Справа № 638/6108/21
Провадження № 1-кс/638/984/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 квітня 2021 року слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова клопотання слідчого СВ Харківського районного управління поліції № 3 ГУ Національної поліції в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № № 0000250 від 05.04.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, -

встановив:
До суду звернувся слідчий ХРУП № 3 ГУ НП в Харківській області з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, в якому просить: накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 51,2 кв.м., житловою площею 29,7 кв. м., шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження, тому що вважаю, що незастосування цього заходу може негативно вплинути на встановлення істини по кримінальному провадженню, встановлення усього кола осіб, причетних до скоєння вказаного кримінального правопорушення, оскільки у разі неприйняття вищезазначеного заходу можуть бути вжиті заходи та вчинені дії направленні на його знищення, що істотно може ускладнити або взагалі унеможливити встановлення об`єктивної істини у кримінальному проваджені, призначення та проведення необхідних судових експертиз, зумовить труднощі чи неможливість виконання рішень суду в частині забезпечення цивільного позову чи перешкоджатиме встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути відчужене чи пошкоджене шляхом знищення, розібрання або реконструювання, а крім того вищезазначене майно є предметом та доказом злочину, в обґрунтування якого зазначає, що в СВ Харківського РУП №3 ГУ НП в Харківській області проводиться досудове розслідування по матеріалам кримінального провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000250 від 05.04.2021 за ознаками складу кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 3 ст.358 КК України.
За вказаним фактом 05.04.2021 слідчим Харківського РУП №3 ГУ Національної поліції в Харківській області були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000250 від 05.04.2021, за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.
В ході проведення досудового розслідування допитано в якості потерпілої ОСОБА_5 , яка повідомила про те, що 06.10.2020 року вона звернулась до Дзержинського райсуду м. Харкова з позовною заявою щодо встановлення юридичного факту визнання спадкоємцем за законом у зв`язку з тим що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її цивільний чоловік ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Харкова, який постійно проживав за адресою: АДРЕСА_2 , а був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , що є місцем відкриття спадщини.
ОСОБА_5 , проживала із спадкодавцем ОСОБА_6 однією сім`єю як чоловік та жінка без шлюбу (проживали разом, вели спільне господарство, мали спільний бюджет та витрати, для спільного користування було придбано майно, здійснювалося лікування та поховання ОСОБА_6 ), починаючи з березня 2011 року до дня відкриття спадщини 19.04.2020 року, та на теперішній час, ОСОБА_5 , продовжує проживати в квартирі АДРЕСА_4 .
У встановлений законом строк ОСОБА_5 звернулася до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_7 з метою оформлення спадкових прав після смерті свого цивільного чоловіка ОСОБА_6 , внаслідок чого 22.09.2020 року стало відмовлено у оформленні спадкових прав після смерті ОСОБА_6 як спадкоємцю четвертої черги за законом, оскільки в неї відсутні документи, що підтверджують факт постійного спільного проживання протягом п`яти останніх років зі спадкодавцем однією сім`єю як чоловіка та жінки без шлюбу при відсутності надходження інших заяв про прийняття спадщини від спадкоємців попередніх черг та заповіту, та рекомендовано звернутися до суду з метою визнання вищезазначеного факту, лист нотаріуса № 88/02-14 від 22.09.2020 року, спадкова справа № 9/2020 від 13.08.2020 року. Таким чином, ОСОБА_5 фактично прийняла спадщину, адже на час смерті ОСОБА_6 фактично проживала разом з ним однією сім`єю не менш як 5 років до часу відкриття спадщини, а саме: з березня 2011 року по день смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_3 . На початку березня 2021 року їй стало відомо про те, що померлий чоловік ОСОБА_6 , 28 грудня 2019 року склав заповіт засвідченого ОСОБА_8 , старостою Староводолазького старинського округу №2 Нововодолазької селищної ради Харківської області зареєстрованого в реєстрі за №2-110, спадкоємцем зазначеного майна є ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . У померлого ОСОБА_10 ,Г. дітей та інших родичів окрім мене ОСОБА_5 , хто така ОСОБА_9 їй невідомо, померлий ніякого відношення до Нововодолазького району Харківської області немає та там ніколи не був, жодного заповіту на незнайому особу ОСОБА_9 не складав.
Відповідно до інформації державного реєстру майнових прав на нерухоме майно, вищезазначене житло, за адресою: АДРЕСА_5 , на праві власності належить ОСОБА_9 , підстава для реєстрації свідоцтво про право на спадщину, за заповітом, серія та номер: 622, виданий 01.03.2021.
Враховуючи вищевикладене, у органу досудового розслідування виникають сумніви у законності правочину, тому ненакладення арешту на квартиру в житловому будинку та нежитлове приміщення багатоповерхового житлового будинку може зашкодити подальшому встановленню істини по кримінальному провадженню.
Повернення вказаного приміщення також може негативно вплинути на встановлення істини по кримінальному провадженню, та встановлення всього кола осіб, причетних до скоєння вказаного кримінального правопорушення, оскільки у разі повернення вищезазначеного приміщення можуть бути вжиті заходи та вчинені дії направленні на його подальше відчуження, що може значно ускладнити або взагалі унеможливить встановлення об`єктивної істини у кримінальному проваджені, а також призначення та проведення необхідних судових експертиз для встановлення вартості майна.
09.12.2015 року були внесені зміни до ст. 170 КПК України, де законодавцем було визначено перелік ознак, за наявності хоча б однієї з яких, на відповідне майно може накладатися арешт (ч. 1 ст. 170 КПК України). Так арештовуватися може майно, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно:
- є предметом, засобом чи знаряддям злочину;
- є доказом злочину;
- набуте злочинним шляхом;
- є доходом від вчиненого злочину;
- отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину;
- може бути конфісковане та застосовується до підозрюваного, обвинуваченого, засудженого;
- може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи;
- для забезпечення цивільного позову.
Тому, звернення з відповідним клопотанням важливо для забезпечення доказової бази у кримінальному провадженні, про що йдеться в ч. 2 ст. 170 КПК України.
Слідчий в судове не прибули, разом з клопотанням подано заяву з проханням розглянути клопотання без його участі.

Власник майна, також, в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила.

У відповідності до ч.1 ст.172 КПК України неприбуття учасників кримінального провадження у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши надані слідчим докази, слідчий суддя дійшов наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Частина друга вказаної вище статті передбачає, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Всупереч вимогам ст. 173 КПК України, слідчим не надано достатніх доказів необхідності накладення арешту, розумність та співмірність обмеження права власності.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:
В задоволенні клопотання слідчого СВ Харківського районного управління поліції № 3 ГУ Національної поліції в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № № 0000250 від 05.04.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1