Справа № 562/313/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2021 року Здолбунівський районний суд Рівненської області
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
розглянувши в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні без проведення судового розгляду за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження № 0000211 від 24.11.2020 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, м. Здолбунів, Рівненської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, тимчасово не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого -,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 , згідно із рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 21.08.2018 зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 25 % всіх доходів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення ним повноліття, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.
Однак, ОСОБА_3 в період часу з вересня 2019 року по січень 2021 року, злісно ухилявся від сплати аліментів, встановлених вищевказаним рішенням суду, внаслідок чого утворилася заборгованість зі сплати коштів ( аліментів) в сумі 40 090, 50 грн., що сукупно складають суму виплат більше як за три місці відповідних платежів. Зокрема, ОСОБА_3 , будучи обізнаним про обов`язок покладений на нього рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 21.08.2019 року , маючи змогу заробляти грошові кошти та сплачувати аліменти, 31.01.2019 звільнився з роботи за згодою сторін, чим позбавив себе стабільного заробітку. Крім, того перебуваючи на обліку у Здолбунівській районній філії Рівненського обласного центру зайнятості як особа , що шукає роботу, та не виконав покладенні на нього обов`язки, у зв`язку з чим був позбавлений статусу безробітного та виплат на допомогу по безробіттю, з яких здійснювалося стягнення на утримання дитини ОСОБА_5 .
В подальшому, ОСОБА_3 самостійно роботу не шукав, на даний час офіційно не працевлаштований, документів які б свідчили про неможливість працевлаштування чи погіршення стану здоров`я до ІНФОРМАЦІЯ_3 не надав , продуктами харчування та одягом дитину не забезпечував, чим свідомо вчиняв дії спрямовані на умисне злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 164 КК України, тобто злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).
Відповідно до вимог ч. 2 ст.381КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.
В обвинувальному акті викладено клопотання прокурора про розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Як встановлено із заяви обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_6 від 24.11.2021 року, що міститься у матеріалах кримінального провадження, обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, згоден зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами, йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку, він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Потерпіла ОСОБА_4 також не заперечує щодо розгляду справи в спрощеному провадженні та зазначає, що їй відомо, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку, вона буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, що стверджується її заявою від 25.01.2021 року.
Так, оцінюючи зібрані органом дізнання у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 своїми умисними діями, які виразилися у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів) вчинив кримінальне правопорушення (кримінальний проступок), передбачене ч.1 ст.164 КК України, його вина є доведеною, а правова кваліфікація його дій за зазначеною статтею - правильною.
Обираючи обвинуваченому вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Згідно зі статтями 50, 65КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
На підставі вищевикладеного, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обтяжуючих обставин, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді громадських робіт, передбаченому санкцією ч.1 ст. 164 КК України, що буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним в майбутньому нових кримінальних правопорушень.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.
Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Цивільний позов не заявлено.
Речові докази відсутні.
Керуючись ст.ст. 100, 368, 370, 374, 381, 382, 394 КПК України, суд
у х в а л и в:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у виді 100 (сто ) годин громадських робіт.
Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
З інших підстав вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Здолбунівський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя ОСОБА_1