У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.05.2021 Справа №607/9340/21

провадження № 1-кс/607/3018/2020

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 підозрюваного ОСОБА_4 у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, розглянувши клопотання заступника начальника слідчого відділу відділення поліції №1 (м. Тернопіль) Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000092 від 17 квітня 2021 року про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання щодо:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Кобзарівка, Зборівського району Тернопільської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , розлученого, непрацюючого, з середньою освітою, раніше не судимого,
який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

Заступник начальника СВ відділення поліції №1 (м. Тернопіль) Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 за погодженням прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0000092 від 17 квітня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання щодо підозрюваного ОСОБА_4 .
Клопотання мотивоване тим, що у провадженні слідчого відділення Тернопільського районного відділення поліції ТВП ГУНП в Тернопільській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000092 від 17 квітня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Як зазначає слідчий, в ході досудового розслідування встановлено, що 14 квітня 2021 року близько 17 години 00 хвилин у ОСОБА_4 , який перебував у приміщенні будинку АДРЕСА_1 , виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний намір, 14 грудня 2021 року близько 17 години 00 хвилин, ОСОБА_4 підійшов до території домогосподарства по АДРЕСА_1 . В подальшому, ОСОБА_4 діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно - небезпечних наслідків, а також те, що його дії є непомітними для сторонніх осіб, достовірно знаючи, що у вказаному будинку міститься болгарка та речі, що також належать ОСОБА_6 , розбивши скло у вхідних дверях, відкрив вхідні двері приміщення літньої кухні та проник всередину приміщення.

В подальшому, перебуваючи у вищезазначеному приміщенні домогосподарства, ОСОБА_4 викрав кутову шліфувальну машинку (болгарку) марки «8кі1», яка була у користуванні, вартістю 1100 гривень та одну скляну банку ємністю З літри з салом, яка для потерпілого матеріальної цінності не становить.

З викраденим майном ОСОБА_4 безперешкодно покинув місце вчинення злочину, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 1100 гривень.

17 квітня 2021 року відомості по даному факту внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000092 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Слідчий вважає, що у кримінальному провадженні №0000092 від 17 квітня 2021 року наявна обґрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Так, 27 травня 2021 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане із проникненням у інше приміщення.

Допитаний як підозрюваний ОСОБА_4 , ознайомившись із змістом ст. 63 Конституції України, вину у вчиненні інкримінований йому кримінальному правопорушенні визнав повністю.

Слідчий зазначає, що метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_4 є забезпечення виконання підозрюваним (обвинуваченим) покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органу досудового слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, ризиком того, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду є те, що він, усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності, а також відсутність у нього соціальних зв`язків в суспільстві.

Ризиком того, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілого та свідків є те, що шляхом погрози він може схиляти потерпілого та свідків до дачі неправдивих показів, відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід досудового розслідування.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_4 може іншим чином перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенні досудового розслідування.

Слідчий також вказує, що підстави для обрання запобіжного заходу пов`язаного з обмеженням особистої свободи підозрюваного ОСОБА_4 відсутні.

Беручи до уваги вищевикладене, з метою запобігання вище вказаним ризикам, та забезпечення дієвості даного кримінального провадження, слідчий просить клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання та покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, зокрема: прибувати за викликом слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не виїжджати за межі Тернопільської області без дозволу слідчого, прокурора чи суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання.

Прокурор Мельник І.С. в судовому засіданні підтримав подане клопотання, просив його задовольнити та застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Підозрюваний ОСОБА_4 не заперечив з приводу задоволення клопотання.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими сторони обґрунтовують свою позицію, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі наявність в нього родини утриманців; наявність постійного місця проживання у підозрюваного; наявність судимостей; репутацію підозрюваного та майновий стан.

Як вбачається з ст. 176 КПК України особисте зобов`язання є найбільш м`яким запобіжним заходом.

Виходячи зі змісту ст.179 цього ж Кодексу особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчого відділення Тернопільського районного відділення поліції ТВП ГУНП в Тернопільській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000092 від 17 квітня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

В ході здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні 27 травня 2021 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане із проникненням у інше приміщення.

На думку слідчого судді, обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_4 та його можливу причетність до вчиненого кримінального правопорушення свідчать долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності, а саме:

-протокол добровільної видачі від 20.04.2021;

-висновок судово дактилоскопічної експертизи №СЕ-19/120-21/4664-Д від 21.05.2021;

-висновок судово товарознавчої експертизи № СЕ-19/120-21/4665- ТВ від 14.05.2021;

-протокол допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 27.05.2021, з якого вбачається що останній свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнав повністю та повідомив про обставини вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Надаючи оцінку наведеним доказам про обґрунтованість підозри, слідчий суддя зважає на практику Європейського суду з прав людини, згідно якої, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Зокрема, слідчий суддя, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у п. 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення».

Відповідно до ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, а прокурор - при розгляді клопотання довели наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Окрім наявної обґрунтованої підозри, слідчий суддя вважає, на даний час існують ризики зазначенні у клопотанні слідчого, а саме: що підозрюваний може переховуватися від органу досудового слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років без альтернативної міри покарання, на даний час, з метою уникнення відповідальності, підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Таке твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, висловленою у справі «Ілійков проти Болгарії» (рішення від 26.07.2001), де Суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Також, з огляду на те, що згідно зі ст. 23 КПК України доказове значення матимуть показання осіб, отримані безпосередньо судом саме під час судового розгляду кримінального провадження, слідчий суддя вважає доведеним, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків та потерпілого, шляхом погрози він може схиляти останніх до дачі неправдивих показів, відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід досудового розслідування.

Окрім цього, встановлено, що ОСОБА_4 не працює та не має постійного джерела доходу, підозрюється у вчиненні умисного корисливого злочину, який вчинений, з метою особистого збагачення. Відтак, за таких обставин слідчий суддя вважає доведеним ризик того, що у випадку не застосування запобіжного заходу підозрюваний може вчинити інші кримінальні правопорушення.

Разом з тим слідчий суддя вважає, що посилання слідчого у клопотанні та прокурора у судовому засіданні на ризик, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, є неконкретизованим та формальним, так як останні не вказують, які конкретні дії може вчиняти підозрюваний з метою перешкодити даному кримінальному провадженню та не надає доказів на підтвердження цих обставин.

За таких підстав слідчий суддя доходить висновку, що зазначений ризик не є доведеним у судовому засіданні, а відтак не може покладатись в основу рішення про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Зважаючи на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що органом досудового розслідування належним чином підтверджено у клопотанні та доведено в судовому засіданні прокурором наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, та є усі підстави для застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у відповідності до вимог ст. 177 КПК України.

Вивченням особи підозрюваного ОСОБА_4 з`ясовано, що останній має постійне місце реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1 , розлучений, з середньою освітою, не працює, раніше не судимий.

Зважаючи на наведене вище, за наслідками встановлених обставин за результатами розгляду клопотання, враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_4 , наявність постійного місця проживання, беручи до уваги, що останній раніше не судимий, приходжу до висновку, що запобіжний захід у виді особистого зобов`язання забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а тому клопотання слідчого підлягає до задоволення.
В даному випадку слідчий суддя також враховує процесуальну позицію підозрюваного щодо згоди із вимогами клопотання про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, а тому, виходячи з принципу змагальності, відповідно до якого кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, приходить до висновку про доцільність задоволення даного клопотання.
Крім цього, на виконання вимог ч. 5 ст. 194 КПК України слідчий суддя покладає на підозрюваного обов`язки, визначені даною нормою закону. При визначенні обсягу таких обов`язків слідчий суддя вважає, що визначені у клопотанні обов`язки є достатніми для забезпечення належної поведінки ОСОБА_4 .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 193, 194, 199, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки:
-прибувати за викликом до слідчого, прокурора чи суду;
-не відлучатися за межі Тернопільської області без дозволу слідчого, прокурора чи суду;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Підозрюваному ОСОБА_4 письмово під розпис повідомити покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Встановити строк дії ухвали, в частині покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків до 23 год. 59 хв. 26 липня 2021 року.
Копію ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_4 негайно після її оголошення.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, прокурора у даному кримінальному провадженні.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1