Провадження №1-кп/712/398/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2021 року м.Черкаси
Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,
ВСТАНОВИВ:

В провадженні Соснівського районного суду м.Черкаси перебуває кримінальне провадження №0003485 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.
У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічній час доби строком на 60 днів відносно обвинуваченого ОСОБА_5 . Клопотання обґрунтоване тим, що причетність ОСОБА_5 до інкримінованого злочину підтверджується матеріалами кримінального провадження. На даний час наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, тому з метою запобігання спробам переховуватись від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, а також з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, прокурор просив задовольнити клопотання та продовжити запобіжний захід.
Захисник та обвинувачений у судовому засіданні заперечували проти продовження міри запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді домашнього арешту, вказали зменшення ризиків, які обумовлювали обрання запобіжного заходу, та необґрунтованість вказаних прокурором ризиків. Сама по собі тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується особа, не може бути безумовною підставою для обрання щодо цієї особи запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Захисник стверджував про достатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, зокрема, запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням раніше визначених обов`язків.
Заслухавши учасників судового провадження, вивчивши матеріали справи, судом встановлено таке.
Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч.ч.1, 2, 6 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Судом установлено, що строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час, відносно обвинуваченого ОСОБА_5 закінчується 26 липня 2021 року.
Водночас, завершити судове провадження до спливу строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту неможливо.
Суд погоджується з висновком прокурора про існування обґрунтованої підозри щодо можливого вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.
Вирішуючи клопотання прокурора, суд зважає також на те, що злочин, за яким обвинувачується ОСОБА_5 , згідно зі ст.12 КК України, віднесено до тяжких злочинів, що загрожує обвинуваченому, за умови доведеності його вини у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення, позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років. Тяжкість покарання збільшує ймовірність ризику переховування обвинуваченого від суду.
На обґрунтування ризику можливого переховування обвинуваченого від правосуддя, суд надає оцінку особі обвинуваченого, який тяжкими захворюваннями не страждає; є неодруженим.
Таким чином, суд переконаний, що наразі продовжують існувати ризики, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.
Наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_5 кримінального правопорушення та продовження існування ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, дають підстави суду для продовження строку дії запобіжного заходу щодо обвинуваченого.
Водночас, наявність у обвинуваченого постійного місця проживання не гарантує усунення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а обмеження залишати йому місце проживання у нічний час доби не перешкоджає роботі ОСОБА_5 , оскільки надає можливість останньому вільно пересуватися у денний час.
Доводи обвинуваченого та його захисника на обґрунтування обрання менш сурового виду запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, в судовому засіданні не підтверджені; стороною захисту не доведено належними та допустимими доказами зміни всіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, зменшення або зникнення ризиків.

З огляду на наведене, суд вважає доцільним продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки більш м`який запобіжний захід, ніж домашній арешт є недієвим та є всі підстави вважати, що ця міра запобіжного заходу зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, запобігти встановленим у судовому засіданні ризикам.
Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.
Відтак, обвинуваченому слід продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час строком на шістдесят днів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 27, 177, 181, 194, 331 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час, а саме з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня, строком на 60 днів з 26 липня 2021 року по 24 вересня 2021 року, включно.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки:
- прибувати до суду за першою вимогою;
- не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 22 год 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня, без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну місця свого проживання та засобів зв`язку;
- утриматись від спілкування з потерпілим, свідками, експертами у кримінальному провадженні.
Роз`яснити обвинуваченому положення ч.5 ст.181 КПК України, а саме, що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Копію ухвали направити для виконання Черкаському районному управлінню поліції ГУНП в Черкаській області, а також прокурору Черкаської окружної прокуратури для контролю.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1