Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-кс/490/1351/2021
У Х В А Л А
02.04.2021р. слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника третьої особи адвоката ОСОБА_3 про зняття арешту накладеного в межах кримінального провадження
17.03.2021р. адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва з клопотанням про скасування арешту з вказаного майна, вказавши, що з часу накладення арешту у кримінальному провадженні ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 209 ч.1 КК України, однак в цьому повідомленні взагалі не згадується арештований об`єкт, не зазначено що він є предметом вчинення злочину передбаченого ст. 209 КК України. За такого є достатні підстави вважати, що більше база відпочинку не має доказового значення у кримінальному провадженні.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив зважити на те що, попереду літній сезон, кафе, до якого прибудовано декілька кімнат для персоналу, необхідно готувати до сезону, а заборона користування цьому заважає. Просив зважити на те, що кафе було побудоване до 2015р. іншими особами, в 2015р. була зроблена реконструкція, за такого кафе не може бути майном, що побудовано на кошти отриманні від вчинення злочину в 2019р.
Слідчий в судові засідання 01.04.2021р. та 02.04.2021р. не з`явився, послався на завантаженість, просив перенести судове засідання.
З огляду на те що у кримінальному провадженні визначені 8 слідчих та 6 прокурорів, то вбачається, що повторна не явка в судове засідання є спробою затягування розгляду клопотання, через що вважаю за можливе розглянути клопотання без слідчого за наявності тих доказів, що містяться в клопотанні та в розпорядженні суду.
Заслухавши пояснення, вивчивши додані до клопотання матеріали приходжу до наступного.
Відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасований за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосування цього заходу відпала потреба, або арешт накладено необґрунтовано.
Вбачається, що арешт був накладений обґрунтовано, на час накладення арешту були достатні підстави вважати, що база відпочинку була побудована в тому числі на кошти отримані від реалізації незаконно виготовлених підакцизних товарів в 2018-2019 роках. За для того, щоб вказане довести, в тому числі шляхом проведення товарознавчих та будівельних експертиз, був накладений арешт в тому числі з забороною використання.
Між тим, 26.02.2021р. ОСОБА_5 /чоловік заявниці/ було повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ст. 209 ч.1 КК України. Однак у вказаному повідомленні про підозру об`єкт на який накладений арешт взагалі не згадується.
Крім того, під час обрання 09.03.2021р. ОСОБА_5 запобіжного заходу, було встановлено, що на той час слідчим у кримінальному провадженні такі експертизи як товарознавча та будівельна навіть не були призначені.
Таким чином, за для встановлення коли та за які кошти була побудована база відпочинку, слідчим суддею було обмежене право користування ОСОБА_4 . Однак вбачається, 3 місяці що пройшли з моменту накладення арешту орган досудового розслідування не використав з тою метою, за для якої було накладене таке обтяження.
В рішеннях Європейського Суду з прав людини, як щодо України, так й інших країн, неодноразово наголошувалося, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння особи майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.
З вище переліченого вбачається: арешт був накладений обґрунтовано; через 3 місяці не проведені ті слідчі дії, за для яких арешт накладався; "справедливий баланс" на даний час порушений. Вказане є підставою до задоволення клопотання в частині скасування заборони використання.
В решті частині клопотання слід відмовити, оскільки подовження арешту на споруди у вигляді заборони розпорядження є законним з огляду на те що ст. 209 ч.1 передбачає конфіскацію майна.
Керуючись ст. 174, 309 КПК України
Ухвала оскарженню не підлягає та набирає сили з моменту оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1