Єдиний унікальний номер 722/591/21
Номер провадження 1-в/722/54/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2021 року Сокирянський районний суд Чернівецької області

в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокиряни клопотання начальника державної установи «Сокирянська виправна колонія (№67)» та голови спостережної комісії Дністровської районної державної адміністрації про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі засудженого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Начальник державної установи «Сокирянська виправна колонія (№67)» ОСОБА_4 та голова спостережної комісії Дністровської районної державної адміністрації ОСОБА_5 звернулися до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі засудженого ОСОБА_3 .
Розгляд справи здійснювався за відсутності прокурора, представника виправної колонії, представника спостережної комісії та засудженого, які, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явилися, однак подали до суду письмові заяви, у яких представник виправної колонії та представник спостережної комісії підтримали клопотання, прокурор та засуджений не заперечували щодо задоволення клопотання, а також просили розглянути справу за їх відсутності.

Із досліджених в судовому засіданні письмових матеріалів клопотання та особової справи засудженого судом встановлено наступні обставини.
Відповідно до ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, в тому числі повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Таким чином, виходячи із вказаної норми кримінального закону, застосування умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування як основного, так і додаткового покарання, є правом, а не обов`язком суду.
Вироком Садгірського районного суду м.Чернівці від 22.11.2017 року ОСОБА_3 засуджено за ч.2 ст.127, ч.2 ст.186, ч.2 ст.146, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді 5-ти років позбавлення волі.
Строк покарання за даним вироком відраховується з 29.06.2017 року.
Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 20.02.2018 року вирок суду першої інстанції від 22.11.2017 року щодо ОСОБА_3 залишено без змін.
Згідно розпорядження від 28.02.2018 року вирок суду відносно засудженого ОСОБА_3 набрав законної сили 20.02.2018 року.
Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 05.11.2019 року на підставі ч.5 ст.72 КК України засудженому ОСОБА_3 зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 29.06.2017 року по 20.02.2018 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Таким чином, внаслідок зарахування засудженому ОСОБА_3 у строк відбування покарання вказаного вище періоду попереднього ув`язнення, кінцевим строком відбування ним покарання у виді позбавлення волі є 06.11.2021 року.
Пунктом 2 ч.3 ст.81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.
У відповідності до ст.12 КК України, ОСОБА_3 засуджений за вчинення умисних злочинів, один з яких є злочином середньої тяжкості (ч.2 ст.146 КК України), а інші тяжкі злочини (ч.2 ст.127, ч.2 ст.186 КК України).

Враховуючи визначений засудженому початок строку відбування покарання станом на час розгляду клопотання засуджений ОСОБА_3 відбув 4 роки 6 місяців 20 днів позбавлення волі, тобто більше двох третин строку покарання, призначеного судом за вчинення умисного тяжкого злочину.
Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, під час судового розгляду питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання суди повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Відповідно до ч.1 ст.102 КВК України режим у виправних і виховних колоніях це встановлений законом та іншими нормативно-правовими актами порядок виконання і відбування покарання, який забезпечує ізоляцію засуджених; постійний нагляд за ними; виконання покладених на них обов`язків тощо.
Частиною 3 ст.107 КВК України передбачено, що засуджені зобов`язані: дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, правомірних взаємовідносин з іншими засудженими, персоналом колонії та іншими особами; утримувати в чистоті і порядку приміщення, дбайливо ставитися до майна колонії і предметів, якими вони користуються при виконанні дорученої роботи, здійснювати за ними належний догляд і використовувати їх тільки за призначенням; виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу колонії; виконувати необхідні роботи по самообслуговуванню, благоустрою колонії; дотримуватися санітарно-гігієнічних норм; дотримуватися вимог пожежної безпеки і безпеки праці.
Як вбачається із особової справи та довідки про заохочення і стягнення, засуджений ОСОБА_3 в місцях позбавлення волі перебуває з 29.06.2017 року. За час утримання в державній установі «Чернівецький слідчий ізолятор» порушень режиму утримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Не заохочувався. До державної установи «Сокирянська виправна колонія (№67)» прибув 13.03.2018 року. За період відбування покарання в установі у двох випадках притягувався до дисциплінарної відповідальності. Стягнення погашені у встановленому законом порядку. За виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, дотримання правил трудового розпорядку в одному випадку був заохочений у вигляді подяки.
Частиною 1 ст.118 КВК України передбачено, що засуджені до позбавлення волі мають право працювати.
Засуджені до позбавлення волі, які мають заборгованість за виконавчими документами, зобов`язані працювати в місцях і на роботах, які визначаються адміністрацією колонії, до погашення такої заборгованості. (ч.2 ст.118 КВК України).
Засуджені можуть залучатися без оплати праці лише до робіт з благоустрою колоній і прилеглих до них територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених або до допоміжних робіт із забезпечення колоній продовольством. До цих робіт засуджені залучаються в порядку черговості, в неробочий час і не більш як на дві години на день (ч.5 ст.118 КВК України).
Згідно довідки відділу організації та нормування праці №44 від 24.02.2021 року та особової справи встановлено, що засуджений ОСОБА_3 в період з квітня по липень 2018 року був працевлаштований різноробочим будівельної бригади. З поставленими завданнями справлявся у повному обсязі. В період з серпня 2018 року по квітень 2019 року та в період з липня 2019 року по теперішній час працевлаштований перукарем. Свої обов`язки виконує, правил техніки безпеки не порушує. В травні-червні 2019 року до оплачуваної суспільно-корисної праці тимчасово не залучався.
Із дослідженої в судовому засіданні характеристики, затвердженої 25.03.2021 року начальником ДУ «Сокирянська виправна колонія (№67)» ОСОБА_4 , встановлено, що засуджений ОСОБА_3 роботи із благоустрою у відділенні виконує. По відношенню до персоналу установи ввічливий, тактовний, виконує їх законні вимоги. Товаришує із засудженими позитивної спрямованості, у взаємовідносинах з іншими засудженими неконфліктний. Заходи виховного характеру, які проводяться у відділенні відвідує, робить для себе відповідні висновки. У 2018 році отримав професію «оператор котельні» у навчальному центрі, який функціонує при установі. Навчальну дисципліну не порушував. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Духовне відродження», постійно відвідує православний храм при установі. Згідно з вироком суду має завдані злочином збитки, однак виконавчі листи згідно довідки бухгалтерії державної установи «Сокирянська виправна колонія (№67)» за №28, станом на 24.02.2021 року в установі на виконанні відсутні.
Крім того, згідно вироку суду вину у скоєному злочині визнав частково, однак під час відбування покарання зрозумів протиправність свого діяння, щиро розкаюється.
Згідно довідки медичної частини №48 від 24.02.2021 року засуджений ОСОБА_3 працездатний, на даний час стан його здоров`я задовільний.
Частиною 2 ст.81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Як вбачається із виписки з протоколу засідання комісії відділення СПС №3 з оцінки ступеню виправлення засуджених, засуджений ОСОБА_3 станом на 26.02.2021 року довів своє виправлення (протокол №3 від 26.02.2021 року).
Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК).
З огляду на викладене, суд вправі прийняти рішення про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання за наявності двох обов`язкових умов, а саме сумлінної поведінки та сумлінного ставлення до праці, що у своїй сукупності може свідчити про доведення засудженим свого виправлення.
Відповідно до ст.6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ре соціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ре соціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив. Засоби виправлення і ресоціалізації засуджених застосовуються з урахуванням виду покарання, особистості засудженого, характеру, ступеня суспільної небезпеки і мотивів вчиненого кримінального правопорушення та поведінки засудженого під час відбування покарання.
Враховуючи наведені вище вимоги кримінального закону та встановлені обставини в їх сукупності, із урахуванням особи засудженого ОСОБА_3 , суд приходить до висновку, що останній за час відбування покарання у виді позбавлення волі своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а тому заслуговує бути звільненим від подальшого відбування покарання умовно-достроково на невідбутий строк.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про задоволення клопотання.
На підставі ст.81 КК України та керуючись ст.ст.537 ч.1 п.2, 539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.
Звільнити засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Садгірського районного суду м.Чернівці від 22.11.2017 року умовно-достроково на невідбутий строк 5 (п`ять) місяців 10 (десять) днів.
У відповідності до вимог ч.4 ст.81 КК України роз`яснити засудженому ОСОБА_3 , що у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими ст.ст.71,72 КК України.
Після набрання ухвалою суду законної сили, її копію для виконання надіслати ДУ «Сокирянська виправна колонія (№67)» та для відома Садгірському районному суду м.Чернівці.
Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд Чернівецької області, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1