Справа № 283/2667/20
Провадження №1-кп/283/71/2021
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
11 березня 2021 року м. Малин
Малинський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , його захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.03.2019 за № 0000179 про обвинувачення
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 289 Кримінального кодексу України (далі КК України),
В С Т А Н О В И В:
Наприкінці літа 2018 року, у невстановлені досудовим розслідуванням дату і час, ОСОБА_5 попросив автомобіль у потерпілого, мотивуючи це тим, що потрібно доставляти доньку до навчальних закладів. Потерпілий ОСОБА_7 , довіряючи ОСОБА_5 , будучи впевненим, що останній поверне назад даний автомобіль, що належав йому на праві користування з подальшим успадкуванням, добровільно передав йому вказаний автомобіль марки «HUNDAI» модель «LANTRA» 1992 року випуску, червоного кольору, державний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належав ОСОБА_8 . Заволодівши автомобілем марки «HUNDAI» модель «LANTRA» 1992 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , шляхом зловживання довірою ОСОБА_7 , ОСОБА_5 в подальшому, не маючи наміру використовувати транспортний засіб за призначенням або повернути ОСОБА_7 , вирішив розпорядитися чужим майном на власний розсуд - продати. 20 листопада 2018 року, ОСОБА_5 , перебуваючи поруч з будинком АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, продав ОСОБА_9 автомобіль марки «HUNDAI», модель «LANTRA», 1992 року випуску, червоного кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , який згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належав ОСОБА_8 . При цьому ОСОБА_5 переконав ОСОБА_9 в наданні йому допомоги на переоформлення даного автомобіля та приховав факт смерті ОСОБА_10 , що по суті уможливлювало його подальше переоформлення, заволодів шляхом обману грошовими коштами ОСОБА_9 в сумі 500 доларів США та розпорядився ними на власний розсуд. Своїми злочинними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_7 майнової шкоди на загальну суму 43 870 гривень.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, 27.02.2019, близько 09 год. 30 хв., ОСОБА_5 , знаходячись по АДРЕСА_3 , з метою проведення ремонту прийняв легковий автомобіль марки «Fiat» моделі «Punto», номер шасі НОМЕР_4 реєстраційний номер НОМЕР_5 належний ОСОБА_4 . Після чого у нього виник злочинний умисел на незаконне заволодіння вказаним легковим автомобілем. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_5 , переконавшись у відсутності сторонніх осіб та власника, які могли б завадити йому вчинити кримінальне правопорушення, за допомогою ключів завів легковий автомобіль марки «Fiat» моделі «Punto», номер шасі НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 , та поїхав на ньому до м. Радомишль, де його продав ОСОБА_11 за 900 доларів США. У результаті незаконного заволодіння транспортним засобом - легковим автомобілем марки «Fiat», моделі «Punto», номер шасі НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 , ОСОБА_5 заподіяв ОСОБА_4 матеріальної шкоди на суму 76168, 8 грн.
Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 289 КК України, визнав повністю, підтвердив, що обставини кримінальних правопорушень, обвинуваченням викладені правильно.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів у кримінальному провадженні щодо тих обставин, які ніким з учасників судового розгляду не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміє обвинувачений зміст обставин, які ніким не оспорюються, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснив йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 надав показання про те, що з ОСОБА_7 вони давні знайомі, він неодноразово користувався його автомобілем. Того разу, у 2018 році (точної дати не пам`ятає), в чергове взявши автомобіль у ОСОБА_7 , вирішив його продати, що і зробив. Зазначив, що усвідомлював, що вчиняє протиправну дію. Щодо обставин незаконного заволодіння транспортним засобом ОСОБА_4 зазначив, що все відбувалося так, як зазначено в обвинувальному акті. Попросив вибачення у потерпілих, зокрема, у ОСОБА_4 , та просив суворо не карати, оскільки зробив належні висновки, більш подібних вчинків не допустить, має поганий стан здоров`я.
У судове засідання потерпілий ОСОБА_7 не з`явивсь, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, звернувся до суду із заявою від 12.02.2021, в якій просить проводити розгляд справи без його участі, цивільний позов не пред`являв, щодо покарання обвинуваченому, покладається на розсуд суду.
Потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні надала показання про те, що з ОСОБА_12 перебували у дружніх стосунках. 27.02.2019 вона передала ОСОБА_5 власний автомобіль для проведення ремонту. Він мав відігнати авто до знайомого в с. Ст. Вороб`ї, провести ремонт і повернути автомобіль до обіду того ж дня. Коли ОСОБА_5 не повернув машину в обумовлений час, вона зателефонувала йому та запитала про авто, на що він їй повідомив, що вона знає, де автомобіль і він. Вона найняла таксі і поїхала шукати авто. Там, де мав проводитись ремонт, автомобіля не було. Коли вона повторно зателефонувала ОСОБА_5 , його телефон перебував поза зоною досяжності. Того ж дня вона подала заяву до поліції. Автомобіль їй повернули у задовільному стані. Претензій до обвинуваченого вона не має, але його вчинок вона не пробачила. У судових дебатах просила покарати обвинуваченого суворо, призначити реальне покарання.
Судом досліджено письмові докази, надані стороною обвинувачення:
-Постанова про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 14.05.2019, якою автомобіль марки «Fiat», моделі «Punto», реєстраційний номер НОМЕР_5 визнано речовим доказом та передано на зберігання до ВП;
-Висновок експерта № 11/63 від 03.06.2019, яким встановлено, що ринкова вартість автомобіля марки «Fiat», моделі «Punto», реєстраційний номер НОМЕР_5 на 27.02.2019 складає 76168,8 грн;
-Розписка ОСОБА_4 про отримання від працівників поліції на відповідальне зберігання автомобіля марки «Fiat», моделі «Punto», реєстраційний номер НОМЕР_5 ;
-Постанова про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 03.09.2019, якою автомобіль марки «HUNDAI» модель «LANTRA» 1992 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , визнано речовим доказом та передано на зберігання до ВП;
-Ухвала слідчого судді Малинського районного суду від 04.09.2019 про накладення арешту на автомобіль марки «HUNDAI» модель «LANTRA» 1992 року випуску, червоного кольору, державний номер НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 ;
-Висновок експерта № 11/113 від 25.10.2019, яким встановлено, що ринкова вартість автомобіля марки «HUNDAI» модель «LANTRA», реєстраційний номер НОМЕР_1 на 20.11.2018 складає 43870 грн;
-Ухвала слідчого судді Малинського районного суду від 07.10.2019 про скасування арешту автомобіля марки «HUNDAI» модель «LANTRA» 1992 року випуску, червоного кольору, державний номер НОМЕР_1 ;
-Розписки ОСОБА_7 про отримання від працівників поліції на відповідальне зберігання автомобіля марки «HUNDAI» модель «LANTRA» 1992 року випуску, державний номер НОМЕР_1 та свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 .
Оцінюючи у даному кримінальному провадженні кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд враховує, що шахрайство - це форма заволодіння майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою. При цьому шахрайство - це злочин з матеріальним складом, обов`язковою ознакою якого є настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді заподіяної шкоди, внаслідок заволодіння майном або придбання права на нього у відповідний спосіб. Шахрайство вважається закінченим злочином, якщо винний заволодіває предметом злочину винятково за допомогою обману або зловживання довірою і після цього має реальну можливість розпорядитися ним як своїм. Це означає, що шахрайство передбачає такий перехід певного предмета у володіння винного, який дозволяє йому реально здійснити хоча б первісне розпорядження.
Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, щовина обвинуваченого ОСОБА_5 у заволодінні чужим майном (автомобілем марки «HUNDAI» модель «LANTRA», реєстраційний номер НОМЕР_1 ) шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), повністю доведена, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 190 КК України.
Відповідно до пункту 1 примітки до статті 289 КК України, незаконним заволодінням транспортним засобом вважається умисне протиправне вилучення транспортного засобу з будь-якою метою у власника або законного користувача всупереч їх волі. Таке заволодіння дійсно може бути вчинено таємно чи відкрито, шляхом обману чи зловживання довірою, із застосуванням насильства чи погроз. Закінченим злочин вважається з моменту, коли транспортний засіб почав рухатися унаслідок запуску двигуна чи буксирування або ж перевезення на іншому транспортному засобі, а якщо заволодіння відбувається під час руху такого засобу, - з моменту встановлення контролю над ним.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, щовина обвинуваченого ОСОБА_5 у незаконному заволодінні транспортним засобом (легковим автомобілем марки «Fiat» моделі «Punto», номер шасі НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 ). повністю доведена, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 289 КК України.
Відповідно до ч.1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Судом у судовому засіданні було досліджено характеризуючі матеріали на обвинуваченого ОСОБА_5 , а саме:
- копію паспорта;

- довідку-характеристику з місця проживання обвинуваченого, відповідно до якої він раніше притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності;

-вимогу про судимості, відповідно до якої ОСОБА_5 притягувався до кримінальної відповідальності останній раз у 28.05.2009 року;

-лист КНП «Камінь-Каширська ЦРЛ» про те, що ОСОБА_5 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває;

- довідку про склад сім`ї, відповідно до якої до сім`я ОСОБА_5 складається із його матері ОСОБА_13 , 1953 р.н.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком та нетяжким злочином, дані, що характеризують особу обвинуваченого, його ставлення до скоєного.
Обставин, які б пом`якшували чи обтяжували покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується задовільно, на обліках у нарколога та психіатра не перебуває, вважається таким, що не має судимості.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, враховуючи обставини справи, особу обвинуваченого, відсутність обставин, які пом`якшують і обтяжують покарання, позицію потерпілої, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання в межах санкцій ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 289 КК України, остаточне покарання слід призначити за правилами ч. 1 ст. 70 КК України.
Враховуючи задовільну характеристику на обвинуваченого за місцем його проживання, відшкодування шкоди в повному обсязі, відсутність претензій з боку потерпілих, усвідомлення обвинуваченим протиправності та наслідків своєї поведінки, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому приходить до висновку про можливість звільнення його від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України.

Відповідно до ст. 76 КК України на ОСОБА_5 слід покласти обов`язки, визначені у вказаній статті.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу слід змінити на особисте зобов`язання, звільнивши його з-під варти в залі суду.
Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Процесуальні витрати на залучення експерта у даному кримінальному провадженні становлять 3768,26 грн. У відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України процесуальні витрати слід стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 371, 373, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу ОСОБА_5 змінити із тримання під вартою на особисте зобов`язання, поклавши на нього обов`язки: не відлучатись за м. Камінь-Каширський Волинської області без дозволу суду; повідомляти суд про зміну місця свого проживання.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , на користь держави 3768 (три тисячі сімсот шістдесят вісім) гривень 26 копійок процесуальних витрат на залучення експерта.
Зняти арешт з автомобіля марки «Fiat», моделі «Punto», реєстраційний номер НОМЕР_5 , накладеного на підставі ухвали слідчого судді Малинського районного суду від 17.05.2019, та свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 , накладений на підставі ухвали слідчого судді Малинського районного суду Житомирської області від 04.09.2019.

Речові докази по справі, а саме: автомобіль марки «Fiat», моделі «Punto», реєстраційний номер НОМЕР_5 ,який переданий на зберігання ОСОБА_4 , залишити у її розпорядженні; автомобіль марки «HUNDAI» модель «LANTRA» 1992 року випуску, державний номер НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 , які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_7 , залишити у його користуванні.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Вирок може бути оскаржений протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Малинський районний суд Житомирської області.

Суддя ОСОБА_1