Провадження № 1-кс/761/9662/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 проарешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДРза № 0001321 від 03.04.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло вищевказане клопотання, яке мотивовано тим, що СВ Шевченківського УП ГУНП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001321 від 03.04.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 03.04.2021 приблизно о 16 год. 30 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 наніс не менше одного удару предметом, що має колюче-ріжучі властивості в праву частину грудей своєму брату ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно з довідкою № 390, виданою Київською міською клінічною лікарнею № 17 від 03.04.2021 у ОСОБА_5 констатовано діагноз у вигляді: «Різаного поранення грудної клітки справа. Проникаюче поранення грудей справа, поранення правої легені, гемоторакс середній (частково згорнутий) справа».
03 квітня 2021 року під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено: простирадло із речовиною бурого кольору, котре поміщено до паперового конверту коричневого кольору, опечатано та засвідчено підписами слідчого, спеціаліста та понятих; 6 папілярних узорів, котрі поміщено до паперового конверту білого кольору, опечатано та засвідчено підписами слідчого, спеціаліста та понятих.
03 квітня 2021 року слідчим СВ Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 винесено постанову про визнання вищезазначеного майна речовим доказом.
У зв`язку з викладеним вище, у органу досудового розслідування виникла необхідність у забороні на користування речами вилученими в ході огляду місця події, яке являється тимчасово вилученим майном та яке відповідно зазначено в протоколі огляду місця події від 03.04.2021, визнано речовим доказом, в зв`язку з чим виникла необхідність у накладенні арешту на тимчасово вилучене в ході даного огляду місця події майно, з метою збереження речових доказів.

Прокурор ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася. Разом з тим, прокурор ОСОБА_7 , який входить до групи прокурорів у даному кримінальному провадженні, подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, вказавши, що клопотання підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити.
Особа-володілець майна була повідомлена про розгляд клопотання належним чином, однак в судове засідання не з`явилася та про причини неявки слідчого суддю не повідомила. За таких обставин суд вважає за можливе, у відповідності до ч. 1 ст. 172 КПК України, провести розгляд клопотання у її відсутність.
Дослідивши доводи клопотання й додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшла до наступних висновків.
Як вбачається з матеріалів клопотання, СВ Шевченківського УП ГУНП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001321 від 03.04.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

03 квітня 2021 року слідчим СВ Шевченківського УП ГУНП в м. Києві проведено огляд місця події, в ході якого було виявлено та вилучено вказане вище майно.
Статтею 131 КПК України, арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, який в силу ч. 3 ст. 132 КПК України застосовується у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання.
Досліджуючи існування на момент розгляду клопотання про накладення арешту зазначених складових, слідчий суддя враховує, що наданими прокурором матеріалами, достатньою мірою підтверджується наявність факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

У силу ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається, серед іншого, з метою збереження речових доказів.

Матеріалами клопотання доведено, що тимчасово вилучене майно в ході проведення огляду місця події, обґрунтовано постановою слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП в м. Києві від 03.04.2021 визнано речовим доказом, оскільки воно відповідає критеріям, визначеними статтею 98 КПК України.

Приписами ч. 10 ст. 170 КПК України визначено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
При цьому, слідчий суддя зазначає про те, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна, з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна виправдовує втручання у права та інтереси власників майна.

Приймаючи до уваги наведене, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом якого здійснюється розслідування у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшла висновку, що наявні достатні підстави для застосування ініційованого прокурором заходу забезпечення кримінального провадження.

Керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 167, 168, 170-174, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на майно, виявлене та вилучене 03.04.2021 під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: простирадло із речовиною бурого кольору, котре поміщено до паперового конверту коричневого кольору, опечатано та засвідчено підписами слідчого, спеціаліста та понятих.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1