Справа № 669/290/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2021 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої-судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

представника потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Старокостянтинів кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Білогір`я Хмельницької області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, має на утримані двох малолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що він, працюючи на посаді інспектора слідчого відділення Білогірського відділення поліції Красилівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, будучи працівником правоохоронного органу, 09 вересня 2018 року близько 01 години 30 хвилин, знаходячись у позаслужбовий час на території кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по АДРЕСА_2 , а саме, на майданчику біля входу до приміщення вказаного закладу, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вступивши у словесну суперечку з відвідувачами вказаного закладу ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , підійшов до зазначених осіб та умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх наслідки, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, наніс один удар кулаком правої руки в праву сторону обличчя ОСОБА_9 , внаслідок якого спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді закритого вдавленого перелому передньої стінки правої гайморової (верхнє-щелепної) пазухи лицевого черепа зі зміщенням уламків у порожнину пазухи, з накопиченням у пазусі крові та розвитком запалення у порожнині пазухи (гаймориту), струсу головного мозку, підшкірної гематоми та набряку м`яких тканин правої навколо очної ділянки обличчя з розповсюдженням на праву половину носа та праву половину верхньої губи, рани м`яких тканин верхньої повіки правого ока, рани слизової оболонки правої половини верхньої губи, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Тобто, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, а саме в заподіянні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

16 квітня 2021 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 укладена угода про примирення на таких умовах: обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, примирився з потерпілою; обставинами, що пом`якшують покарання, є повне визнання вини, щире каяття, повне відшкодування завданої шкоди; сторони погодили призначити ОСОБА_6 покарання за ч.1 ст.122 КК України із застосуванням ст..69 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, яке відповідно до ст.12 цього ж Кодексу є нетяжким злочином.

Обвинувачений свою вину у вчиненні злочину визнає повністю, цілком розуміє права, визначені ст.474 ч.5 п.1 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 ч.1 п.1 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Позицію обвинуваченого підтримав його захисник ОСОБА_7 .

Потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що їй зрозумілі наслідки затвердження угоди, передбачені ст.473 ч.1 п.2 КПК України, та просить затвердити угоду, оскільки примирилась із обвинуваченим і будь-яких претензій до нього не має.

Позицію потерпілої підтримав її представник ОСОБА_5 .

Прокурор ОСОБА_3 проти затвердження угоди про примирення не заперечує.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Зміст угоди про примирення, умови та порядок її укладення відповідають вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України, підстав, передбачених ч.7 ст.474 цього Кодексу, для відмови в затверджені угоди не встановлено.

Узгоджена потерпілою і обвинуваченим міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, інтересам суспільства не суперечить, є справедливою, необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_6 та запобігання вчинення ним нових злочинів. При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Зокрема враховано, що ОСОБА_6 визнав свою вину, щиро розкаявся, повністю відшкодував завдану матеріальну та моральну шкоду, що пом`якшує йому покарання.

Обставиною, яка обтяжує покарання, є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Суд також враховує, що ОСОБА_6 є особою молодого віку, працює, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, одна з яких потребує постійного нагляду та лікування, має батька-інваліда, якому необхідна стороння допомога, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра, нарколога не перебуває, раніше не судимий.

З урахуванням наведеного, враховуючи поведінку обвинуваченого після скоєного, наявність декількох пом`якшуючих покарання обставин, як повне визнання вини, щире каяття у скоєному, добровільне повне відшкодування завданої шкоди, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, наявність однієї обставини, яка обтяжує покарання вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, суд дійшов висновку, що зазначені обставини дають обґрунтовані підстави призначити йому покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного у санкції ч.1 ст.122 КК України, в зв`язку із цим укладену між потерпілою і обвинуваченим угоду про примирення слід затвердити та призначити останньому узгоджене сторонами покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про відшкодування 10856,52 грн. матеріальної шкоди та 100000 грн. моральної шкоди слід залишити без розгляду в зв`язку із відмовою позивачки від позову через відшкодування ОСОБА_6 вказаної шкоди у повному обсязі.

Питання про долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України .

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374-376, 475 КПК України, суд

у х в а л и в:

Укладену 16 квітня 2021 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 угоду про примирення - затвердити.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишити без розгляду.

Речові докази: флеш-карту об`ємом пам`яті 8 Gb із відеозаписом з камери відеоспостереження, розміщеної на території кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 » - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через Старокостянтинівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 5-7 статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами 6,7 статті 474 КПК України;

- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною 3 статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Суддя: