1Справа № 335/1451/21 1-кп/335/459/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 квітня 2021 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , особи, щодо якої розглядається клопотання ОСОБА_5 , законного представника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Запоріжжя клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001650 від 21.06.2020 року відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, інваліда 3 групи від загального захворювання, не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -
за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Заступник начальника СД відділу поліції № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 , за погодженням із прокурором Запорізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_8 звернувся до суду з клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0001650 від 21.06.2020 року відносно ОСОБА_5 .
У ході розгляду клопотання встановлено, що 20.06. 2020 року, приблизно об 20 год., ОСОБА_5 , знаходячись на території о.Хортиця у м.Запоріжжя, зірвав листя дикорослих рослин конопель, які поклав до лівої кишені одягнутої олімпійки, на маршрутному таксі перевіз придбаний наркотичний засіб до будинку АДРЕСА_2 , де був зупинений працівниками поліції, якими в ході проведення огляду місця події, в період часу з 02:13 до 02:49 год. вказаного дня, у ОСОБА_5 вилучено речовину рослинного походження сіро-зеленого кольору, яка відповідно до висновку експерта № 7-1965 від 15.07.2020 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено «канабіс», маса якого в перерахунку на висушену речовину складає 21, 698 г, чим вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.309 КК України, а саме: незаконне придбання, зберігання, перевезення наркотичного засобу, без мети збуту.
У судовому засіданні прокурор подане клопотання підтримав та просив його задовольнити, вказавши, що, на його думку, є всі законні підстави застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_5 .
Захисник особи, відносно якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні клопотання підтримала.
Особа, щодо якої надійшло клопотання ОСОБА_5 та його законний представник ОСОБА_6 підтримали думку захисника та прокурора.
Безпосередньо дослідивши докази, подані під час судового розгляду, оцінюючи їх в сукупності, з точки зору достатності та взаємозв`язку, провівши у повному обсязі судовий розгляд, перевіривши доводи учасників процесу, суд приходить до висновку, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Наявність у діях ОСОБА_5 ознак інкримінованого кримінального проступку повністю та об`єктивно доведена наступними доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 21.06.2020 року, висновком експерта № 7-1965 від 15.07.2020 та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
Таким чином, вивчивши та дослідивши надані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.309 КК України, а саме незаконне придбання, зберігання, перевезення наркотичного засобу, без мети збуту.
Відповідно до ст. 503 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності.
Згідно ч. 2 ст.19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Згідно ст. 92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.
Згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 39 від 01.02.2021, встановлено, що ОСОБА_5 в період інкримінованого йому діяння виявляв ознаки психічного розладу у вигляді шизоафективного розладу, змішаний тип, не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.
Зазначений висновок не викликає у суду сумнівів про те, що особа страждає на психічну хворобу, яка зумовлює її неосудність і викликає потребу в застосуванні щодо неї примусових заходів медичного характеру вказаних у висновку.
Судово-психіатрична експертиза проведена відповідно до вимог ст.242 КПК України.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінальним процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються примусові заходи медичного характеру.
За змістом статті 93 КК України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння, які вчинили у стані обмеженої осудності злочини, які вчинили злочин у стані осудності, але захворіли на психічну хворобу до постановлення вироку або під час відбування покарання.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати, зокрема, примусовий захід медичного характеру - надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Згідно з п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року № 7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів - психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів, а примусове лікування щодо осіб, які вчинили злочини та страждають на хворобу, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб (ст. 96 КК ) - висновку судово-медичної експертизи.
Крім того, суд також враховує те, що невжиття відносно ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру може зумовити заподіяння неминучої шкоди цій особі або іншим особам.
Відповідно до ст. 513 КПК України, визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.
З врахуванням викладеного, суд вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Згідно з п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року №7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів - психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів, а примусове лікування щодо осіб, які вчинили злочини та страждають на хворобу, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб (ст.96 КК) - висновку судово-медичної експертизи.
Виходячи з положень п.15 Пленуму Верховного Суду України, які викладені у Постанові № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», суд не визначає лікувальну установу, в якій до особи будуть застосовані примусові заходи медичного характеру та не визначає строку, на який ці заходи призначені.
Запобіжний захід особі, відносно якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру не обирався.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України. Процесуальні витрати підлягають підлягають компенсації за рахунок держави.
Керуючисьст.ст.19, 92-94, 96, 96-1, 96-2ККУкраїни, ст.ст. 100, 512, 513, 516, 392, 395 КПК України, суд,-
у х в а л и в :

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Речові докази:
- один експертний пакет № 5473872, в якому знаходиться паперовий пакет з речовиною рослинного походження, яка містить наркотичний засіб канабіс, маса якого складає 21,698 гр. в перерахунку на висушену речовину, передану до камери схову Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, - знищити.
Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя з підстав, передбачених ст.394 КПК України.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Дата виготовлення та оголошення повного тексту ухвали: 15.04.2021 р. о 13:30 год.

Суддя ОСОБА_1