Провадження № 11-кп/4820/188/21
Справа № 686/2705/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.286 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі :

судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
потерпілої ОСОБА_7 ,

представника потерпілої ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
захисника ОСОБА_10 ,

представника Моторно-транспортного

Бюро України ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0008680 від 02.12.2017 за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_7 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 07 грудня 2020 року,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 07 грудня 2020 року клопотання захисника та підозрюваного задоволено.

Звільнено від кримінальної відповідальності

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця смт. Муровані Курилівці, Вінницької області, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою:

АДРЕСА_2 , з середньою спеціальною освітою,

не працюючого, не судимого,

якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Цивільний позов заявлений потерпілою ОСОБА_12 до ОСОБА_9 , ОСОБА_13 та Моторно транспортного Бюро України про стягнення матеріальної та моральної шкоди, залишено без розгляду.

Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Хмельницької міської лікарні до ОСОБА_9 про стягнення витрат на лікування потерпілої від кримінального правопорушення, залишено без розгляду.

За ухвалою суду 02.12.2017 року біля 15 год. ОСОБА_9 , керуючи автомобілем «Mercedes-Benz Vito108» д.н.з. НОМЕР_1 , в порушення вимог пп. 10.1., 10.9. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ№ 1306 від 10.10.2001 (далі Правил дорожнього руху), перед початком руху заднім ходом від будинку № 10 в напрямку до магазину «Принцип № 14», що по вул. Ціолковського м. Хмельницького, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, для безпеки руху не звернувся за допомогою до інших осіб, внаслідок чого створив небезпеку та допустив наїзд задньою частиною автомобіля «Mercedes-Benz Vito108» д.н.з. НОМЕР_1 по центру на пішохода ОСОБА_14 , яка рухалась по проїзній частині в попутному для автомобіля напрямку руху.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та порушення ОСОБА_9 вимог Правил дорожнього руху, пішохід ОСОБА_14 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого внутрішнє-суглобового перелому дистального кінця променевої кістки передпліччя лівої верхньої кінцівки без зміщення уламків, садна шкіри лівої кисті, лобної ділянки голови, закритий поперечний перелом верхньої щелепи, підшкірні крововиливи обох навколо-очних ділянок обличчя, які за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричиняють тривалий здоров`я;

-підшкірні крововиливи зовнішньої поверхні гомілково-ступневого суглобу лівої нижньої кінцівки, садна шкіри правої кисті, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності, а мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше як шість дні.

Своїми діями ОСОБА_9 порушив вимоги пп. 10.1., 10.9.. Правил дорожнього руху, затверджені Постановою КМУ №1306 від 10.10.2001, зміст якого полягає у наступному:

-п. 10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

-п. 10.9. Під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Вищевказані порушення вимог безпеки дорожнього руху ОСОБА_9 знаходиться у прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками, а саме спричиненням середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_14 .

Вищевказані порушення вимог безпеки дорожнього руху ОСОБА_9 знаходиться у прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками, а саме спричиненням середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_14 .

Своїми діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілій середньої тяжкості тілесні ушкодження, ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України.

В поданій апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 07 грудня 2020 року та призначити новий розгляд кримінального провадження в Хмельницькому міськрайонному суді.

Вказує, що судом не було здійснене повне, всебічне й об`єктивне дослідження усіх обставин справи, не встановлено істину у справі, прийняте незаконне рішення, грубо порушено вимоги ст.ст. 55, 56 КПК України та позбавлено потерпілу права на збирання та надання доказів, що вплинуло на винесення законного та обґрунтованого судового рішення. Висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Судом не враховано, що водієм ОСОБА_9 були порушені правила дорожнього руху України, які знаходяться в причинному зв`язку з наслідками, які настали, а саме з отриманням пішоходом ОСОБА_14 тілесних ушкоджень, від яких вона і померла.

Без дослідження усіх обставин кримінального провадження суд першої інстанції не вправі був звільняти ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Крім того представник потерпілої у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання про звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності.

Суд не взяв до уваги, що судово-медичний експерт ОСОБА_15 провів судово-медичну експертизу, яку розпочав 18.12.2017 і закінчив 23.01.2018 висновок експерта №1497. А мати ОСОБА_7 ОСОБА_14 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 і такі обставини не були досліджені при проведенні судово-медичної експертизи.

У висновку експерта №1497 не відображені всі медичні дані про отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_14 і точно не встановлена важкість отриманих тілесних ушкоджень, точний механізм їх утворення, не враховано, що сильний удар в хребет це пряма загроза для життя ОСОБА_14 .

Судово-медичним експертом не встановлювалася причина смерті ОСОБА_14 , хоча таке клопотання заявлялося суду.

Суд безпідставно залишив без розгляду заяву потерпілої про стягнення витрат на правову допомогу.

Безпідставно відмовлено у задоволенні клопотання про проведення комплексної судово-медико-соціально-автотехнічно-автотрасологічної експертизи, про допит свідків лікарів травматологічного відділення Хмельницької міської лікарні ОСОБА_16 та завідуючого даного відділення ОСОБА_17 , судово-медичного експерта ХОСМЄ ОСОБА_15 , про вивчення наданих потерпілою доказів.

Суд не зазначив, чому взяв до уваги одні докази і відкинув інші.

Суд в ухвалі не провів повну оцінку всіх отриманих і досліджених в судовому засіданні доказів, які спростовують вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та свідчать про вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Ухвала суду є невмотивованою.

Судом не досліджено питання про те, що смерть ОСОБА_14 знаходиться в прямому причинному зв`язку з ДТП і травмами, які вона отримала.

Не враховано, що неправомірними діями ОСОБА_9 ОСОБА_14 була заподіяна майнова та немайнова шкода.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення потерпілої ОСОБА_7 та її представника на підтримку доводів апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого та його захисника, які в задоволенні апеляційної скарги просили відмовити, пояснення представника МТБ України, думку прокурора, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

З матеріалів кримінального провадження видно, що 03.12.2020 захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_10 та обвинувачений ОСОБА_9 звернулись до суду із заявою про звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Задовольняючи клопотання захисника ОСОБА_10 та обвинуваченого про звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України, суд першої інстанції правильно виходив з того, що наявні підстави, передбачені КК України для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Так відповідно до вимог ч.1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_9 , класифікується як нетяжкий злочин.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України, у якому обвинувачується ОСОБА_9 вчинене 02 грудня 2017 року, тобто з моменту його вчинення минуло 3 роки, а отже закінчилися строки давності передбачені п.2 ч.1 ст. 49 КК України.

Враховуючи викладене, висновок суду першої інстанції про звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності ґрунтується на нормах кримінального та кримінального процесуального закону.

Відповідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Разом з тим, приймаючи рішення про звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності, суд першої інстанції не врахував положень п.1 ч.2 ст.284 КПК України та не закрив кримінальне провадження відносно ОСОБА_9 за ч.1 ст.286 КК України.

Згідно положень ч.2 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

З огляду на викладене ухвала Хмельницького міськрайонного суду від 07 грудня 2020 року підлягає зміні в порядку ст.404 КПК України.

Доводи апеляційної скарги потерпілої ОСОБА_7 про те, що судом не було здійснене повне, всебічне й об`єктивне дослідження усіх обставин кримінального провадження, не встановлено істину у справі, висновків суду першої інстанції про наявність підстав для звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України, не спростовують.

Згідно ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Зважаючи на те, що захисник ОСОБА_10 та обвинувачений ОСОБА_9 звернулися до суду із заявою про звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а положення ч.4 ст.286 КПК України передбачають невідкладний розгляд такого клопотання, суд першої інстанції не мав досліджувати усі обставини кримінального провадження.

Оскільки судом встановлено наявність підстав, передбачених п.2 ч.1 ст. 49 КК України, для звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України, суд правомірно задовольнив клопотання обвинуваченого та його захисника про звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Разом з тим, з матеріалів кримінального провадження видно, що судом першої інстанції було допущено затягування розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_9 за ч.1 ст.286 КК України.

Розгляд кримінального провадження неодноразово відкладався за клопотаннями захисника обвинуваченого ОСОБА_10 , що колегія суддів розцінює як зловживання захисником обвинуваченого наданими йому КПК України правами, спрямованим на затягування строку розгляду кримінального провадження.

Крім того, судом першої інстанції не було вирішене клопотання потерпілої ОСОБА_7 , з яким потерпіла звернулася до суду ще 06 червня 2019 року, про проведення судово-медичної експертизи.

Підставою для зміни ухвали суду першої інстанції є, відповідно до п.3 ч.1 ст. 409 КПК України істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Керуючись ст.ст.408, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
В задоволенні апеляційної скарги потерпілої ОСОБА_7 відмовити.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 07 грудня 2020 року про звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України, змінити в порядку ст.404 КПК України.

Вважати ОСОБА_9 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, звільненим від кримінальної відповідальності на підставі п.2 ч.1 ст. 49 КК України.

Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

В решті ухвалу суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення.

Судді: