У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/2365/21

№ 1-кс/183/418/21

14 квітня 2021 року м. Новомосковськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на постанову слідчого про часткову відмову у задоволенні клопотання про проведення процесуальних дій у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 04.02.2021 року за № 0000118 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Адвокат ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді зі скаргою на постанову слідчого про часткову відмову у задоволенні клопотання. В обґрунтування скарги адвокат ОСОБА_2 зазначила, що 09.04.2021 року на адресу слідчого було направлено клопотання про проведення певних слідчих дій, а саме допиту підозрюваного ОСОБА_3 та проведення з його участю слідчого експерименту. Постановою слідчого Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 09.04.2021 року їй було відмовлено у проведенні слідчого експерименту за участю ОСОБА_3 . Вважає, що постанова є не вмотивованою та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства. Просить слідчого суддю скасувати частково постанову та зобов`язати слідчого Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 розглянути її клопотання шляхом ухвалення вмотивованого та обґрунтованого рішення.

В судове засідання адвокат ОСОБА_2 не з`явилася, надавши заяву про розгляд скарги в її відсутності. Слідчий ОСОБА_4 для розгляду скарги не викликався.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, в тому числі, слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

При розгляді таких скарг слідчі судді оцінюють обґрунтованість внесеного учасником кримінального провадження клопотання та відмовляють у задоволенні скарг, якщо відповідні клопотання не ґрунтуються на вимогах процесуального законодавства.
Правова природа аналізованого виду проваджень, які здійснюються слідчим суддею, передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку вирішення клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій, а й оцінки таких клопотань на предмет доцільності здійснення слідчих (розшукових) дій, що порушуються перед слідчим, зокрема, це стосується доцільності проведення допиту.
Таким чином, предметом судового контролю під час розгляду аналізованої категорії скарг є не лише прийняте слідчим, прокурором рішення стосовно задоволеного клопотання, а й дотримання інших процесуальних вимог щодо проведення відповідних слідчих (розшукових) дій, які ініціюються перед органами досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Суддям необхідно враховувати, що відповідно до ч. 2 ст. 22 КПК сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК, а в ч. 6 цієї статті закріплено обов`язок суду створити, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, необхідні умови для реалізації сторонами їх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. При цьому згідно з ч. 3 ст. 93 КПК сторона захисту здійснює збирання доказів шляхом ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Статтею 63 Основного Закону зазначено, що підозрюваний, обвинувачений чи підсудний має право на захист, а у ст. 129 Конституції йдеться, що забезпечення обвинуваченому цього права є однією з основних засад судочинства поряд зі змагальністю сторін кримінального провадження та свободою в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. А ще гарантується рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Конституційний принцип забезпечення підозрюваному, обвинуваченому підсудному права на захист є важливою гарантією об`єктивного розслідування і справедливості судового розгляду справи та запобігання притягнення до кримінальної відповідальності невинуватих осіб.

Забезпечення обвинуваченому права на захист є самостійним принципом кримінального судочинства, який охоплює:

- права, які підозрюваний (обвинувачений) може реалізувати власними діями шляхом надання усних або письмових пояснень із приводу підозри або обвинувачення, збирання і надання доказів, особистої участі у кримінальному провадженні, в тому числі участі в допитах інших підозрюваних (обвинувачених), потерпілих, свідків та експертів у суді, подачі скарг на дії і рішення слідчого, прокурора, слідчого судді й суду;

- права, які можуть здійснюватися підозрюваним (обвинуваченим) за допомогою захисника й законного представника шляхом реалізації прав та обов`язків цих осіб;

- наявність у слідчого, прокурора, слідчого судді й суду обов`язків сприяти підозрюваному (обвинуваченому) в реалізації його права на захист, роз`яснювати йому права й обов`язки (зокрема, забезпечити участь захисника, надати у встановлених законом випадках для ознайомлення необхідні документи й матеріали кримінального провадження, надати можливість зняття з них копій, розглянути клопотання і скарги, заслухати показання шляхом проведення допиту і т. ін.

Як вбачається з постанови слідчого Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , відмова в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 про проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_3 вмотивована лише тим, що така слідча дія була проведена за участі потерпілої та свідка, на підставі яких була проведена експертиза. Таке обґрунтування слідчий суддя вважає порушенням права підозрюваного на захист від пред`явленої підозри.

Крім того, не відповідають вимогам процесуального законодавства ухвали слідчих суддів, якими за результатами розгляду скарг, пов`язаних з відмовою у вчиненні слідчих (розшукових) дій, приймається не конкретне рішення щодо зобов`язання вчинити слідчу (розшукову) дію, а приймається абстрактне рішення, наприклад, зобов`язати прокурора, який є процесуальним керівником у кримінальному провадженні, вжити необхідних процесуальних заходів, спрямованих на закінчення проведення досудового розслідування протягом розумного строку з прийняттям рішення, передбаченого ст. 283 КПК України, тощо.

У своїй скарзі адвокат ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 просить слідчого суддю зобов`язати слідчого Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 розглянути клопотання, шляхом ухвалення вмотивованого і обґрунтованого рішення в порядку ст. 110 КПК України про проведення слідчої дії. Однак, слідчий суддя вважає, що слідчим її клопотання було розглянуто та по ньому вже прийнято рішення. Саме таке рішення адвокатом й оскаржується.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що скарга обґрунтована та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Скасувати постанову слідчого Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 09.04.2021 року в частині відмови в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, а саме слідчого експерименту за участю ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 04.02.2021 року за № 0000118 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Зобов`язати слідчого Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 вчинити слідчу (розшукову) дію, а саме: слідчий експеримент для відтворення обстановки та обставин події, яка мала місце 03.01.2021 року за адресою: АДРЕСА_1 , та за адресою: АДРЕСА_1 , за участю підозрюваного ОСОБА_3 , його захисника адвоката ОСОБА_2 та судово-медичного експерта Новомосковського відділення КЗ «Дніпропетровське бюро судово-медичної експертизи» ДОР».

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1