

4.Цивільний позов потерпілої юридичної особи Нікопольського міськрайонного центру зайнятості у сумі 25648 грн. 70 коп., у кримінальному провадженні - залишити без розгляду.

5.Роз`яснити позивачеві Нікопольському міськрайонному центру зайнятості про право пред`явити цивільний позов в порядку цивільного судочинства.

6.Речові докази по справі відсутні.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя: ОСОБА_1