Справа № 215/1777/21
Вирок

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2021 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського районного суду міста Кривого Рогу кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001131 від 26.12.2020 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, який не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, на обліках у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, працює слюсарем в тролейбусному депо №1, зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 25.12.2020 приблизно о 23:00 годині знаходився на сходовому майданчику будинку АДРЕСА_2 спільно зі своїми знайомими, де вживали алкогольні напої.

В цей же день та час до під`їзду №1 будинку АДРЕСА_2 зайшов ОСОБА_5 разом зі своєю знайомою. Знаходячись у вказаному під`їзді ОСОБА_5 зробив зауваження ОСОБА_4 з приводу вживання спиртних напоїв. З цього приводу між обвинуваченим ОСОБА_4 та раніше незнайомим йому ОСОБА_5 почалась словесна сварка на ґрунті виниклих раптово неприязних відносин, що супроводжувалась нецензурною лайкою і призвело до конфлікту між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ..

Після того, як обвинувачений ОСОБА_4 разом із потерпілим ОСОБА_5 вийшли із вказаного під`їзду, продовжуючи конфлікт, та знаходились біля будинку АДРЕСА_2 , у ОСОБА_4 на ґрунті конфлікту з ОСОБА_5 виник прямий умисел, спрямований на умисне спричинення йому тяжких тілесних ушкоджень, які в момент заподіяння є небезпечними для життя.

В цей же час і місці обвинувачений ОСОБА_4 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел спрямований на заподіяння ОСОБА_5 тяжких тілесних ушкоджень з мотивів гострої неприязні до нього, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не бажаючи заподіяння настання смерті останньому, стоячи навпроти ОСОБА_5 , який стояв на землі біля вказаного будинку, перебуваючи у безпосередній близькості, схопив останнього обома руками за куртку та кинув на землю. Потім обвинувачений ОСОБА_4 почав наносити ОСОБА_5 , який в цей момент лежав на землі, невстановлену кількість ударів, але не менше шести по голові, тулубу та кінцівкам потерпілого. Продовжуючи реалізовувати свій раптово виниклий злочинний умисел спрямований на заподіяння ОСОБА_5 тяжких тілесних ушкоджень та не бажаючи настання смерті останньому обвинувачений ОСОБА_4 дістав зі своєї одягненої на нього сумки розкладний ніж, яким наніс один удар в область черевної порожнини потерпілого ОСОБА_5 ..

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 наніс потерпілому ОСОБА_5 не менше шести ударів по голові, тулубу та кінцівкам потерпілого та один удар ножем в область черевної порожнини потерпілого, чим своїми злочинними діями спричинив ОСОБА_5 тяжкі тілесні ушкодження, внаслідок чого потерпілий отримав рани волосистої частини голови, травму живота, проникаючу колото-різану рану черевної стінки з пошкодженням печінки. Після вчиненого обвинувачений ОСОБА_4 із місця вчинення злочину зник.

Ці умисні дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.121 КК України за ознаками умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому розгляді свою винуватість визнав повністю, підтвердив обставини скоєного ним кримінального правопорушення. Пояснив суду, що дійсно 26 грудня минулого року разом із друзями розпивали у під`їзді спиртні напої. Коли до під`їзду зайшов потерпілий із дівчиною та зробив зауваження з приводу розпивання алкоголю, між ним та потерпілим із-за цього виник конфлікт, що супроводжувався нецензурною лайкою. Потім він, його знайомий та потерпілий вийшли на вулицю, де він його побив, наносячи удари руками і ногами по тулубу і голові потерпілого, а потім і своїм ножем. При цьому знайомий обвинуваченого стояв осторонь та не втручався у бійку. У скоєному щиро кається, шкодує про вчинене, попросив вибачення у потерпілого та просить суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 пояснив суду, що не пам`ятає обставин, за яких отримав тілесні ушкодження, оскільки повертався додому із гаражу, де вживав алкогольні напої. Отямився біля сміттєвих баків із розбитою головою та ножовим пораненням у животі. Вже вдома, коли він втратив свідомість, його дружина викликала швидку і його забрали до лікарні. Пробачив обвинуваченого та просив суд його суворо не карати.

Учасники судового процесу не заперечували визнати недоцільним дослідження доказів, шляхом допиту свідків відносно фактичних обставин справи, що ніким не оспорюються.

Обвинувачений ОСОБА_4 не оспорював фактичних обставин справи і у суду не має сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

Судом роз`яснено учасникам процесу вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, про те, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №293 від 09.03.2021 виявлені в ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення живота відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. За своїм характером виявлені рани голови відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я, понад 6 днів, але не більше 3-х тижнів. Виставлений діагноз: закрита черепно-мозкова травма: струс головного мозку об`єктивними клінічними даними не підтверджений, тому не враховується при визначенні ступеня тяжкості тілесних ушкоджень.

На підставі вищевикладеного, беручи до уваги досліджені надані суду докази, оцінивши показання обвинуваченого та потерпілого, суд приходить до висновку про доведеність обвинувачення, яке пред`явлене ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення за ознаками умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.
При обранні міри покарання обвинуваченому суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшує покарання обвинуваченому, суд вважає його щире каяття в скоєному, відсутність претензій від потерпілого.

Передбачених ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості та громадську небезпеку вчиненого кримінального правопорушення (злочину), який згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином, а також дані, що характеризують особу обвинуваченого, його ставлення до скоєного і досудову доповідь органу пробації.

Обвинувачений ОСОБА_4 має зареєстроване місце проживання, офіційно працевлаштований, на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягався.
Також суд враховує, що потерпілий ОСОБА_5 пробачив обвинуваченого, просив його суворо не карати.

Досудовою доповіддю органу пробації встановлено, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченим оцінюється як середній та ризик небезпеки для суспільства обвинуваченого оцінюється як високий, його виправлення можливо досягти без ізоляції від суспільства, шляхом звільнення від відбування покарання з випробуванням та покладенням певних обов`язків і заходів, передбачених пробаційною програмою

До ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.12.2020 було застосовано запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту по 26 лютого 2021 року, який ухвалою слідчого судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.02.2021 було продовжено по 26.03.2021.

При розгляді кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 стороною обвинувачення клопотання про обрання йому запобіжного заходу не заявлялось.

З урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки скоєного злочину, даних про особу обвинуваченого, а також інших обставин кримінального провадження в їх сукупності, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, призначення ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України, за якою він обвинувачується і яка передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення.

За приписами статті 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Суд враховує ставлення обвинуваченого ОСОБА_4 до скоєного, яке виразилось в усвідомленні ним своєї провини та засудженні своєї протиправної поведінки, щире каяття, а також те, що він попросив пробачення у потерпілого і останній його пробачив.
Зважаючи на вищенаведене, суд вважає можливим виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, у відповідності до ст. ст. 75-76 КК України, оскільки маються всі підстави вважати, що таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.

Виходячи із всіх встановлених по справі обставин, керуючись ст. 75 КК України, суд вважає за доцільне встановити обвинуваченому ОСОБА_4 іспитовий строк, при цьому покласти на нього обов`язки передбачені п. п. 1, 2 ч. 1, п.п. 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

На думку суду, призначення цього покарання забезпечить виконання завдань кримінального судочинства та слугуватиме цілям його застосування, встановленим ст. 2 КПК України.

Процесуальні витрати в даному кримінальному провадженні відсутні.

Питання речових доказів судом вирішується в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 124, 349, 368, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1, п. п. 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Речові докази: - змив речовини бурого кольору, який запаковано у паперовий конверт пакування речових доказів національної поліції та направлений для проведення судових експертиз знищити;

-особистий одяг потерпілого ОСОБА_5 , а саме: футболка чорна з малюнком, кофта сіра з написом, спортивна куртка синього кольору без капюшона, які запаковано у поліетиленовий пакет та опечатано паперовою біркою та направлено для проведення судових експертиз повернути власнику ОСОБА_5 ;

-мобільний телефон марки «Samsung» моделі «SM-J510H» сенсорний чорного кольору, IMEI-1: НОМЕР_1 , IMEI-2: НОМЕР_2 у робочому стані з сім-карткою «Київстар» та флеш карткою мікроСД-16 Гб, який належить потерпілому ОСОБА_5 і передані йому під розписку залишити йому ж;

-ніж розкладний сріблястого кольору у формі капсулі, який складається із двох частин, а саме: корпусу та одностороннього клинка з різьбою, на корпусі гравіювання у вигляді квітки з нашаруванням речовини бурого кольору, що належить обвинуваченому ОСОБА_4 знищити;

-ботинки чорного кольору 44-го розміру, чоловічі із шнуруванням, які належать обвинуваченому ОСОБА_4 та запаковані у поліетиленовий пакет пакування речових доказів Національної поліції №0459307 і направлені для проведення судових експертиз повернути власнику ОСОБА_4 ..

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду через районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.

Суддя: