Справа 372/1765/19 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження 11-кп/824/3603/2021 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

09 серпня 2021 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:

ОСОБА_2 (головуючої), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5

за участю: прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого в режимі ВКЗ з Київським СІЗО ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 липня 2021 року,

в с т а н о в и л а:
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 липня 2021 року ОСОБА_8 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 24 години 20 вересня 2021 року.
Дане рішення мотивовано тим, що існує високий ступінь ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а жоден з більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого. Так, суд послався на те, що ОСОБА_8 не має міцних соціальних зв`язків, в день вчинення кримінального правопорушення залишив місце постійного проживання та переховувався від органів досудового розслідування, що свідчить про достатні підстави вважати, що останній продовжить переховуватися від суду.Крім того, в даному кримінальному провадженні судовий розгляд ще триває. А відтак, для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, необхідним є продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 указав на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив про те, що стороною обвинувачення не доведено обґрунтованого продовження існування жодного із ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Захисником звернуто увагу на ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_8 утримується під вартою вже досить тривалий проміжок часу. Вважав, що ризик переховування ОСОБА_8 відсутній, оскільки його паспорт знаходиться у слідчого, а інших документів у нього немає. Стороною захисту указано також про те, що знищити, сховати чи спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, обвинувачений ОСОБА_8 позбавлений можливості, оскільки всі докази стороною обвинувачення вже зібрані. Крім того, апелянт вказує, що впливати на свідків обвинувачений також не може, оскільки жодний свідок, допитаний у судовому засіданні, не впізнав його, а також не вказав жодної інформації щодо можливості причетності ОСОБА_8 до постановленого йому у вину кримінального правопорушення. Вважає, що єдиний ризик, на який посилається прокурор є можливість ОСОБА_8 переховуватись від суду, однак, на переконання апелянта, цілодобовий домашній арешт зможе цілком забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків. Просив скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою застосувати до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення захисника та обвинуваченого, які підтримали вимоги апеляційної скарги, прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги захисника, просив залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін;

вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника не підлягає до задоволення з огляду на таке.

За змістом ч.2 ст. 177, ст. 197 КПК України підставою як застосування запобіжного заходу, у тому числі і у виді тримання під вартою, так і продовження строків тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

Як вбачається із матеріалів провадження питання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою було вирішене на стадії судового розгляду. Тобто це питання вирішувалось на стадії, яка унеможливлює перевірку обґрунтованості підозри, оскільки остання перестала існувати і на заміну якої висунуте обвинувачення. Обґрунтованість же обвинувачення перевіряється судом, який здійснює судовий розгляд на підставі обвинувального акта шляхом дослідження наданих сторонами кримінального провадження доказів і може бути вирішене шляхом ухвалення остаточного рішення у даному кримінальному провадженні. Таким чином, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою у суді першої інстанції на стадії судового розгляду та при перевірці відповідного рішення судом апеляційної інстанції, вирішальним є вирішення питання про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

У ході судового розгляду, суд першої інстанції визнав, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Оцінивши зазначені ризики, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, належним чином мотивувавши своє рішення.

Посилання захисника на наявність міцних соціальних зв`язків, у зв`язку із чим є можливим застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, на думку колегії суддів, є не у повній мірі обґрунтованим, оскільки наявність малолітньої доньки та батьків похилого віку не може саме по собі свідчити про наявність таких соціальних зв`язків, які зможуть усунути існуючі ризики.
Також колегія суддів враховує те, що ризики, із якими пов`язувалось застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу, не припинили свого існування. Зокрема, колегія суддів вважає, що ризик переховування ОСОБА_8 від суду є доволі великим. Цей ризик обумовлюється суворістю покарання, яке загрожує обвинуваченому у випадку доведення його вини у вчиненні інкримінованих йому злочинів. Конкретні обставини вчинення злочинів, що поставлені у вину обвинуваченому ОСОБА_8 , підтверджують існування ризику його переховування від суду. При оцінці даного ризику колегією суддів також враховується існування реальної можливості переховуватись враховуючи ситуацію, яка існує в державі, у тому числі і ту, яка викликана зовнішнім втручанням іншої держави.

Наведене указує на існування ризику переховування обвинуваченого від суду, що указує на наявність підстав для продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.

Доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції в частині необхідності продовження тримання ОСОБА_8 під вартою апеляційна скарга захисника не містить.

Посилання захисника на ту обставину, що ухвала була постановлена незаконним складом суду, оскільки розгляд клопотання про продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу було проведено суддею одноособово, незважаючи на те, що судді - члени колегії також були присутні на робочих місцях і того дня здійснювали розгляд справ, не грунтується на вимогах законодавства, оскільки відповідно до положень абз. 5 п.20-5 Перехідних положень Кримінального процесуального кодексу України, у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально.

Враховуючи викладене, ухвала Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 липня 2021 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування колегія суддів не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю ухвалу без змін, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченого без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 липня 2021 року, якою продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 до 24 години 22 вересня 2021 року - залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4