ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/819/117/21 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_1
Категорія: арешт майна Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:
Головуючого судді - ОСОБА_2
Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
При секретарі - ОСОБА_5
З участю прокурора - ОСОБА_6
Адвоката - ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні матеріали кримінального провадження № 0000453 за клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 11.01.2021 року про арешт майна, -
в с т а н о в и л а :

Зазначеною ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 11 січня 2021 року задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Херсонській області та накладено арешт на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_8 , із забороною відчуження та користування квартирою.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 вважає, що ухвала слідчого судді Херсонського міського суду в частині заборони користування квартирою є незаконна, необґрунтована, постановлена за відсутністю правових підстав та з порушенням норм процесуального права. Вважає, що ухвала не містить будь-яких обґрунтувань необхідності вжиття зазначених заходів забезпечення, а саме позбавлення права на користування квартирою. Крім того, там проживають особи, яких туди вселлено задовго до стверджуваного слідством заволодіння. Крім того, відповідно до ч.12 ст.170 КПК України, заборона використання житлового приміщення особами, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається, а особи проживають там на підставі договору оренди.

Крім того, апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала була отримана 22.01.2021 року та оскільки клопотання про арешт майна розглядалось без її участі, жодних повідомлень про дату та час розгляду зазначеного клопотання не надходило, то можна вважати, що строк на оскарження пропущено з поважних причин. Просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали, скасувати дану ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 11.01.2020 року в частині заборони користування квартирою, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, думку адвоката ОСОБА_7 , який підтримав апеляційні вимоги та просив їх задовольнити, заслухавши сторони у дебатах, які залишилися на попередніх позиціях, перевіривши матеріали провадження і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Так як, апелянт оскаржувану ухвалу отримав 22.01.2021 року, та оскаржував її в порядку ст.174 КПК України до місцевого суду, та оскільки клопотання про арешт майна розглядалось без його участі, жодних повідомлень про дату та час розгляду зазначеного клопотання не надходило, то можна вважати, що строк на оскарження пропущено з поважних причин, а тому підлягає поновленню.

Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Частиною 4 ст. 170 КПК України передбачено, що заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх не застосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України вбачається, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, саме до компетенції органу досудового розслідування належить встановлення чи є вказане майно предметом злочину і хто ж фактично є його власником, для чого, з метою його збереження, запобігання приховування, пошкодження, псування, зникнення, втраті, знищення, використання, пересування, передачі, відчуження, слідчим суддею правомірно накладене на нього арешт як на речовий доказ. Слідчим суддею також було прийнято до уваги наявність правових підстав для арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Постановою старшого слідчого СУ ГУНП в Херсонській області капітаном поліції ОСОБА_9 від 29.12.2020 року квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_8 , визнано речовим доказом в даному кримінальному провадженні, т.я. вона є об`єктом протиправних дій.

Враховуючи, що кримінальне провадження розслідується за ст.190 ч.3 КК України, а саме шахрайським способом заволодіння права на квартиру, то б то розглядається законність набуття права власності ОСОБА_8 на цю квартиру, то колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про накладення арешту на дану квартиру з забороною із забороною відчуження та користування квартирою.

Доводи адвоката ОСОБА_7 про те, що відповідно до ч.12 ст.170 КПК України, заборона використання житлового приміщення особами, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається, а особи проживають там на підставі договору оренди з власником квартири є безпідставними, т.я. договір оренди квартири не є основним договором на право проживання в даній квартирі, а є вихідним з права власності на дану квартиру.

Таким чином, апеляційна скарга адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 407, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Поновити адвокату ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від 11.01.2020 року.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 11 січня 2021 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Херсонській області та накладено арешт на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_8 , із забороною відчуження та користування квартирою без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4