Провадження №1-кс/522/2431/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2021 року Місто Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора військової прокуратури Південного регіону України ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Малиновським районним судом м. Одеси від 08.09.2015 за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України до 2 років тримання у дисциплінарному батальйоні який проходить військову службу за контрактом на посаді стрільця 1 відділення 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України,-

УСТАНОВИВ:
В провадженні СУ ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві знаходиться кримінальне провадження №0000149 від 12.05.2016, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, за наступних обставин.

Відповідно до Указу виконувача обов`язків Президента України № 303/2014 від 17.03.2014 «Про часткову мобілізацію» на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.
23.05.2013 ОСОБА_4 . був призваний на строкову військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 .

23.05.2013, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 , солдата ОСОБА_4 було зараховано в списки особового складу частини та на всі види забезпечення та призначено стрільцем навчального збору.

Згідно положень ч.1 п.2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу та військовозобов`язаних вважається день зарахування до списків особового складу військової частини.
Відтак, з 23.05.2013, тобто з моменту зарахування ОСОБА_4 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 він набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.
Згідно вимог п.п. 1, 3 ч.3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 по стройовій частині від 10.06.2013 №117 солдата ОСОБА_4 , після закінчення підготовки в навчальному центрі (с. Полієво) було призначено на посаду стрільця 1 відділення 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , 30.12.2013 солдатом ОСОБА_4 укладено з командиром військової частини НОМЕР_1 контракт про проходження військової служби терміном на три роки, тобто до 29.12.2016.
08.09.2015 Малиновським районним судом м. Одеси солдат ОСОБА_4 засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України у вигляді двох років тримання у дисциплінарному батальйоні.

У той же день, після оголошення вказаного вироку суду та його отримання, солдат ОСОБА_4 , достовірно знаючи про необхідність перебувати за місцем проходження служби, не маючи будь-яких поважних причин знаходитись поза межами військової частини НОМЕР_1 , повинен був повернутись за місцем проходження служби у військову частину НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , для подальшого направлення до дисциплінарного батальйону.

Однак 08.09.2015 військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 без поважних причин, діючи в умовах особливого періоду крім воєнного стану вчасно не з`явився на службу до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_2 з Малиновського районного суду м. Одеси та до виконання обов`язків з військової служби не приступив.

30.06.2016 відносно ОСОБА_4 було складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, яке було спрямовано за місцем проживання останнього: АДРЕСА_1 .

Прокурор звернувся до суду із клопотанням про застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання слідчого.

Дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують його доводи, заслухавши учасників судового розгляду, приходжу до висновку, що в задоволенні клопотання слідчого необхідно відмовити та застосувати більш м`який запобіжний захід з наступних підстав.
В судовому засіданні установлено, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, санкцією якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до семи років.

Згідно із ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Згідно з рішенням ЄСПЛ у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумності підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного із вчиненням кримінального правопорушення та виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст.2 КПК України.

Наявність обгрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які долучені до матеріалів клопотання, а саме: службовими документами, матеріалами службового розслідування військової частини НОМЕР_1 ; протоколами допитів свідків; іншими матеріалами досудового розслідування в своїй сукупності.

Слідчий суддя вважає, що на даному етапі досудового розслідування докази наявні в матеріалах кримінального провадження є вагомими та такими, що об`єктивно зв`язують підозрюваного з інкримінованим йому злочином.
ОСОБА_4 має постійне місце проживання, є військовослужбовцем, приймав участь в АТО, має на утриманні неповнолітню дитину.
Тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному, свідчить про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: підозрюваний може здійснити спроби впливати на свідків, переховуватися від слідства чи суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Утім, застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, може забезпечити відповідну процесуальну поведінку підозрюваного в майбутньому з точки зору виконання покладених на нього процесуальних зобов`язань, тому доцільно обрати щодо підозрюваному запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

За таких обставин, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, приходжу до висновку, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного під час досудового розслідування.

Керуючись ст.ст.132, 176, 177, 178, 179, 182, 183, 186, 193, 194, 196, 205 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні клопотання прокурора військової прокуратури Південного регіону України ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 .

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 04.05.2021, обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати до військової прокуратури Одеського гарнізону, за викликом слідчого, прокурора;
- не відлучатись без дозволу слідчого, прокурора або суду з міста Одеса, або з місця фактичного мешкання;
- повідомляти слідчого, прокурора або суду про зміну місця свого проживання;
- у разі наявності документів, що дають право виїзду за кордон, здати їх на зберігання до органу досудового розслідування.
Повідомити підозрюваного письмово під розпис про покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя:
05.03.21