Справа № 461/329/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/113/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2021 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду у складі:

Головуючої судді ОСОБА_2 ,

Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

розглянувши по кримінальному провадженні №0000210 від 22 грудня 2020 року у відкритому судовому засіданні у м. Львові, в залі судових засідань Львівського апеляційного суду апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 захисника підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 26 січня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 ,-

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8

адвоката ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

встановила:

ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 26 січня 2021 року задоволено клопотання старшого слідчого-криміналіста слідчого відділу Управління Служби безпеки України у Львівській області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_9 .

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 діб,тобто до 23 березня 2021 року без визначення розміру застави, та утримувати у Львівській установі виконання покарань №19.

Мотивуючи своє рішення слідчий суддя, зокрема, вказав, що проаналізувавши наведені в клопотанні обставини та додані до нього документи, якими слідчий підтверджує доводи клопотання, слідчий суддя вважає, що вони свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, на підтвердження чого в матеріалах кримінального провадження наявні відповідні дані.

Слідчий суддя зазначив, що на даному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Тому, на підставі оцінки сукупності отриманих доказів, слідчим суддею визначено, що причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Крім того, слідчий суддя вважав, що стороною обвинувачення в повному обсязі доведене існування ризиків, а саме: ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваному ОСОБА_7 інкримінується тяжкий злочин, за який передбачається покарання у виді позбавлення волі строком до семи років, та будучи обізнаним про покарання, що йому загрожує, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду. Разом з цим, ОСОБА_7 , володіючи документами для виїзду за кордон, може змінити місце свого проживання, у тому числі шляхом виїзду за кордон. Суд зазначає, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти; ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки на даний час у рамках досудового розслідування зазначеного кримінального провадження не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування (не встановлені всі причетні особи до вчинення кримінального правопорушень, перевіряється можлива причетність ОСОБА_10 та ОСОБА_7 до вчинення вимагання грошових коштів від інших громадян, зокрема ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ). Враховуючи вищевикладене, у випадку обрання стосовно ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, останній достовірно знаючи про місце перебування документів або речей, за допомогою яких було реалізовано злочинний намір, може їх знищити, спотворити, приховати не надавши органам досудового розслідування можливості встановити місце їх перебування та вилучити у встановленому законом порядку. Крім того, перебуваючи на волі, ОСОБА_7 може спілкуватися з невстановленими зазначеними вище особами з приводу планів укриття злочинної діяльності, знищення, приховання та спотворення речових доказів, що негативно вплине на подальше здійснення досудового розслідування та притягнення винних до кримінальної відповідальності та зможе надавати останнім допомогу у переховуванні від органу досудового розслідування; ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, матиме можливість впливати на потерпілого та свідків шляхом підкупу, примусу, погроз, у тому числі із застосуванням насильства з метою зміни або відмови їх від показів; ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_7 може вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити кримінальні правопорушення, у яких підозрюється, в тому числі з метою прикриття своєї злочинної діяльності, та досягнення мети вчинення злочину, у якому підозрюється одержання незаконним шляхом коштів від потерпілого.

Крім цього, слідчий суддя погодився зі стороною захисту, що підозрюваний має досить міцні соціальні зв`язки, однак такі не виключають необхідності застосування запобіжного заходу до нього у виді тримання під вартою.

Слідчий суддя в ухвалі зазначив, що оскільки з матеріалів кримінального провадження, а саме з протоколів про результати аудіо-, відео контролю особи, протоколів допиту потерпілого, вбачаються погрози застосування насильства, а тому прийшов до переконання про відсутність підстав для визначення розміру застави у кримінальному провадженні.

На дану ухвалу слідчого судді адвокат ОСОБА_6 захисник підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою застосувати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

В обґрунтування вказує, що сторона захисту переконана, що матеріали клопотання про обрання запобіжного заходу не відповідають повідомленій підозрі, більш того, наявність суперечностей в матеріалах, що додані до клопотання, вказують на необґрунтованість підозри, та спростовують наявність в діях ОСОБА_7 , ознак інкримінованого йому правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

З тексту повідомлення про підозру вбачається, що ОСОБА_7 інкримінують вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.189 КК України, а саме: вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим чи його близькими родичами, вчинені за попередньою змовою групою осіб, з погрозою вбивства. В той же час, в повідомленні жодним чином не розкрито об`єктивну сторону даного кримінального правопорушення.

На думку апелянта, висловлена до потерпілого вимога не була протиправною, потерпілий сам погоджувався з тим, що повинен був повернути відповідні кошти, не заперечував, що такі належать виключно йому, а вказував, що такі спільні.

Звертає увагу суду, що жодний документ долучений до матеріалів кримінального провадження не містить інформації, що ОСОБА_7 висловлював погрозу вбивства відносно потерпілого. Ні в протоколі допиту, не зазначено, що висловлювання такого формату виходили від ОСОБА_7 , ні в протоколах НСРД такої інформації немає.

Вважає, що ухвала слідчого судді жодним чином не обґрунтовує неможливість застосування більш м`якого засобу ніж тримання під вартою, оскільки стороною обвинувачення не доведено наявність ризиків визначених ст. 177 КПК України.

Так, сторона обвинувачення всього лиш перераховувала відповідні ризики, не наводячи жодних доказів про наявність існування таких фактично, що явно суперечить ст. 5 Конвенції, в частині можливого безпідставного обмеження волі, що є недопустимим згідно практики ЄСПЛ.

Всі ризики базуються виключно на припущеннях, що такі дії можуть вчинятись підозрюваним.

Зазначає, що слідчий суддя без жодних обґрунтувань взяв за основу доводи сторони обвинувачення, відтворивши ті ж самі формулювання наявності ризиків, як і їх доведеність нібито, у свої ухвалі.

Захисник звертає увагу, що ОСОБА_7 протягом більше ніж десяти років законно здійснює господарську діяльність, до кримінальної відповідальності не притягувався, адміністративних правопорушень не вчиняв. Є засновником двох юридичних осіб, що належним чином здійснюють свою господарську діяльність відповідно до законодавства України.

Підкреслює, що ОСОБА_7 позитивно характеризується при здійсненні своїх функцій, що підтверджується характеристиками виданими ТОВ «СТМ ТРАНС» та ТОВ «СТМ ТРЕЙД».

Окрім того, його позитивні високоморальні якості підтверджуються і характеристикою виданою депутатами Ужгородської міської ради, де зазначено, що ОСОБА_7 користується повагою та авторитетом у колі друзів, знайомих та колективу. Вищезазначені характеристики вказують на міцні соціальні зв`язки підозрюваного, та спростовують зазначені ризики.

Наголошує, що на утриманні ОСОБА_7 перебувають діти ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .

Наголошує, що ризик перешкоджання здійснення досудового розслідування базується виключно на вигадках та домислах сторони обвинувачення. Реальних доказів про наміри вчинення протиправних дій, або ж попередня поведінка підозрюваного не підтверджує доводи прокуратури.

Вказує, що стороні захисту незрозуміло про які невстановлені речові докази йде мова, звідки в сторони обвинувачення наявна будь-яка інформація, про те, що будь-які речові докази взагалі наявні.

Враховуючи особу підозрюваного, який раніше не судимий, позитивно характеризується, невідповідність повідомлення про підозру матеріалам кримінального провадження, абстрактність ризиків, а також те, що застосування ч.4 ст.186 КПК України є правом, а не обов`язком, слідчий суддя мав достатньо підстав, для визначення розміру застави.

Заслухавши доповідь судді, виступ захисника та підозрюваного, які просили апеляційну скаргу задоволити, прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги захисника і просив ухвалу слідчого судді залишити без зміни, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального та судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів клопотання, слідчим відділом УСБ України у Львівській області за процесуального керівництва Львівської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000210 від 22.12.2020, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України за підозрою ОСОБА_10 та ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.
Так, ОСОБА_7 у грудні 2020 року, більш точно встановити час не вдалося, знаходячись в м. Ужгород Закарпатської області, у точно не встановленому досудовим розслідуванням слідством місці, маючи на меті заволодіти грошовими коштами потерпілого ОСОБА_16 під приводом повернення останнім ОСОБА_7 неіснуючого боргу в сумі 110 000 доларів США, вступив у злочинну змову із ОСОБА_10 та іншими невстановленими на даний час досудовим розслідуванням особами. При цьому ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та іншими особами, усвідомлюючи, що добровільно грошових коштів ОСОБА_16 не передасть, на виконання свого злочинного умислу, був розроблений план вимагання у ОСОБА_16 передачі ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та іншим невстановленими на даний час особам грошових коштів, який полягав у здійсненні психологічного тиску на ОСОБА_16 шляхом висунення йому вимог щодо повернення неіснуючого боргу і переконування його у реальності такого боргу, які чергувалися із висловленням погроз застосування насильства щодо нього та його близьких родичів, у тому числі і вбивства потерпілого, у випадку ненадання грошових коштів.
Так, на виконання попередньо розробленого плану, 18.12.2020, близько 11.30 год. ОСОБА_10 зателефонував до потерпілого ОСОБА_16 , якому представився особою, що має авторитет у злочинному світі та назвався «Васею Кримським». У ході розмови ОСОБА_10 зазначив, що ОСОБА_7 залучив його ( ОСОБА_10 ) з метою отримання боргу, який нібито існує у ОСОБА_16 перед ОСОБА_7 , у розмірі 110 000 доларів США, повідомив ОСОБА_16 , що особисто зацікавлений у тому, щоб ОСОБА_16 передав зазначені грошові кошти, та висловив погрози фізичної розправи та вбивства стосовно потерпілого ОСОБА_16 та членів його родини.
Аналогічні погрози ОСОБА_10 висловив ОСОБА_16 у двох телефонних розмовах 18.12.2020 та одній телефонній розмові 19.12.2020.
ОСОБА_16 , знаючи, що жодної заборгованості перед ОСОБА_7 , чи іншими особами не має, реально сприйняв погрози ОСОБА_10 щодо фізичного насильства та вбивства, а тому 21.12.2020 він звернувся із письмовою заявою до правоохоронних органів та у подальшому діяв під контролем працівників правоохоронних органів з метою документування злочинних дій ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та інших невстановлених на даний час досудовим розслідуванням осіб.
У подальшому, у ході телефонної розмови близько 10.01 год. 26.12.2020, ОСОБА_7 , діючи на виконання попередньо розробленого злочинного плану, погодженого усіма учасниками злочинної групи, достовірно знаючи що ОСОБА_16 не має перед ним жодних грошових зобов`язань, з метою вчинення психологічного тиску на потерпілого ОСОБА_16 , повідомив останнього, що він дійсно має відношення до попередніх телефонних дзвінків із погрозами і що такі дзвінки будуть продовжуватися до того часу, поки ОСОБА_16 не передасть грошові кошти у раніше оголошеній йому сумі.
О 10.07 год. 26.12.2020, ОСОБА_10 , на виконання попередньо розробленого злочинного плану, погодженого усіма учасниками злочинної групи, зателефонував ОСОБА_16 та, висловлюючись нецензурною лайкою, застосовуючи завуальовані погрози ОСОБА_16 , які останній сприйняв як реальні, висловив останньому незадоволення з приводу спілкування ОСОБА_16 із ОСОБА_7 та непередачою потерпілим раніше озвученої йому суми грошових коштів.
27.12.2020, при зустрічі між потерпілим ОСОБА_16 та учасниками злочинної групи - ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та точно невстановленою на даний час особою, що відбулась у закладі «Уж-Венеція» за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Слов`янська набережна, 4, ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та невстановлена на даний час особа, діючи узгоджено, застосовуючи методи психологічного тиску щодо потерпілого, з метою спонукання ОСОБА_16 до передачі учасникам злочинної групи грошових коштів, продовжили висунення ОСОБА_16 вимог щодо повернення ОСОБА_7 неіснуючого боргу у розмірі 110 000 доларів США та переконували його у реальності такого боргу.
13.01.2021, 0 06.43 год., ОСОБА_10 , діючи на виконання попередньо розробленого злочинного плану, погодженого усіма учасниками злочинної групи, з метою вчинення психологічного тиску на потерпілого ОСОБА_16 та спонукання його до передачі грошових коштів у вищевказаній сумі, у телефонній розмові вказав останньому, що «хоче відрізати йому голову», тобто висловив погрозу вбивством, підставою для чого є непередача потерпілим ОСОБА_7 грошових у розмірі 110 000 доларів США
16.01.2021, о 12.52 год., ОСОБА_7 , діючи на виконання попередньо розробленого злочинного плану, погодженого усіма учасниками злочинної групи, достовірно знаючи що ОСОБА_16 не має перед ним жодних грошових зобов`язань, з метою вчинення психологічного тиску на потерпілого ОСОБА_16 та спонукання його до передачі грошових коштів, у телефонній розмові висловив останньому погрозу щодо його фізичної ліквідації, тобто погрозу вбивством.
23.01.2021, близько 18.40 год., потерпілий ОСОБА_16 , діючи під контролем працівників правоохоронних органів з метою викриття злочинної діяльності ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та інших невстановлених осіб, попередньо вказавши, що погоджується передати їм грошові кошти у сумі 110 000 доларів США, поблизу будинку АДРЕСА_1 , зустрівся із ОСОБА_7 та ОСОБА_10 . При вказаній зустрічі ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , реалізовуючи свій злочинний умисел на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_16 , отримали від нього пакет, у якому знаходились спеціальні імітаційні засоби, які імітували грошові кошти долари США, а також грошові кошти у сумі 500 доларів США, які були сприйняті ОСОБА_7 та ОСОБА_10 як грошові кошти в сумі 110 000 доларів США, передачу яких останні вимагали у ОСОБА_16 погрожуючи насильством над потерпілим та його близькими родичами, та погрозою вбивства.
23.01.2021 після отримання вказаних грошових коштів ОСОБА_7 був затриманий працівниками правоохоронних органів в порядку ст. 208 КПК України.
Повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, - вимагання, тобто вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим та його близькими родичами, вчинене за попередньою змовою групою осіб, з погрозою вбивства, було складено 24.01.2021 та цього ж дня вручено ОСОБА_7 .
Колегією суддів, при вивченні матеріалів клопотання встановлено, що слідчий суддя не визначаючи розмір застави мотивував своє рішення лише тим, що з матеріалів кримінального провадження, а саме з протоколів про результати аудіо-, відео контролю особи, протоколів допиту потерпілого, вбачаються погрози застосування насильства.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 189 КК України, підтверджується матеріалами кримінального провадження, які містяться в:
-заяві про вчинення кримінального правопорушення та письмових поясненнях ОСОБА_16 від 21 грудня 2020 року, в яких він повідомляє про незаконні дії відносно нього;
-витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань, в якому зазначено про факт вимагання грошових коштів групою осіб та з погрозою завдання тілесних ушкоджень під удаваним приводом ч.2 ст.189 КК України;
-протоколах допиту потерпілого ОСОБА_16 від 22 грудня 2020 року та 24 січня 2021 року, з яких вбачаються фактичні обставини вчинення відносно нього кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України;
-протоколах про результати аудіо-, відеоконтролю особи, від 28 грудня 2020 року, від 16 січня 2021 року в яких зафіксовані погрози на адресу потерпілого;
-протоколі за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії (візуальне спостереження за особою) від 16 січня 2021 року, яке здійснювалось 04 січня 2021 року о 14 год. 30 хв. на АДРЕСА_2 ,та з якого вбачаються деталі зустрічі ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та ОСОБА_17 ;
- протоколі за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії (візуальне спостереження за особою) від 16 січня 2021 року, яке здійснювалось 04 січня 2021 року о 17 год. 58 хв., з якого вбачаються деталі зустрічі ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та ОСОБА_17 , та події після виходу з гастрономічного бутіку «Кухня»;
-протоколі за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії (візуальне спостереження за особою) від 16 січня 2021 року, яке здійснювалось 05 січня 2021 року о 11 год. 21 хв., з якого вбачається, що здійснювалось спостереження за зустріччю ОСОБА_16 , ОСОБА_10 та ОСОБА_17
- протоколі за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії (візуальне спостереження за особою) від 04 січня 2021 року, яке здійснювалось 27 грудня 2020 року о 13 год. 35 хв., з якого вбачається, що здійснювалось спостереження за зустріччю підозрюваних в ресторані «Уж-Венеція»;
- протоколі за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії (візуальне спостереження за особою) від 04 січня 2021 року, яке здійснювалось 26 грудня 2020 року о 14 год. 35 хв., з якого вбачається, що здійснювалось спостереження за зустріччю підозрюваних;
- протоколі за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії (візуальне спостереження за особою) від 04 січня 2021 року, яке здійснювалось 26 грудня 2020 року о 19 год. 42 хв., з якого вбачається, що здійснювалось спостереження за діями підозрюваних до приїзду в ресторан «Уж Венеція»;
-протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 23 січня 2021 року - ОСОБА_7 , - під час вчинення злочину;
-протоколі про ідентифікацію та вручення грошових коштів від 22 січня 2021 року, з якого вбачається, що громадянину ОСОБА_16 було вручено грошові кошти в розмірі 500 доларів США, номіналом по 100 доларів США з додатком на якому зображено купюри;
-протоколі огляду місця події від 23 січня 2021 року, а саме-прибудинкової території п`ятиповерхового житлового будинку з вбудованим торговим приміщенням першого поверху, розташованого за адресою АДРЕСА_1 де виявлений пакет в якому містилися грошові купюри номіналом 100 доларів США в кількості 928 штук;
-протоколі про пред`явлення для впізнання від 24 січня 2021 року, з якого вбачається, що потерпілий ОСОБА_16 , в присутності двох понятих впізнав підозрюваного ОСОБА_18 на прізвисько « ОСОБА_19 », який згідно рапорту від 21 грудня 2020 року має прізвище та ім`я ОСОБА_10 ;
-протоколі про пред`явлення для впізнання від 24 січня 2021 року, з якого вбачається, що потерпілий ОСОБА_16 , в присутності двох понятих впізнав підозрюваного ОСОБА_20 ;
-протоколі допиту свідка, від 24 січня 2021 року, ОСОБА_21 , з якого вбачається, що останній дав показання, що йому невідомо місце перебування ОСОБА_22 за що йому почали наносити тілесні ушкодження невідомі особи у присутності ОСОБА_23 та ОСОБА_24 ;
-протоколі про пред`явлення для впізнання від 24 січня 2021 року, з якого вбачається, що ОСОБА_21 в присутності двох понятих повідомив, що впізнає особу на фотознімку 4, як особу, що цікавилась місцем знаходження ОСОБА_25 , а також наносила йому тілесні ушкодження;
-протоколі про пред`явлення для впізнання від 24 січня 2021 року, з якого вбачається, що ОСОБА_21 в присутності двох понятих повідомив, що впізнає особу на фотознімку 2, як ОСОБА_20 ;
-протоколі допиту свідка ОСОБА_26 від 24 січня 2021 року, з якого вбачається, що зі слів її чоловіка ОСОБА_25 у нього вимагають гроші ОСОБА_27 та його кримінальні знайомі;
-протоколі про пред`явлення до впізнання від 24 січня 2021 року, з якого вбачається що свідок ОСОБА_26 в присутності понятих повідомила, що впізнає особу на фотознімку 3, як ОСОБА_20 ;
-протоколі про пред`явлення до впізнання від 24 січня 2021 року, з якого вбачається що свідок ОСОБА_26 в присутності понятих повідомила, що впізнає особу на фотознімку 2, як особу на прізвисько « ОСОБА_19 » (згідно рапорту СБУ - ОСОБА_10 );
Проаналізувавши та оцінивши досліджені докази, апеляційний суд вважає, що всі вищезазначені докази є належними та допустимими.
Вищеперелічені докази є достатніми для висновку суду про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 , оскільки існують факти, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що останній міг вчинити дане кримінальне правопорушення.
Питання щодо наявності чи відсутності в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, а також більш вагомі докази причетності до кримінального правопорушення, належність та допустимість цих доказів, можуть бути більш ретельно досліджені в подальшому органами досудового розслідування та/або судом при розгляді кримінального провадження в судовому засіданні.
Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, відображеної, зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", "термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182).
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Прокурором доведена наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваному ОСОБА_7 інкримінується тяжкий злочин, за який передбачається покарання у виді позбавлення волі строком до семи років, та будучи обізнаним про покарання, що йому загрожує, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду. Разом з цим, ОСОБА_7 , володіючи документами для виїзду за кордон, може змінити місце свого проживання, у тому числі шляхом виїзду за кордон. Суд зазначає, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.
-ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки на даний час у рамках досудового розслідування зазначеного кримінального провадження не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування (не встановлені всі причетні особи до вчинення кримінального правопорушень, перевіряється можлива причетність ОСОБА_10 та ОСОБА_7 до вчинення вимагання грошових коштів від інших громадян, зокрема ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ). Враховуючи вищевикладене, у випадку обрання стосовно ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, останній достовірно знаючи про місце перебування документів або речей, за допомогою яких було реалізовано злочинний намір, може їх знищити, спотворити, приховати не надавши органам досудового розслідування можливості встановити місце їх перебування та вилучити у встановленому законом порядку. Крім того, перебуваючи на волі, ОСОБА_7 може спілкуватися з невстановленими зазначеними вище особами з приводу планів укриття злочинної діяльності, знищення, приховання та спотворення речових доказів, що негативно вплине на подальше здійснення досудового розслідування та притягнення винних до кримінальної відповідальності та зможе надавати останнім допомогу у переховуванні від органу досудового розслідування;
-ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, матиме можливість впливати на потерпілого та свідків шляхом підкупу, примусу, погроз, у тому числі із застосуванням насильства з метою зміни або відмови їх від показів;
-ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_7 може вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити кримінальні правопорушення, у яких підозрюється, в тому числі з метою прикриття своєї злочинної діяльності, та досягнення мети вчинення злочину, у якому підозрюється одержання незаконним шляхом коштів від потерпілого.
Дані обставини є істотними та такими, що виправдовують тримання підозрюваного під вартою, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Покликання захисника на відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, апеляційним судом неприймаються, оскільки такі належним чином не обґрунтовані.
Відповідно до вимог частини четвертої статті 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, та не може бути завідомо непомірним для нього.
Окрім того, Європейський суд з прав людини суд зазначив «не дивним є те, що національні суди при визначенні суми застави, яка би забезпечила впевненість у тому, що винна особа не уникне правосуддя, в основному посилалися на рівень відповідальності обвинуваченого, тяжкість злочину і розмір заподіяної шкоди. Не було також впевненості у тому, що застава, сума якої визначатиметься виключно пропорційно до майнового стану заявника, зможе забезпечити його присутність на судовому розгляді порушеної проти нього справи».

Матеріалами клопотання встановлено, що суддею слідчим не розглядались жодні альтернативні триманню під вартою запобіжні заходи, що суперечить п.3 ст.5 Європейської Конвенції з прав людини встановленими рішеннями Європейського суду з прав людини «Буров проти України», «Цигоній проти України», «Харченко проти України», «Роман Мірошниченко проти України».
Відповідно до ч.4 ст.183 слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
Вимогами зазначеної норми закону встановлено право суду, а не його обов`язок, не визначати розмір застави по зазначеній категорії справ.
Як встановлено колегією суддів, доказів щодо скоєння злочину з погрозою застосування насильства відносно потерпілого підозрюваним ОСОБА_7 суду надано не було.
Таким чином, аналізуючи в сукупності всі встановлені обставини, наявність доказів про вчинення злочину, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання винним, особу підозрюваного, який раніше не судимий, працює, наявність міцних соціальних зв`язків, позитивні характеристики, перебування на утриманні дітей ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , колегія суддів приходить до висновку, що правових підстав для зміни підозрюваному запобіжного заходу на більш м`який запобіжний захід (як про це просить апелянт) колегія суддів не вбачає і вважає, про доцільність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави в межах передбачених ст. 182 КПК України в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму доходів громадян для працездатних осіб, що становить 181 600 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот) грн., який буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України. На переконання колегії суддів, такий розмір застави є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, а також є достатнім і прийнятним з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

При цьому, слід роз`яснити підозрюваному ОСОБА_7 , що у випадку невиконання покладених на нього обов`язків та в подальшому розгляді питання про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на підставі п.3 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд матиме право не визначати розмір застави.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 захисника підозрюваного ОСОБА_7 задоволити частково.

Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 26 січня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 скасувати.

Клопотання старшого слідчого-криміналіста слідчого відділу Управління Служби безпеки України у Львівській області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_9 задоволити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 діб, тобто до 23 березня 2021 року, та утримувати у Львівській установі виконання покарань №19.

На підставі ч.3 ст.183 КПК України визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання обов`язків підозрюваним ОСОБА_7 у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму доходів громадян для працездатних осіб, що становить 181 600 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот) грн.

Строк дії ухвали становить до 23.03.2021 року включно.

Роз`яснити ОСОБА_7 право внести або забезпечити внесення іншою фізичною чи юридичною особою (заставодавцем) застави у будь-який момент з часу винесення ухвали на рахунок: IBAN: UA0085066 , банк отримувача:

ДКС України, м.Київ , , код банку отримувача (МФО) 820172. Внесення визначеної застави є підставою для звільнення особи з-під варти.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою; не відлучатися із місця постійного проживання АДРЕСА_3 без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні, іншими підозрюваними, потерпілим; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4