КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 січня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження №0003203 за апеляційною скаргою заступника прокурора м. Києва ОСОБА_5 на вирок Деснянського районного суду міста Києва від 22.07.2020 щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України,
за участі:
прокурора ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_6
ВСТАНОВИЛА
Вироком Деснянського районного суду міста Києва від 22.07.2020 ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України. Призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 03 (три) роки. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробовуванням, з встановленням іспитового строку на 02 (два) роки. Відповідно до ст.76 КК України покладено на ОСОБА_6 такі обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи. Вирішено долю речових доказів та стягнено процесуальні витрати.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, заступник прокурора м. Києва ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд скасувати вирок Деснянського районного суду міста Києва від 22.07.2020 в частині призначеного ОСОБА_6 покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч.1 ст.187 КК України у виді позбавлення волі строком на 03 (три) роки.
В обґрунтування апеляційних вимог, не оспорюючи фактичні обставини справи, доведеність вини та правильність кваліфікації дій обвинуваченого, заступник прокурора м. Києва апеляційну скаргу вносить з підстав неправильного застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, а саме у зв`язку з застосуванням закону України, який підлягав застосуванню ? положень ст.75 КК України, тобто в частині звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням. Зокрема прокурор вважає, що судом не надано належної і достатньої правової оцінки щодо особи обвинуваченого, який умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій наніс потерпілому тілесні ушкодження, в тому числі із погрозою застосування насильства, що виразилася у демонстрації ножа до шиї потерпілого, тим самим подолав волю потерпілого до опору та спричинив останньому тілесні ушкодження з метою заволодіння майном потерпілого. Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу приказав потерпілому віддати наявні у нього грошові кошти, з якими з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Крім того, слід взяти до уваги, що в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які дані, що підтверджували б наявність такої обставини, як щире каяття, а визнання вини обвинуваченим, свідчить про те, що останній під тиском беззаперечних доказів намагається уникнути справедливого покарання за вчинення злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину. Також, в матеріалах кримінального провадження відсутня будь-яка інформація щодо наявності пом`якшуючої обставини в діях обвинуваченого, у виді активного сприяння розкриття злочину.

За обставин викладених у вироку, 25.05.2020 приблизно о 13 годині 20 хвилин, ОСОБА_6 , знаходячись в приміщенні прийому вторинної сировини за адресою: АДРЕСА_3 , побачив раніше незнайомого ОСОБА_8 , після чого у нього виник умисел на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу, та з погрозою застосування такого насильства. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, підійшов до потерпілого ОСОБА_8 та із застосуванням насильства небезпечного для здоров`я потерпілого, наніс три удари кулаком руки в область голови потерпілого ОСОБА_8 , від чого останній впав на підлогу, тим самим ОСОБА_6 подолав волю потерпілого ОСОБА_8 до опору. Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу ОСОБА_6 з погрозою застосування насильства, небезпечного для здоров`я потерпілого ОСОБА_8 , яке виразилось у демонстрації ножа, який останній сприйняв, як реальну загрозу своєму життю, замахнувся ножем біля його голови, внаслідок чого лезом ножа зачепив праву щоку потерпілого ОСОБА_8 . В подальшому, ОСОБА_6 розвернув потерпілого ОСОБА_8 до себе спиною та наніс кулаком правої руки один удар в голову ззаду, після чого притиснув лезо ножа до шиї потерпілого, тим самим подолав волю потерпілого ОСОБА_8 до опору та спричинив останньому тілесні ушкодження у виді: синця - в правій підочній ділянці з розповсюдженням на вилинцеву ділянку червоно-синього кольору; рану - веретеноподібної форми з рівними краями, гострими кутами, вкриту підсохлою скоринкою крові в правій підочній ділянці; рану - веретеноподібної форми з рівними краями, гострими кутами, вкриту підсохлою скоринкою крові в лівій потиличній ділянці, які не є небезпечним для життя потерпілого та відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, на строк понад 6 але менш ніж 21 добу (за критерієм тривалості розладу здоров`я). Після чого, ОСОБА_6 виказав вимогу потерпілому ОСОБА_8 про передачу йому наявних грошових коштів. ОСОБА_8 підкорившись вимогам ОСОБА_6 взяв пакет із грошовими коштами в руки, а в цей час ОСОБА_6 вирвав із його рук зазначений пакет, в якому знаходились грошові кошти в сумі 485 гривень, що належать потерпілому ОСОБА_9 та з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а майном, яким заволодів шляхом розбою розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на суму 485 гривень.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав наявну апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити, думкуобвинуваченого, який заперечив проти апеляційної скарги прокурора та просив залишити без змін оскаржуваний вирок, перевіривши матеріали судового провадження в межах поданої апеляційної скарги, обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги заступника прокурора м. Києва ОСОБА_5 , виходячи з наступного.

У відповідності до правил ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Так, оскаржуваним в частині призначення покарання вироком Деснянського районного суду міста Києва від 22.07.2020 ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, тобто у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із погрозою застосування насильства небезпечного для життя чи здоров?я особи, яка зазнала нападу.
Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 за ч.1 ст.187 КК України ніким з учасників кримінального провадження не оспорюються, а тому відповідно до положень ч.1 ст.404 КПК України апеляційною інстанцією не перевіряються, адже ніким не ставляться під сумнів.

Оскаржуваним вироком обвинуваченому призначено покарання за ч.1 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки . Відповідно до положень ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на два роки з покладенням на нього обов'язків, передбачених ст. 76 КК України.
Під час апеляційного розгляду встановлено, що вироком Деснянського районного суду м. Києва від 22.07.2020 року ОСОБА_6 визнаний винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України, тобто в скоєнні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством небезпечним для здоров?я особи, яка зазнала нападу, та з погрозою застосування такого насильства.

Судом першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 враховано обставини справи, обставини що пом?якшують покарання обвинуваченого, відстуність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, який раніше не судимий, офіційно не працює, його сімейний стан, те, що він не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та лікаря - психіатра, та суд дійшов висновку про те, що виправлення та перевиховання ОСОБА_6 можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах контролю за його поведінкою органами пробації за місцем його проживання.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції з огляду на особу обвинуваченого,зважаючи на спосіб життя ОСОБА_6 , який офіційно не працевлаштований, однак щиро розкаявся у вчиненому та є раніше не судимим в силу ст. 89 КК України.

Доводи апеляційної скарги заступника прокурора м. Києва ОСОБА_5 , про неврахування судом першої інстанції при ухваленні вироку характеризуючих даних обвинуваченого ОСОБА_6 , відсутність в матеріалах кримінального провадження, будь-яких даних, які свідчили б про щире каяття обвинуваченого ОСОБА_6 та відсутність в матеріалах кримінального провадження інформації щодо наявності пом?якшуючих обставин в діях обвинуваченого, є неспроможними. Суд першої інстанції постановляючи вирок, надав оцінку особі обвинуваченого ОСОБА_6 та відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України, судом першої інстанції враховані всі ті обставини, які повинні бути ним враховані при вирішенні питань, пов`язаних з призначенням покарання, з наведенням у вироку належного обґрунтування прийнятого рішення, яке колегія суддів визнає достатнім для висновку про відсутність законних підстав задоволення апеляційних вимог заступника прокурора м. Києва ОСОБА_5 .

Апеляційний суд переконаний, що саме таке покарання відповідатиме принципу індивідуалізації покарання, як і в цілому положенням ст.65 КК України.
За таких обставин, оскільки в поданій апеляційній скарзі прокурором не наведено об`єктивних доводів чому призначене обвинуваченому ОСОБА_6 покарання є явно несправедливим, апеляційний суд не знаходить підстав для зміни оскаржуваного вироку, як того просить апелянт

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А
Апеляційну скаргу заступника прокурора м. Києва ОСОБА_5 ? залишити без задоволення, а вирок Деснянського районного суду міста Києва від 22.07.2020, щодо ОСОБА_6 за ч.1 ст. 187 КК України , - залишити без змін .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Верховного суду протягом трьох місяців з дня оголошення.
СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №754/7889/20
Апеляційне провадження № 11-кп/824/43/2021
Категорія: ч.1 ст.187 КК України
Головуючий у суді першої інстанції ОСОБА_10
Суддя-доповідач ОСОБА_1