У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2021 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні за №0000125, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.05.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Закарпатської області, Берегівського району, смт. Королево, працюючого на посаді машиніста тепловоза ПАТ «Укрзалізниця» регіональної філії «Львівська залізниця» виробничого підрозділу «Локомотивне ДЕПО «Мукачево», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, має на утриманні 2 дітей 8 і 10-річного віку, раніше не судимого,

ВСТАНОВИВ:

26 лютого 2021 року до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду звернувся старший слідчий СУ ГУНП в Закарпатській області майор поліції ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно громадянина України ОСОБА_5 .

В обґрунтування вимог клопотання слідчий зазначає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, повністю підтверджується зібраними доказами. Злочин, який інкримінується ОСОБА_5 , є тяжким і передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Також той факт, що Закарпатська область межує з чотирма країнами Європейського союзу, а саме: Румунією, Угорщиною, Словацькою Республікою та Республікою Польща дають підстави вважати, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування та має реальні можливості покинути територію України з цією метою, як і в межах пункту пропуску через державний кордон України, так і поза межами таких, а також переховуватись на території України. ОСОБА_5 , перебуваючи на волі під час досудового розслідування, матиме можливість впливати на свідків у кримінальному провадженні, які можуть свідчити проти нього про його протиправну діяльність. Зокрема, ОСОБА_5 , з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження, зможе вступати у позапроцесуальні відносини із свідком та схиляти його до зміни даних слідству показань. Аналогічним чином ОСОБА_5 зможе впливати ще на невстановлених та недопитаних по обставинах кримінального провадження свідків, а також на експертів та спеціалістів, які будуть залучені у кримінальному провадженні при проведенні слідчих дій та до проведення судових експертиз. Це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показань, або відмови від надання таких. Окрім цього, у кримінальному провадженні не встановлено усіх осіб, можливо причетних до вчинення кримінального правопорушення, а відсутність належного та ефективного заходу забезпечення кримінального провадження та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного може негативно відобразитися на результатах досудового розслідування. Знаходячись на волі, ОСОБА_5 зможе координувати свої дії із невстановленими на даний час співучасниками злочину, що мають можливість впливати на викривлення значимих даних для кримінального провадження шляхом підкупу, погроз, тиску на учасників/сторін кримінального провадження, з метою уникнення підозрюваним кримінальної відповідальності, що є способом перешкоджання досудовому розслідуванню. Крім того, ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання.

У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали подане клопотання та просили задовольнити.

Захисник під час судового засідання просив відмовити у задоволенні клопотання та обрати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням особи під вартою. Зокрема, захисник зазначив, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який прокурор просить застосувати до підозрюваного, є невиправдано суворим, оскільки надані органом досудового розслідування докази не доводять, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України; прокурор не довів, що більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні про застосування запобіжного заходу. Захисником також надано слідчому судді характеризуючи дані підозрюваного, які на думку захисника свідчать про відсутність ризиків, визначених ст. 177 КПК України. Захисником також подано письмові заперечення на клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , за змістом яких захисник просив відмовити у задоволенні вказаного клопотання. Зокрема, у наданих заперечення вказано, що свідки, на яких може чинитися тиск, у клопотанні не вказані, хоча кримінальне провадження здійснюється з травня 2020 року. Подія, яка стала підставою для початку досудового розслідування, мала місце 15.05.2020, а підозру про вчинення злочину було оголошено 05.02.2020, а вручено особисто ОСОБА_5 26.02.2021. Тобто, за даний час слідчим було здійснено всі необхідні дії щодо допиту свідків, витребування документів, а тому доводи про можливий вплив на свідків є безпідставним. Жодні особи не звертались до правоохоронних органів стосовно вчинення тиску на них як учасників кримінального провадження з боку ОСОБА_5 . В розшуку підозрюваний не перебував, від слідства не ухилявся. З матеріалів клопотання та врученої підозри не вбачається будь-якої участі ОСОБА_5 у вчиненому злочині. До матеріалів справи не додано жодного доказу, який би вказував на причетність даного підозрюваного до вчиненого злочину, а саме ні протокол огляду місця події від 03.02.2021 року, ні протокол обшуку від 03.02.2021, ні висновки експертів, ні протокол про результати проведення НС(Р)Д-зняття інформації з транспортної телекомунікаційної мережі. ОСОБА_5 працює на посаді помічника машиніста тепловоза AT «Укрзалізниця», має у власності транспортний засіб. Тобто, обрання підозрюваному запобіжного у вигляді тримання під вартою фактично призведе до неможливості виконання його посадових обов`язків та позбавить його будь-якого заробітку. Підозрюваний ОСОБА_5 , одружений на ОСОБА_9 , має на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Таким чином, у даної особи є стійкі соціальні відносини. Між тим, ОСОБА_5 позитивно характеризується за місцем роботи, відповідально й добросовісно виконує свої обов`язки, дисциплінований, суворо дотримується правил трудового розпорядку. ОСОБА_5 раніше не судимий, не повідомлявся про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; майнова шкода ніби то завданим злочином з підозри не вбачається, порушень процесуальної поведінки, в т.ч. нез`явлення на виклик слідчого не допускав.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечив проти задоволення клопотання, просив обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши думку прокурора, слідчого, підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею зі змісту доданого до клопотання витягу ЄРДР встановлено, що слідчим управлінням ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000125, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.05.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000125 слідує, що в ході проведення оперативно-розшукових заходів отримано інформацію про те, що група осіб на території Закарпатської області займається крадіжками паливно-мастильних матеріалів з державного підприємства.

26 лютого 2021 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, тобто у заволодінні чужим майном, яке перебувало у його віданні за попередньою змовою групою осіб. 05.02.2021 повідомлення про підозру отримала дружини ОСОБА_5 , від підпису відмовилась. У судове засідання адвокат підозрюваного подав копії документів про тимчасову втрату працездатності ОСОБА_5 з 06.02.2021 по 22.02.2021.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно положень ст. 178 КК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч. 1. ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

У відповідності до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років;

Згідно правової позиції, викладеної у рішенні Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року по справі «Харченко проти України» (п. 80), при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, який відповідно до класифікації, наведеної у ст. 12 КК України, є тяжким злочином, санкція якого передбачає обмеження волі на строк від трьох до п`яти років або позбавленням волі на строк від трьох до восьми років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Дослідивши матеріали долучені до клопотання, а саме: витяг з ЄРДР, особову картку ОСОБА_5 , характеристику ОСОБА_5 , довідку вих. №55 від 04.02.2021, посадову інструкцію ОСОБА_5 , висновок експерта №СЕ-19/107-21/1059-ФХД від 04.02.2021, повідомлення про підозру, протокол огляду місця події від 03.02.2021, постанову про оголошення в розшук від 17.02.2021, протокол про результати проведення НС(Р)Д-зняття інформації з транспортної телекомунікаційної мережі від 09.12.2020, протокол про результати проведення НС (Р)Д-зняття інформації з транспортної телекомунікаційної мережі від 05.02.2021, вважаю обґрунтованою пред`явлену ОСОБА_5 підозру, про що свідчать додані до клопотання копії матеріалів кримінального провадження, які з достатньою імовірністю підтверджують існування «розумної підозри» щодо причетності особи до вчинення інкримінованого злочину, в межах розслідування якого ставиться питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які містяться в клопотанні слідчого, а документи, які містять такі дані, надані суду. Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України. Більше того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

Вирішуючи клопотання про обрання підозрюваному запобіжного заходу, слідчий суддя вважає, що докази та обставини, на які посилаються слідчий та прокурор, дають достатні підстави для висновку про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, зокрема, невідоме місце його перебування 05.02.2021 при врученні підозри дружині, а також враховуючи той факт, що Закарпатська область межує з чотирма країнами Європейського Союзу, дають підстави вважати, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину, може переховування від органів досудового розслідування та має реальні можливості покинути територію України з цією метою, як і в межах пункту пропуску через державний кордон України так і поза межами таких, а також переховуватись на території України; незаконно впливати на свідків, іншого підозрюваного, інших невстановлених слідством осіб у цьому ж кримінальному провадженні, враховуючи, що кваліфікація інкримінованого підозрюваному діяння передбачає таку кваліфікуючи ознаку як «за попередньою змовою групою осіб»; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема у способи, про які зазначає слідчий у поданому клопотанні. Вказані ризики стороною захисту не спростовано.

Слідчим суддею при постановленні даної ухвали враховано позицію Європейського суду з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції», «Москаленко проти України», де закріплено, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Також, суд вважає, що прокурором надано достатні та переконливі дані, які вказують на те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам та підтвердження відсутності обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які не є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а стороною захисту не надано доказів, які свідчать про протилежне та спростовують ці твердження прокурора. У зв`язку з наведеним, посилання захисника підозрюваного про відсутність доказів щодо існування зазначених у клопотанні слідчого ризиків, суд вважає недоведеними.
Слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, який до того ж відноситься до корупційних злочинів, визначених у переліку примітки до ст. 45 КК України, суспільна небезпека якого є підвищеною за призначенням покарання згідно з визначенням законодавця, відсутність відомостей, що за станом здоров`я підозрюваний не може утримуватися в умовах СІЗО, а також бере до уваги дані про особу підозрюваного, а саме те, що підозрюваний раніше не судимий, за місцем роботи та за місцем проживання характеризується позитивно, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей та те, що, застосування іншого, менш суворого запобіжного заходу, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти встановленим ризикам, які вважає обгрунтованими.
Таким чином, для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків, на переконання слідчого судді, слід обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи можуть не запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК. При цьому, підозрюваному може бути змінений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в разі внесення застави, розмір якої визначений даною ухвалою.

В зв`язку із чим, вважаю за необхідне визначити розмір застави відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої на 01.01.2021 року 2270 грн. Враховуючи характеризуючи дані підозрюваного, вважаю, що сума у розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 68100 грн (шістдесят вісім тисяч сто гривень (30 х 2270), буде достатньою для внесення у якості застави.

Слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що згідно з ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 205, 309, 376, 392, 393 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Встановити строк дії ухвали до 20 квітня 2021 року включно.
На підставі ч. 3 ст. 183, ч. 5 ст. 182 КПК України, визначити підозрюваному ОСОБА_5 заставу, достатню для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 68100 грн (шістдесят вісім тисяч сто гривень (30 х 2270).
Роз`яснити, що підозрюваний або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У разі внесення застави на ОСОБА_5 у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу;
- не відлучаться із населеного пункту, в якому він проживає ( АДРЕСА_1 ) без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 20 квітня 2021 року включно.
У разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок територіального управління ДСА України в Закарпатській області коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі установи, в якій утримуватиметься підозрюваний.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, в порядку ч. 5 ст. 194 КПК України.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що у разі невиконання перерахованих вище обов`язків застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Копію ухвали вручити підозрюваному, захиснику та прокурору.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано 04 березня 2021 року.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1