Справа № 134/304/21
УХВАЛА
про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою

12 березня 2021 року Крижопільський районний суд

Вінницької області

в складі головуючго судді: ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого: ОСОБА_4
захисника обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в смт. Крижопіль клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000023 від 27 січня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого:

- 02.12.2002 Крижопільським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 289, ст. 71,72 КК України до 6 місяців арешту; - 19.07.2005 Крижопільським районним судом Вінницької області за ч. З ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; - 20.05.2009 Крижопільським районним судом Вінницької області за ст. 395 КК України до 1 місяця арешту; - 24.12.2009 Крижопільським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185, ч. З ст. 185, ст. 395 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; - 27.08.2013 Крижопільським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185, ст. 395, ст. 70 КК України до 6 місяців арешту; - 21.10.2016 Крижопільським районним судом Вінницької області за ст. 395 КК України до 1 місяця арешту; - 16.11.2017 Крижопільським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі; - 22.05.2020 звільнений зі Стрижавської виправної колонії умовно-достроково на невідбутий термін 1 рік 2 місяці 20 днів у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 345 ч. 2 КК України,

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Крижопільського районного Вінницької області знаходиться кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000023 від 27 січня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України. В підготовчому судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про продовження дії обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обраного ухвалою Крижопільського районного суду від 29 січня 2021 року, строком на 60 діб, тобто до 27 березня 2021 року включно. Клопотання мотивоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, 27 січня 2021 року, згідно графіку чергувань нарядів відділення поліції №1 Тульчинського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, затвердженого 23 січня 2021 року начальником ВП №1 Тульчинського районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області підполковником поліції ОСОБА_6 , поліцейський сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області старший сержант поліції ОСОБА_7 та поліцейський СРПП відділення поліції №1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області капрал поліції ОСОБА_8 заступили о 8 год. на добове чергування у складі наряду «Каприз-51». Близько 14 год. 15 хвилин, на портативний планшетний пристрій, який закріплений за нарядом, надійшло повідомлення оператора лінії «102» щодо вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_9 її сином ОСОБА_4 . У зв`язку з цим, поліцейський СРПП старший сержант поліції ОСОБА_7 та поліцейський СРПП капрал поліції ОСОБА_8 , виконуючи свої службові обов`язки, передбачені Законом України «Про Національну поліцію», на службовому автомобілі «Renault Duster», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , здійснили виїзд за адресою: АДРЕСА_1 . По приїзду на місце виклику, вказані працівники поліції, які відповідно до Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» є працівниками правоохоронного органу, були одягнуті у формений одяг із відповідними знаками розрізнення, зайшли разом із заявницею, яка чекала на них біля свого помешкання, до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Побачивши ОСОБА_4 , працівники поліції представились останньому та повідомили підставу свого приїзду, після чого розпочали документування адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП. В подальшому, біля 14 год. ЗО хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , в стані алкогольного сп`яніння, достовірно знаючи, що перед ним знаходяться працівники поліції, умисно, для припинення документування вчиненого ним адміністративного правопорушення, з метою заподіяння працівнику правоохоронного органу тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням ним своїх службових обов`язків, почав виражатися нецензурною лайкою та шарпати капрала поліції ОСОБА_8 за формений одяг. Працівники поліції, які виконували свої службові обов`язки, відповідно до ст. 44 та ст. 45 ЗУ «Про Національну поліцію України» застосували заходи фізичного впливу та спеціальні засоби, зокрема кайданки, попередивши перед цим про намір їх застосування, з метою припинення протиправної поведінки ОСОБА_4 . Разом з тим, останній, протидіючи вказаним заходам працівників поліції, здійснив умисні активні дії, які виразились у нанесені удару своєю головою по обличчю капрала поліції ОСОБА_8 . Внаслідок вищевказаних протиправних дій ОСОБА_4 поліцейському СРПП відділення поліції №1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області капралу поліції ОСОБА_8 було спричинено тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичної експертизи №008 відносять до легких тілесних ушкоджень. 27 січня 2021 року о 18 год. 15 хв ОСОБА_4 затриманою порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення у зв`язку із тим, що безпосередньо після вчинення злочину сукупність очевидних ознак на місці події, вказувало на те, що саме ним вчинено злочин. 28 січня 2021 року ОСОБА_4 повідомлено про те, що він підозрюється у в умисному заподіянні працівнику правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України. Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 29 січня 2021 року обрано запобіжний захід, тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , строком на 60 діб, тобто до 27 березня 2021 року, включно. Таким чином, як зазначено в клопотанні ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за вчинення злочину проти власності, вчинив злочин, також ризики, які існували на час обрання запобіжного заходу, передбачені ст. 177 КПК України (ризики переховування від суду та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином), не зменшились та існують на даний час, залишається достатньо підстав вважати, що ОСОБА_4 опинившись на волі, зможе ухилятися від суду та не виконувати процесуальні рішення (ризик переховування), незаконно вплинути на потерпілих та свідків, а також він може вчинити інше кримінальне правопорушення, і на це вказують також такі обставини як характер протиправних дій, в яких він обвинувачується, їх системність. Тобто, за сукупності таких обставин, доцільно продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , обраного 29 січня 2021 року ухвалою слідчого судді Крижопільського районного суду, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, його належну поведінку та попередження вчинення ним нових злочинів. Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні не заперечили проти задоволення клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні просила продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 на 60 днів посилаючись на те, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Заслухавши думку учасників судового провадження, суд встановив наступне. Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України. Чинним КПК України передбачено, що запобіжні заходи, затримання у кримінальному провадженні застосовуються тільки з метою та за наявності підстав, визначених ст. 177 КПК України. У відповідності до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є, крім іншого, також запобіжні заходи. Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Згідно положень ч. 2 ст. 331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Підставою застосування запобіжного заходу, згідно з ч. 2 ст. 177 КПК, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Згідно положень ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Згідно Постанови №14 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 грудня 2014 року «Про узагальнення судової практики застосування судами першої та апеляційної інстанції процесуального законодавства щодо обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою», відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. У ході судового провадження сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи. Крім іншого, під час розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу мають бути оцінені в сукупності всі юридично значимі обставини, визначені в ст. 178 КПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 185 КПК України якщо після подання клопотання про застосування запобіжного заходу слідчому, прокурору стали відомі інші обставини, що можуть вплинути на вирішення судом питання про застосування запобіжного заходу, він зобов`язаний доповнити або змінити клопотання, або замінити його новим клопотанням. ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, за вчинення якого передбачено кримінальну відповідальність у виді обмеження волі на строк до пяти років або позбавлення волі на той самий строк. Також, суд керується положеннями ч. 1 ст. 178 КПК України, відповідно до яких при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини. Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено. На даний час в судовому засіданні докази сторони обвинувачення та захисту не досліджені. З практики ЄСПЛ вбачаються та діють принципи конвенційного прецедентного права як підстави для відмови в звільненні особи з-під варти, а саме: 1. ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд (рішення ЄСППЛ «Штегмюллер проти Австрії» від 10.11.1969 року; 2. ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя ( рішення ЄСППЛ «Вемгофф проти Німеччини» від 27.06.1968 року). Суд бере до уваги, що Європейський суд з прав людини в рішенні по справі "Нечипорук і Йонкало проти України" в пункті 175 зазначив, що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, що забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення або підозри самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення або підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». При вирішенні питання про застосування запобіжного, суд приходить до висновку, що є обґрунтовані підстави вважати, що обвинувачений перебуваючи на свободі може переховуватись від суду, незаконно вливати на свідків та потерпілих в даному кримінальному провадженні, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом, з метою уникнути покарання та вчинити інше правопорушення, що перешкоджатиме встановленню істини по даному кримінальному провадженню, а тому обрання стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти наявним ризикам, в зв`язку з чим обвинуваченому ОСОБА_4 слід продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. У зв`язку з наведеним, суд дійшов до висновку, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 строком на 60 діб є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене, керуючись положеннями ч. 1 ст. 1, ст. 8, ст.ст. 177, 178, ч. 1 ст. 183, ч. 3 ст. 331, ч. 2 ст. 369, 370 - 372 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , задовольнити. Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше судимому, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 10 травня 2021 року включно. Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення. Копію ухвали направити до Державної установи "Вінницька установа виконання покарань ( №1)". Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Крижопільський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченим в цей же строк з дня вручення йому копії даної ухвали.

Суддя