Справа № 361/1540/21
Провадження № 1-кп/361/638/21
В И Р О К
Іменем України

02 березня 2021 року м. Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження № 0000081 від 27.01.2021 року, за обвинуваченням
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук, Полтавської області, громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , із середньою освітою, офіційно не працюючого, не інваліда, не депутата, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх дітей, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 21.01.2021 року приблизно о 19 годині 50 хвилин, перебуваючи у кав`ярні «Black and White», що розташована за адресою: вул. Київська, буд. 95, м. Бровари, Київська область, звернув увагу на мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 9 Pro», належний ОСОБА_3 , який знаходився на барній стійці, після чого у ОСОБА_2 виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Перебуваючи всередині даного закладу, близько 20 години 00 хвилин, ОСОБА_2 , реалізовуючи свій умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, перебуваючи в кав`ярні «Black and White» таємно викрав мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 9 Pro» вартістю 4 926 гривень 33 копійки, в якому знаходилась сім-карта мобільного оператору «Київстар» вартістю 100 гривень, на рахунку якої була незначна сума грошей, який взяв лівою рукою.

У подальшому ОСОБА_2 зник у невідомому напрямку, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим завдавши своїми незаконними діями ОСОБА_3 матеріального збитку на 5026 гривень 33 копійки.

З огляду на наведене та у світлі формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, суд кваліфікує дії ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна.
Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.
В обвинувальному акті прокурором, на виконання вимог ст. 302 КПК України, викладено клопотання, про розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, у порядку.
До обвинувального акту долучено письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_2 , яка складена за участі його захисника - адвоката ОСОБА_4 , в якій ОСОБА_2 зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку він беззаперечно визнає та згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами.
Також, у вказаній заяві обвинувачений зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Крім того, у цій заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості обвинуваченим, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності.
Разом з тим, до обвинувального акту долучено письмову заяву потерпілої ОСОБА_3 , в якій остання зазначає, що не заперечує проти розгляду обвинувального акта у спрощеному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та розуміє, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку остання буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.
Враховуючи викладене, та те, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву ОСОБА_2 та потерпілої ОСОБА_3 , в яких вони зазначають, що не оспорюють встановлені під час дізнання обставини і згодні з розглядом обвинувального акту в спрощеному порядку без їх участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого та потерпілої, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.
При цьому, у відповідності до частини 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна.
Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.
ОСОБА_2 та потерпіла ОСОБА_3 в поданих заявах зазначені обставини не оспорюють, вважають, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, обвинувачений свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт скоєння ОСОБА_2 кримінального проступку та кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна.
При вирішенні питання про обрання виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_2 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_2 суд визнає щире каяття у вчиненні злочину та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_2 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, даних про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, суд вважає, що покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян відповідає принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, вимогам ч. 2 ст. 65 КК України, рекомендаціям, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003, є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_2 , запобігання вчиненню ним нових злочинів.
Питання доцільності обрання запобіжного заходу суд не розглядає з огляду на відсутність з цього питання відповідного клопотання прокурора, та у світлі того, що відповідно до ст.ст. 22, 26 КПК України, суд розглядає тільки ті питання, які винесені на такий розгляд сторонами.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Речових доказів у даному кримінальному проваджені відсутні.

Питання щодо процесуальних витрат у кримінальному проваджені, вирішено відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 124, 174, 381-382, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, ст.ст. 12, 50, 65-66 КК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_2 на користь держави судові витрати, а саме: за проведення експертизи № СЕ-19/111-21/5489-ТВ від 08.02.2021 року, у розмірі 653 (шістсот п`ятдесят три) гривні 80 (вісімдесят) копійок.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, визначеному КПК України. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорювання встановлених досудовим розслідуванням обставин.

Копії вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження - прокурору, потерпілій ОСОБА_3 , засудженому ОСОБА_2 та захиснику ОСОБА_4 .

Суддя ОСОБА_1