Справа № 675/2422/20
Провадження № 1-кп/675/35/2021
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"15" лютого 2021 р. м. Ізяслав
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -
ОСОБА_4 (по тексту ОСОБА_4 , обвинувачений) 16.12.2020 року близько 14 години, знаходився поблизу господарства ОСОБА_6 , що по АДРЕСА_2 , де в цей же час перебував і ОСОБА_5 (по тексту ОСОБА_5 , потерпілий).
Разом з цим, під час спілкування між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виникли неприязні відносини, у зв`язку з чим у першого з них виник раптовий умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень останньому.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно наніс один удар кулаком правої руки в область обличчя зліва ОСОБА_5 , від якого останній, втративши рівновагу, впав на землю.
Своїми протиправними діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді синця навколо лівого ока, яке відповідно до висновку судово-медичної експертизи, відноситься до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.
Таким чином, своїми умисними протиправними діями, що виразились в умисному спричиненні легких тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті визнав у повному обсязі. Будь-яким чином не оспорював вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, натомість у вчиненому щиро розкаювався та підтвердив, що 16.12.2020 року близько 14 години спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді синця навколо лівого ока.
Обвинувачений просив суворо його не карати та призначити мінімальне покарання з огляду, що усвідомив протиправність своєї поведінки і вже не допускатиме подібного.
Потерпілий у судовому засіданні підтвердив спричинення обвинуваченим ОСОБА_4 йому тілесних ушкоджень у вигляді синця навколо лівого ока та просив призначити обвинуваченому покарання відповідне заподіяній йому шкоді.
Вислухавши думки учасників судового розгляду, приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 не оспорює фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності його позиції, тобто визнання ним вини не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, за згодою прокурора, обвинуваченого та потерпілого, суд в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорювалися, і обмежився допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.
Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в обсязі пред`явленого обвинувачення, є доведеною.
Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, а саме як спричинення легких тілесних ушкоджень.
З урахуванням наведеного, вивчивши наявні матеріали кримінального провадження, які надані органом досудового розслідування, керуючись законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що подія кримінального правопорушення мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_4 у спричиненні легких тілесних ушкодженьОСОБА_5 при обставинах, встановлених органом досудового розслідування доведена повністю, поза розумним сумнівом, а дії його обґрунтовано кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України.
Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд враховує, що він раніше не судимий, за місцем проживання характеризується виключно позитивно, щиро розкаявся у вчиненому діянні, має на утриманні двох малолітніх дітей.
Суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, як обставини, що пом`якшують покарання.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.
Суд наголошує, що в будь-якому випадку, як визначає ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
З урахуванням обставин справи і даних про особу обвинуваченого, який раніше не був судимий, який щиро покаявся у вчиненому, позитивно характеризується, за наявності встановлених та зазначених вище обставин, що пом`якшують та відсутність обтяжуючих обстави, даних досудової доповіді №43/7/264-21 від 12.02.2021 року, суд вважає, що має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, у межах, встановлених санкцією ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу.
На переконання суду, призначення обвинуваченому більш суворого покарання аніж штраф, у даному конкретному випадку не відповідатиме самій меті покарання та суперечитиме самій суті кримінального провадження, та з огляду на обставини справи і особу останнього буде явно несправедливим.
Суд одночасно вважає, що відносно обвинуваченого не може бути застосовано положення ст. 69 КК України, оскільки це вже об`єктивно призведе до м`якості призначеного покарання, що також не відповітиме самій меті такого покарання.
Відповідно до положень статті 118 КПК України витрати, пов`язані із залученням експертів являються процесуальними витратами.
Частиною 2 статті 124 КПК України встановлено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
Так як судові витрати та речові докази в кримінальному провадженні відсутні, то суд дані питання не вирішує.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не подавався.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 100, 118, 124, 349, 368-371, 373, 374, 392, 394, 395 КПК України, суд,-
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Апеляційна скарга на вирок суду в порядку статті 392 КПК України може бути подана до Хмельницького апеляційного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1