233 № 233/2182/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2021 року слідчий суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , заявника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Костянтинівка скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність відділу поліції №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви від 06 травня 2021 року ,-
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 звернулась до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність відділу поліції №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви від 06 травня 2021 року.
В своїй скарзі ОСОБА_4 зазначає про те, що 06 травня 2021 року вона звернулась до Костянтинівського відділення поліції за фактом скоєння кримінального злочину за ст.190 КК України групою невідомих осіб. 06 травня 2021 року шляхом шахрайства заволоділи її грошовими коштами в розмірі приблизно 196 гривень з її банківської картки « Приватбанк». Дзвінок на її мобільний телефон надійшов о 16.28 г. з номеру НОМЕР_1 , 06 травня 2021 року, чоловік представився ОСОБА_5 співробітником банку, яким, як з`ясувалося, не є. Чоловік їй заявив, що нібито проводить верифікацію її банківської картки, що також виявилося неправдою. Банківську картку вона не передавала йому, а лише за його проханням повідомила її код, вважавши що він дійсно працює в банківській установі «Приватбанк». Своїми шахрайськими діями вказаний чоловік заподіяв їй шкоду в розмірі 196 гривень (приблизно) ввівши її в оману. Вивчивши смс повідомлення від шахраїв і зрозумівши, що її обманули, викравши її грошові кошти з картки, вона звернулась до поліції міста, сподіваючись на допомогу поліції. Коли працівник поліції допитав її 06 травня 2021 року, то сказав чекати відповідь поштою, їй повідомлять данні кримінального провадження. Відповідь на її заяву вона отримала лише 14 травня 2021 року у відділку поліції, куди приїхала за результатом. З відповіддю вона не згодна, оскільки не було, відповідно до ст.214 КПК України внесені відомості до ЄРДР про кримінальне правопорушення за ст.190 КК України після такого звернення (заяви) від її імені; не розпочато досудове розслідування за вказаним кримінальним правопорушенням за ст.190 КК України слідчим поліції; не зрозуміло які такі заходи нібито проведені ОСОБА_6 ( а не слідчим поліції) та й ще до внесення до ЄРДР, порушуючи ст.214 КПК України, проявляючи недбалість. Співробітниками технічного відділу поліції ( співробітниками киберполіції) в рамках кримінального провадження за ст.190 КК України не були проведені оперативно розшукові заходи, належність мобільного номеру НОМЕР_1 конкретній особі; не допитаний сам ОСОБА_7 ; не було запиту слідчого до « Приватбанку» по даному співробітнику; не було протоколу огляду її мобільного телефону і банківської картки слідчим поліції; не проведені інші слідчі дії в рамках кримінального провадження. Як вона зрозуміла слідчі поліції не бажають виконувати свої прямі службові обов`язки і шукати шахраїв, від незаконних дій яких страждають багато пенсіонерів, а не тільки вона. Саме з вини бездіяльності співробітників поліції втрачено дорогоцінний час і вся провина покладається на них згідно ст.13 Європейської Конвенції і практики ЄСПЛ. З огляду на що, просить поновити їй процесуальний строк для звернення до суду зі скаргою, враховуючи дату отримання нею відповіді 14 травня 2021 року; зобов`язати начальника СВ ВП №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_8 внести до ЄРДР її заяву, отриману 06 травня 2021 року про вчинення кримінального правопорушення за ст.190 КК України групою осіб.
В судовому засіданні заявник підтримала скаргу частково і просила її задовольнити в частині винесення дисциплінарного покарання працівникам поліції за недбале відношення до своїх службових обов`язків, оскільки все ж таки поліція не працювала, не було жодного розслідування за її заявою. Крім того, на неодноразові уточнюючі запитання слідчого судді, повідомила, що грошових коштів на картці було приблизно 206 гривень, при цьому категорично стверджувала, що грошових коштів було менше ніж 227 гривень.
Прокурор в судовому засіданні просив відмовити у задоволені скарги, оскільки кримінальна відповідальність за корисливі злочини з 01 січня 2021 року настає в разі спричинення матеріальної шкоди в розмірі 227 гривень і більше. З досліджуваної заяви вбачається, що розмір викрадених грошових коштів складає 196 гривень. В судовому засіданні заявник уточнила про викрадення у неї 206 гривень, але все ж таки це менший розмір, ніж розмір для настання кримінальної відповідальності. Тому вважав скаргу необґрунтованою. При цьому зауважив на тому, що працівниками поліції були допущені певні порушення щодо ведення діловодства.
Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до таких висновків.
Статтею 55 Конституції України гарантується кожному громадянину право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, посадових і службових осіб.
Відповідно до ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій або бездіяльності суду, прокурора, слідчого в порядку, встановленим цим Кодексом.
Статтею 117 КПК України передбачено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
У своєму рішенні «Мушта проти України» від 18.11.2010 року Європейський суд з прав людини розглядав питання правомірності встановлення строків оскарження та їх пропуску, зокрема у п. 37 даного рішення зазначено: «Суд нагадує, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями».
Враховуючи доводи заявника ОСОБА_4 , задля досягнення легітимної мети, спрямованої на дотримання права заявника на оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, посадових і службових осіб, слідчий суддя вважає причини пропуску строку на подання скарги поважними та приходить до висновку про його поновлення, що цілком є виправданим і справедливим.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України під час досудового розслідування може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Згідно висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року (справа №818/1526/18), у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого КК України.

За змістом ч. 1 ст. 214 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення. До ЄРДР, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела та попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті закону України про кримінальну відповідальність (п.4,5 ч.5 ст.214 КПК України).

Аналіз положень статей 214, 303 КПК України свідчить, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні та вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ним Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

З наведеного вбачається, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення, що можуть свідчити про його вчинення. Підставами вважати заяву чи повідомлення саме заявою про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обов`язкові обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

В постанові від 19 травня 2019 року Верховний Суд (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) сформував висновок щодо того, що: «...положеннями ст. 3 КПК визначено, що кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Досудове розслідування це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, серед іншого, закриттям кримінального провадження. Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин....».
З досліджуваного в судовому засіданні протоколу прийняття зави про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 06 травня 2021 року встановлено, що ОСОБА_4 просила ВП №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області зафіксувати факт шахрайства невідомою особою, яка представилася працівником «Приватбанку», який заволодів грошовими коштами в розмірі 196 гривень.
В судовому засіданні заявник уточнила розмір грошових коштів, які були у неї викрадені, а саме, в розмірі 206 гривень.
З об`єктивної сторони кримінальне правопорушення, передбачене ст.190 КК України, тобто шахрайство, відноситься до кримінальних правопорушень з матеріальним складом. Тому, крім самого діяння (заволодіння чужим майном шляхом обману чи зловживанням довірою), обов`язковими її ознаками є позитивна матеріальна шкода, спричинена власнику викраденого майна, яка визначається його певною вартістю, а також причинний зв`язок між цією шкодою і заволодінням майном.

Відповідно до пункту 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, тобто у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, для будь-якого платника податку.

Згідно Закону України Про Державний бюджет України на 2021 рік з 1 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатної особи в розрахунку на місяць становить 2270 грн.

Таким чином в 2021 році для норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень проти власності застосовується сума в 1135 гривень ( тобто 50% від 2270 гривень).

Отже, відповідно до статті 51 КУпАП викрадення чужого майна, в тому числі і шляхом шахрайства, вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, тобто - 227 гривень (0,2 х (50% х 2270). Якщо ж вартість викраденого майна перевищує 227 гривень, настає кримінальна відповідальність, в даному випадку за ст.190 КК України.

Оцінюючи зміст поданої заяви ОСОБА_4 від 06 травня 2021 року, на яку посилається заявник, як на підставу для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, враховуючи її пояснення в судовому засіданні, слідчий суддя зазначає, що відомості зазначені в заяві і повідомлені в судовому засіданні заявником не містять інформації про вчинення кримінального караного діяння, в даному випадку за ст.190 КК України, або іншого кримінально караного діяння, передбаченого Особливою частиною Кримінального кодексу України.

З огляду на вищенаведене, слідчий суддя приходить до висновку, що підстави для внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей, викладених у заяві ОСОБА_4 від 06 травня 2021 року відсутні.

Щодо вимог заявника в частині дисциплінарного покарання працівників поліції за недбале відношення до своїх службових обов`язків по розгляду її заяви від 06 травня 2021 року, слідчий суддя зауважує на тому, що суд не є органом державної влади, наділеним повноваженнями на притягнення до дисциплінарної відповідальності посадових осіб.

За таких обставин скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 306-307 КПК України, слідчий суддя ,-
П О С Т А Н О В И В :
Поновити ОСОБА_4 строк на звернення зі скаргою на бездіяльність відділу поліції №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви від 06 травня 2021 року.
У задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність відділу поліції №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви від 06 травня 2021 року відмовити.
На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1