Справа № 191/3521/20
Провадження № 1-кп/191/279/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2021 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Синельникове Дніпропетровської області обвинувальний акт у кримінальному проваджені, внесеного до ЄРДР за №0001115 від 28.09.2020 року, відносно:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Семенівка, Каховського району, Херсонської області, , громадянин України, не одружений, освіта неповна середня, не працює, не зареєстрований, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

-07.04.2016 Синельниківським міськрайонним судом за ст. 297 ч.3 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки. Відповідно до ст. 75,76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки.

- 11.12.2018 Синельниківським міськрайонним судом за ст. 297 ч.3 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки. Відповідно до ст. 75,76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3

Встановив :
ОСОБА_3 , раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, на підставі ст.89 КК України, маючи не погашену в установленому законом порядку судимість, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив умисний корисливий злочин.

Так, 01 вересня 2020 року, близько 20:00 годин, ОСОБА_3 , маючи єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням в приміщення гаражу, яке розташовано на території будинку АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на таємне, викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до приміщення гаражу, з корисливих мотивів та переслідуючи при цьому ціль незаконного збагачення, впевнившись, що його дії носять таємний характер та за ним ніхто не спостерігає, ОСОБА_3 , продовжуючи знаходитись на території вищевказаного домоволодіння, підійшов до вхідних дверей приміщення гаражу, які на той час були не зачинені запираючим пристроєм, де за допомогою фізичної сили рук, відчинив двері, в результаті чого отримав доступ до вищевказаного приміщення гаражу.

Знаходячись в приміщенні гаражу який розташований на території будинку АДРЕСА_2 , 01 вересня 2020 року близько 20:05 годин переслідуючи мету незаконного збагачення визначив для себе майно, яке можна звернути на свою користь, а саме: задній обід від велосипеду «Україна» який має робочий механізм який відповідно до висновку товарознавчої експертизи №3401/20 становить 114 гривень, плиту чавунну 2-х конфорну розміром 710 *410 см в комплект якої входить 5 кілець які встановлюються на конфорки, вартість якої відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 3401/20 становить 453 гривень.

Після чого, продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний умисел, ОСОБА_3 , діючи умисно, за допомогою фізичної сили рук, тримаючи в руках задній обід від велосипеду «Україна» який має робочий механізм, плиту чавунну 2-х комфорну розміром 710 *410 см в комплект якої входить 5 кілець, які встановлюються на конфорки, залишив місце вчинення злочину, тим самим розпорядився викраденим майном на власний розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_5 , матеріальну шкоду на суму 567 гривень 00 копійок, яка під час досудового розслідування відшкодована в повному обсязі шляхом повернення викраденого.

Умисні дії ОСОБА_3 , кваліфіковано за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у інше сховище, вчинене повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України визнав в повному обсязі та пояснив, обставини так як зазначено в обвинувальному акті. Просив суд суворо не карати і призначити мінімальне покарання.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, направила на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про розгляд кримінального провадження у спрощеному порядку. Обвинувачений ОСОБА_3 не заперечував проти розгляду кримінального провадження у спрощеному порядку.

Оскільки сторонами кримінального провадження не оспорювались фактичні обставини справи, а судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 правильно розуміє зміст цих обставин, при цьому у суду відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, тому вислухавши думку сторін кримінального провадження, та роз`яснивши обвинуваченому положення ст.349 КПК України, в порядку частини 3 статті 349 КПК України, дослідження доказів, щодо обставин, які ніким не оспорюються визнано судом недоцільним.

Це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Суд прийшов до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням до іншого приміщення, вчинене повторно.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно ст. 66 КК України - є щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно ст. 67 КК України - рецидив злочинів.

Суд враховує ставлення обвинуваченого ОСОБА_3 до вчиненого кримінального правопорушення, ступінь тяжкості вчинення кримінального правопорушення, яке є тяжким, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога, раніше судимий, судимість не знята та не погашена у вставленому законом порядку, кримінальне правопорушення вчинено під час звільнення від відбування покарання з іспитовим строком, визнав свою провину, щиро розкаявся, матеріальний збиток завданий кримінальним правопорушенням відшкодований шляхом повернення майна.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує положення ст.ст. 50, 65 КК України, нормами яких встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами і особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

З урахуванням обставин справи та обставин, що характеризують обвинуваченого, ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, також те, що ОСОБА_3 засуджений вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області за ч.3 ст.297 КК України до 4 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки суд вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України, з застосуванням ч.1 ст.71 КК України з реальним позбавленням волі в умовах ізоляції від суспільства.

Цивільний позов потерпілою не заявлений.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України - у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Під час досудового розслідування була проведена судово- товарознавча експертиза№ 3401/20 від 29.09.2020, витрати на проведення становлять 300 грн. та підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 .
Відповідно до положень ч.3,ч.5, п.7, ч.9 ст.100 КПК України - документи, які надані суду з матеріалами кримінального провадження зберігаються в суді.
Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим за ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 ( трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11.12.2018 року.

На підставі ч.1 ст.71 КК України - остаточно призначити покарання ОСОБА_3 у вигляді 4( чотирьох) років 1 ( одного ) місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обраховувати з моменту його фактичного затримання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили- не обирати.

Речові докази: задній обід від велосипеду «Україна» який має робочий механізм, плиту чавунну 2-х комфорну розміром 710 *410 см, в комплект якої входить 5 кілець, які встановлюються на конфорки ( а.с.38 т.2), що знаходяться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_5 після набрання вироком законної сили залишити у потерпілої ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь експерта ОСОБА_6 (номер ОКПП НОМЕР_1 , розрахунковий рахунок НОМЕР_2 ) процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 3401/20 від 29.09.2020 року в сумі 300 ( триста) гривень;
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя: ОСОБА_1