Справа № 372/4208/20
Провадження 1-кс-117/21
ухвала
Іменем України
15 лютого 2021 року м.Обухів

Слідчий суддя Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
розглянувши в залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області в місті Обухів Київської області скаргу адвоката ОСОБА_4 на повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

09.02.2021 року адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 звернувся до Обухівського районного суду Київської області зі скаргою на повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Вказану скаргу мотивує тим, що слідчим відділенням Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001638 відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.12.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України. В межах даного кримінального провадження слідчим СВ Обухівського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 05 грудня 2020 року було вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України ОСОБА_5 . Вказане повідомлення про підозру не відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства України, кримінально-правова кваліфікація вчиненого є не правильною, а вручення повідомлення відбулося з грубим порушенням права підозрюваного на захист. Просить скасувати повідомлення слідчого СВ Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України від 05.12.2020 року, у кримінальному провадженні №0001638 відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.12.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.
У судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 який діє в інтересах ОСОБА_5 підтримав скаргу та просив її задовольнити з підстав у ній наведених, в обґрунтування доводів та вимог скарги зазначає, що 04 грудня 2020 року ОСОБА_5 разом зі своєю дружиною та сином вийшли на сімейну прогулянку в ліс в територіальних межах Першотравенської сільської ради Обухівського району Київської області також одночасно вигулювали власного пса. Прогулюючись на території лісу поблизу озера, ОСОБА_5 побачив, що йому в агресивній формі викрикує невідомий чоловік та жестами показує, щоб підозрюваний до нього підійшов. В цей час дружина підозрюваного разом із собакою перебувала поза межами поля зору підозрюваного (за металевим вагончиком). В подальшому підозрюваний, здійснивши кілька кроків в сторону невідомого чоловіка, який вигукував в його сторону, побачив, як за металевим вагончиком потерпілий ОСОБА_7 наносить удари ногами його дружині. Перебуваючи на відстані близько 30 метрів від своєї дружини та потерпілого ОСОБА_5 дістав свій зареєстрований в установленому законом порядку пристрій для відстрілу патронів споряджених гумовими кулями (Форт-12 Р) та здійснив один постріл в повітря для того, щоб припинити протиправні дії потерпілого ОСОБА_7 відносно своєї дружини. В цей час до ОСОБА_5 підбігли троє невідомих чоловіків та вчинили з ним бійку, в результаті якої ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження (садна) в області голови, та струс головного мозку. Також невідомий чоловік тримаючи в руках сокиру погрожував завдати тяжких тілесних ушкоджень Парафацькому, його дружині та його сину. ОСОБА_5 не здійснював постріли в сторону людей, а здійснив один постріл виключно в повітря та лише з метою припинення протиправних дій потерпілого ОСОБА_7 відносно його дружини. Після пострілу затворна рама відійшла в крайнє заднє положення, що свідчило про відсутність набоїв у магазині, це побачили нападники, а саме батько потерпілого ОСОБА_7 та інші невідомі особи і накинулися на ОСОБА_5 , оскільки знали про відсутність набоїв в пістолеті і між ними відбулася бійка. В цей час потерпілий ОСОБА_7 не припиняв своїх протиправних дій відносно дружини підозрюваного ОСОБА_5 та продовжував наносити їй удари. Неправомірними діями потерпілого ОСОБА_7 , дружині підозрюваного було завдано тілесні ушкодження у вигляді забою правої нирки, синці та садна на ногах. Крім того захисником надано слідчому судді копію висновку експерта, лікаря судово-медичного експрета КЗ КОР «Київське обласне бюро судово-медичної експертизи», за результатами якого встановлено, що в потерпілого ОСОБА_7 виявлено тілесне ушкодження у вигляді травматичної ампутації нігтьової фаланги п`ятого пальця лівої кисті, виявлене тілесне ушкодження утворилось від дії тупого предмету з обмеженою травмуючою поверхнею, яким могла бути як куля вогнепального заряду травматичної дії, так і зуби собаки при укусі.
Прокурор в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечив, та повідомив, що на даний час триває розслідування, розглядаються фактичні обставини справи, можлива зміна кваліфікації злочину при направлені справи до суду, викладенні обставини конфлікту захисником під час звернення до суду є безпідставними, в тому місці було декілька осіб, відтак дії ОСОБА_5 кваліфікували за ч.4 ст. 296 КК України. Повідомлення про підозру ОСОБА_5 було вручено без захисника в присутності понятих, оскільки були стислі терміни часу у слідчого.

Вислухавши адвоката ОСОБА_4 прокурора, вивчивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено що слідчим відділенням Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001638 відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.12.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.
В межах даного кримінального провадження слідчим СВ Обухівського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 05 грудня 2020 року було вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України ОСОБА_5 .
Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України підозрюваним, його захисником на досудовому провадженні можуть бути оскаржені повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом.
Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
Пунктом 14 ч. 1 ст. 3 КПК України передбачено, що притягнення до кримінальної відповідальності починається з повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення. Після вручення повідомлення про підозру, особа набуває додаткових процесуальних прав і гарантій, а у разі потреби її дії обтяжуються покладенням на неї зобов`язань передбачених законом. У такий спосіб правоохоронні органи демократичної держави інформують громадян про початок кримінального провадження стосовно них, зокрема про обсяг дій або бездіяльності, що стануть предметом перевірки по конкретному кримінальному провадженню. Завдяки цьому особа достовірно знає про кримінальне провадження стосовно неї в межах якого громадянин забезпечується спеціальними процесуальні гарантіями і може відстоювати власну правову позицію.
Відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно ч. ч. 1,2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно вимог ч. 1 ст. 276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

За приписами ч. 1 ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 276 КПК України, у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
ОСОБА_5 було затримано в порядку ст.208 КПК України 04 грудня 2020 року о 18 год. 45 хв.
Тобто, в розумінні ст.42 КПК України ОСОБА_5 набув статусу підозрюваного з 18 год. 45 хв. 04 грудня 2020 року.
ОСОБА_5 було забезпечено право на захист, як затриманій особі та призначено захисника близько 20 год. 00 хв. 04 грудня 2020 року.
В свою чергу в судовому засіданні встановлено, що, слідчим СВ Обухівського ВП ГУНП в Київській області було вручено повідомлення про підозру ОСОБА_5 05 грудня 2020 року близько 18 год. 00 год. без присутності та захисника, хоча слідчому було достеменно відомо про обставину наявності захисника у підозрюваного. Прокурором також в судовому засіданні не спростовано факт повідомлення захисника підозрюваного про необхідність прибути для вручення його підзахисному підозри.
Відповідно до п.3 ч.3 ст.42 КПК України підозрюваний має право на першу вимогу мати захисника і побачення з ним до першого та перед кожним наступним допитом з дотриманням умов, що забезпечують конфіденційність спілкування, на присутність захисника під час допиту та інших процесуальних дій.
Забезпечення обвинуваченому права на захист згідно зі ст. 129 Конституції України є основною засадою судочинства, а відповідно до ст. 7 КПК України віднесено до загальних засад кримінального провадження.
Статтею 59 Конституції України проголошує право кожного на правову допомогу та вільний вибір захисника своїх прав, а ст. 63 Конституції України закріплює право на захист підозрюваного, обвинуваченого чи підсудного.
У ст. 20 КПК України, що розкриває зміст забезпечення права на захист як загальної засади кримінального провадження, закріплено право підозрюваного, обвинуваченого, виправданого, засудженого на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення; право збирати і подавати докази; брати особисту участь у кримінальному провадженні; користуватись правовою допомогою захисника; реалізовувати інші процесуальні права, передбачені КПК України. Відповідно до положень ст. 48 КПК захисник може у будь-який момент бути залученим підозрюваним, обвинуваченим, їх законними представниками, а також іншими особами за проханням чи згодою підозрюваного, обвинуваченого до участі у кримінальному провадженні. Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд зобов`язані надати затриманій особі чи особі, яка тримається під вартою, допомогу у встановленні зв`язку із захисником або особами, які можуть запросити захисника, а також надати можливість використати засоби зв`язку для запрошення захисника. Належна реалізація права на захист у кримінальному провадженні вимагає застосування практики ЄСПЛ, згідно з правовою позицією якого, відображеною, зокрема, у п. 262 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 року у справі Нечипорук і Йонкало проти України , право кожного обвинуваченого у вчиненні злочину на ефективний захист, наданий захисником... , є однією з основних ознак справедливого судового розгляду . Також у п. 89 рішення ЄСПЛ від 13.02.2001 року у справі Кромбах проти Франції вказано, що хоча право кожної особи, обвинувачуваної у вчиненні кримінального правопорушення, на ефективний захист адвокатом не є абсолютним, воно становить одну з головних підвалин справедливого судового розгляду Разом із тим, потрібно враховувати правові позиції ЄСПЛ, які містяться, зокрема, у таких рішеннях: від 19.02.2009 року у справі Доронін проти України , Шабельник проти України , від 16.12.2010 року у справі Боротюк проти України , від 03.11.2011 року у справі Балицький проти України , від 24.11.2011 року у справі Загородній проти України , від 12.01.2012 року у справах Тодоров проти України , Довженко проти України , Іглін проти України , від 15.11.2012 року у справі Єрохіна проти України та інші.
Також необхідною умовою реалізації права на захист є забезпечення основних його гарантій на усіх стадіях кримінального провадження, оскільки випадки, коли підозрюваному, обвинуваченому під час досудового розслідування не було призначено захисника за умови висловлення підозрюваним, обвинуваченим бажання мати захисника, ставлять під сумнів питання належності та допустимості доказів, на яких ґрунтується обвинувальний акт прокурора. При цьому призначення захисника у судовому провадженні у таких справах не може саме по собі відновити порушене право на захист. Правову позицію ЄСПЛ щодо початкового етапу забезпечення права на захист у кримінальному провадженні викладено, зокрема, в п. 63 рішення ЄСПЛ від 09.06.2011 року у справі Лучанінова проти України , де зазначено, що для здійснення обвинуваченим свого права на захист йому зазвичай повинно бути забезпечено можливість отримати ефективну допомогу захисника із самого початку провадження (п. 52 рішення ЄСПЛ від 27.11.2008 року у справі Сальдуз проти Туреччини та п. п. 90 91 рішення ЄСПЛ від 12.06.2008 року у справі Яременко проти України ).
Згідно п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.
Положенням ч. 2 ст. 8 КПК України зобов`язують суди, прокуратуру, органи досудового розслідування під час здійснення кримінального провадження застосовувати принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (далі - Суд), який діє на основі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), що стала частиною національного законодавства. Принцип верховенства права передбачає, що особа повинна бути захищена від свавілля суб`єктів владних повноважень, тобто втручання суб`єктів владних повноважень має бути піддано ефективному судовому контролю.
Стаття 13 Конвенції встановлює, що кожен, чиї права та свободи, визнані в Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Підставою для скасування повідомлення про підозру або визнання особи такою, що набула статусу підозрюваного є відсутність жодного з випадків з якими законодавство передбачає повідомлення про підозру, невідповідність змісту повідомлення обов`язковим відомостям які повинні у ній міститись, відсутність підстав для повідомлення про підозру.
За таких обставин, з урахуванням загальних засад кримінального провадження, таких як, верховенство права, диспозитивність, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість поданої скарги та вручення повідомлення про підозру в порушення Глави 22 КПК України, що тягне за собою скасування рішення слідчого щодо вручення підозри.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 8, 42, 219, 276-278, 283, 303, 481 КПК України,

У Х В А Л И В:

Скасувати повідомлення слідчого СВ Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України від 05.12.2020 року, у кримінальному провадженні №0001638 відомості щодо якого внесені до ЄРДР 04.12.2020 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.296 КК України.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1