Справа № 752/2303/19
Провадження №: 1-кп/752/524/21
У Х В А Л А
22.06.2021 року м. Київ
Головуючий у розгляді кримінального провадження судом присяжних, суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
в ході судового розгляду кримінального провадження № 0008285 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України
за участю сторін:
прокурора ОСОБА_4
представника потерпілої ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:
На розгляді Голосіївського районного суду м. Києва знаходиться вищевказане кримінальне провадження.
Ухвалою суду від 13.05.2021 року обвинуваченому ОСОБА_3 продовжено строк дії існуючої міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком до 11.07.2021 року включно.
Враховуючи, що у суду відсутня можливість закінчити судовий розгляд провадження в період граничного строку дії обраного відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, прокурор просив подовжити обвинуваченому існуючу міру запобіжного заходу.
Захисник заперечив, просив змінити ОСОБА_3 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.
Обвинувачений підтримав думку захисника.
Суд, заслухавши думки сторін, приходить до наступних висновків.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, зокрема ті, що перелічені цією статтею. Так, суд враховує, зокрема, тяжкість покарання, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків.
Вирішуючи дане питання, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини з приводу того, що наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з врахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (рішення у справі «Єчюс проти Литви»). Суд своїм рішенням зобов`язаний забезпечити не тільки права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони суспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні затриманою особою злочину є обов`язковою і неодмінною умовою належності її продовжуваного тримання під вартою (рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України»).
При визначенні питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд бере до уваги, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я, підозра є обґрунтованою, приймаючи до уваги дані про особу обвинуваченого, спосіб вчинення інкримінованого злочину, суд вважає за необхідне залишити раніше обраний щодо нього запобіжний захід без змін, оскільки суду не було доведено підстав зменшення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та обставин, зазначених у ст. 178 КПК України, та, що інші менш суворі запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду та забезпечать його належну поведінку.
На даний час, залишаються підстави вважати, що обвинувачений, опинившись на волі, зможе переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, перешкодити встановленню істини у справі під час судового провадження.
Обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.
Розглядаючи можливість альтернативного запобіжного заходу, суд з урахуванням вищенаведених ознак вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, зможе запобігти встановленим ризикам не встановлено та сторонами не доведено.
З урахуванням викладеного суд вважає, що тримання під вартою в даному випадку не виходить за межі розумного строку та не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, оскільки кореспондується з характером суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, та зважаючи на необхідності відкладення судового розгляду, відсутності реальної можливості до вищезазначеної дати завершити судовий розгляд та відсутності даних про зменшення чи відсутність ризиків для зміни запобіжного заходу, суд вважає за необхідне у клопотанні захисту відмовити клопотання прокурора задовольнити та продовжити ОСОБА_3 дію існуючого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, але на строк, що не перевищує 60 днів, тобто до 20.08.2021 року.
Керуючись ст.ст. 331, 383 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора - задовольнити.
У задоволенні клопотання захисту про зміну ОСОБА_3 міри запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт відмовити.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою залишити без змін та вважати продовженою до 20.08.2021 року включно.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1