ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова обєднані кримінальні провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в м. Харкові, громадянина України, українця, із середньо спеціальною освітою, неодруженого, тимчасово не працюючого, дітей на утриманні не має, раніше неодноразово засудженого:

03.02.2000 року Київським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 140, ч. 2 ст. 206 КК України з призначенням покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки та додатковим покаранням з конфіскацією майна. На підставі постанови Жовтневого районного суду м. Харкова від 09.08.2001 р. умовно достроково звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки;
11.07.2002 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 4 ст. 296 КК України з покаранням у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 2 місяці. 25.03.2005 р. звільнений за відбуттям строку покарання;
01.02.2006 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України з покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки. Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 15.02.2008 р. умовно достроково звільнений від відбуття покарання, невідбутий термін 3 місяці 28 днів;
12.11.2009 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. ч. 1, 2 ст. 309 КК України з покаранням у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців. 27.05.2010 року звільнений за відбуттям строку покарання;
19.02.2012 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 307 КК України з покаранням у вигляді позбавленні волі строком на 4 роки. Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 29.10.2014 року умовно достроково звільнений від відбуття покарання, невідбутий термін 7 місяців 24 дні;
зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,
встановив:
22.08.2018 року, приблизно о 22 год. 30 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи біля СМ «АТБ», що розташований за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 159, під приводом здійснення дзвінка отримав від ОСОБА_6 у тимчасове користування мобільний телефон марки «Samsung», модель «SM-J330FZDDSEK», належний останньому.
Після цього, реалізуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_5 , достовірно розуміючи для себе, що повертати мобільний телефон не має наміру та користуючись довірою ОСОБА_6 заволодів мобільним телефоном марки «Samsung», модель «SM-J330FZDDSEK», вартість якого, згідно висновку судової товарознавчої експертизи №21686 від 24.09.2018, становить 3650,00 грн.
Крім цього, в нічний час 29.11.2019 року, ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 під приводом здійснення дзвінка отримав від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у тимчасове користування мобільний телефон марки «Samsung А520F Galaxy A5», належний останньому.
Після цього реалізуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_5 , достовірно розуміючи для себе, що повертати мобільний телефон не має наміру та користуючись довірою ОСОБА_4 заволодів мобільним телефоном марки «Samsung А520F Galaxy A5», вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №27901 від 13.12.2019 року складає 3000,00 грн., після чого ОСОБА_5 , покинув місце вчинення злочину з мобільним телефоном.
Після чого ОСОБА_5 продовжуючи свій злочинний намір, попрохав свого приятеля ОСОБА_7 здати мобільний телефон до ломбардної установи. 29.11.2019 року ОСОБА_7 , будучи впевненим, що мобільний телефон марки «Samsung А520F Galaxy A5», належить ОСОБА_5 , здав мобільний телефон до ломбардної установи ПТ «Ломбард «Скарбниця»» використовуючи свій паспорт громадянина України, а отримані грошові кошти в сумі 1100 грн. передав ОСОБА_5 .
Таким чином, ОСОБА_5 , шляхом зловживання довірою заволодів майном ОСОБА_4 , чим спричинив останньому матеріальні збитки, згідно судово-товарознавчої експертизи на загальну суму 3000,00 грн.
В кінці вересня 2020 року, точної дати встановлено не було, у денний час, ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу супермаркету «АТБ» за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, буд.159, зустрів раніше йому не знайомого ОСОБА_8 . Після чого, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману.
Реалізуючи даний умисел переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, діючи повторно, ОСОБА_5 завів бесіду з ОСОБА_8 , в ході якої звернувся до останнього з проханням дати йому свій мобільний телефон під приводом здійснення телефонного дзвінка. Після чого ОСОБА_8 , довіряючи ОСОБА_5 та будучи впевненим в добросовісності його дій, передав йому свій мобільний телефон «Meizu m5 note», вартість якого, згідно судово-товарознавчої експертизи №156 від 17.10.2020 року становить 1650,00 грн.
Таким чином, ОСОБА_5 своїми протиправними умисними діями вчинив кримінальне правопорушення-злочини, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно.
Обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України, визнав повністю, фактичні обставини справи, встановлені досудовим розслідуванням, не оспорював, пояснив про обставини справи, як вони викладені вище. В скоєному щиро розкаювався.
За таких обставин справи, згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували обвинувачена та інші учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Судом роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_5 в заволодінні чужим майном шляхом обману та зловживанням довірою (шахрайство), вчинене повторно, його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України.
При вирішенні питання про вид та міру покарання ОСОБА_5 суд враховує його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, що пом`якшує покарання є щире каяття обвинуваченого.
Обставиною, що обтяжують покарання передбачених ст. 67 КК України, не встановлено.
Крім того, суд враховує, що ОСОБА_5 на обліку у лікаря психіатра, та нарколага не перебуває.
За таких обставин справи, приймаючи до уваги, що згідно зі ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність, враховуючи згідно вимог ст. 65 КК України ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, повне визнання вини обвинуваченим, приймаючи до уваги, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а також враховуючи дані, що характеризують особу винного, відповідно до дискреційних повноважень суду, дотримуючись принципів законності і верховенства права, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання за ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції цієї частини статті.
Разом з тим, суд вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливе у разі звільнення його від відбуття покарання з випробуванням, в порядку ст. 75 КК України, і покладенням на нього на період іспитового строку певних обов`язків і обмежень, передбачених ст. 76 КК України.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України, майно передане на відповідальне зберігання, вважати повернутим власнику.
Цивільний позов не заявлявся.
Судові витрати по відшкодуванню вартості проведеної по справі судово-товарознавчої експертизи №27901 від 13.12.2019 року на суму 314,00 грн., судово-товарознавчої експертизи №156 від 17.10.2020 року на суму 1650,00 грн., судово-товарознавчої експертизи №21686 від 24.09.2018 року на суму 715, 00 грн., суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.
Також суд дійшов обгрунтованого висновку про необхідність скасування арешту накладеного Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 09.12.2019 року по справі №638/19090/19 (1-кс/638/5114/19)
Майно передане на відповідальне зберігання, у відповідності зі ст. 100 КПК України вважати повернутими власникам.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України суд,-
ухвалив:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України та призначити покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки
Відповідно до ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, на період іспитового строку покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази по справі вважати повернутими власникам.
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , витрати по відшкодуванню вартості проведеної по справі судово-товарознавчої експертизи №27901 від 13.12.2019 року, №156 від 17.10.2020 року, №21686 від 24.09.2018 року на загальну суму 2679 грн. на користь держави.
Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.
Арешт накладений ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 09.12.2019 року по справі №638/19090/19 (1-кс/638/5114/19) скасувати.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду до або через Дзержинський районний суд міста Харкова 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя