Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
Справа № 490/118/18
Провадження № 1-кп/490/12/2018
У Х В А Л А

12 лютого 2021 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2

- ОСОБА_3

при секретарі - ОСОБА_4

за участі прокурора - ОСОБА_5

обвинуваченої - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальне провадження № 0003208 за обвинуваченням:
ОСОБА_8 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Миколаєві, мешкає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 115 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

1. Під час судового розгляду кримінального провадження прокурор заявив клопотання:

-про надання доручення органам досудового розслідування здійснити відібрання біологічних зразків (букального епітелію, слини та крові) у ОСОБА_6 ;

-про призначення у справі судової генетично-молекулярної експертизи для з`ясування особи жінки, чий труп був виявлений 20 липня 2017 року у квартирі АДРЕСА_2 .

В обґрунтування необхідності такого послався про те, що наразі доказів того, що виявлена за вказаних обставин жінка є матір`ю обвинуваченої ОСОБА_9 , матеріали справи не містять.

2. Захисник та обвинувачена під час судового розгляду кримінального провадження проти задоволення клопотання не заперечували.

Встановлені судом обставин із посиланням на докази

1. В провадженні Центрального районного суду міста Миколаєва перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 115 Кримінального Кодексу України.

В межах цього кримінального провадження ОСОБА_6 звинувачено у вчиненні злочину за таких обставин.

В період часу з 18 по 20 липня 2017 року вона, перебуваючи за місцем свого проживання - у квартирі АДРЕСА_2 , діючи на ґрунті неприязнених відносин до своєї матері ОСОБА_9 , під час словесного конфлікту із нею, долонями рук здавила її шию, внаслідок чого сталась смерть потерпілої.
Після чого ОСОБА_6 , розуміючи суспільно-небезпечний характер вчиненого нею злочину, не бажаючи бути притягненою до кримінальної відповідальності за його вчинення, та бажаючи сліди злочину, вирішила вчинити підпал квартири. З цією метою ОСОБА_6 віднайшла ковдру та накрила нею труп своєї матері, після чого підпалила його, а сама у цей час, продовжуючи вчинювати дії, направлені на укриття слідів вчинення кримінального правопорушення, пішла до приміщення кухні, де відкрила газові конфорки та відкрила подачу газу до духової шафи, а сама покинула приміщення квартири.
Ці дії ОСОБА_6 органами досудового розслідування кваліфіковані за частиною 1 статті 115 Кримінального Кодексу України - як умисне вбивство, тобто - умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

2. В той же час смерть ОСОБА_9 до теперішнього часу належним чином не зареєстрована та доказів такої смерті, тим більше - у вказаний в обвинувальному акті час, матеріали справи не містять.

Так, лікарське свідоцтво про смерть ОСОБА_9 у встановленому законом порядку не видавалось.

У висновку експерта №2200 від 26 грудня 2017 року йдеться про експертизу трупа невідомої жінки.

У висновку експерт зазначає, що "невідома жінка" впізнавалась, але результати цього впізнання сам експерт не визнав, як достатні для встановлення особи померлої.

До матеріалів кримінального провадження долучено Протокол пред`явлення трупу для впізнання. Але рік народження особи, про впізнання якої йдеться, дійсній даті народження ОСОБА_9 не відповідає. При цьому, цей документ був складений без дотримання порядку реєстрації смерті. До того ж, достовірність цього документу не була підтверджена у суді.

3. В той же час, матеріалами справи встановлено та сторони не заперечують того, що після ліквідації пожежі у квартирі АДРЕСА_2 , у цій квартирі був виявлений труп жінки.

4. Прокурор просить доручити органам досудового розслідування здійснити відібрання біологічних зразків (букального епітелію, слини та крові) у ОСОБА_6 , про що подав відповідне письмове клопотання.

5. Прокурор також просить про призначення у справі судової генетично-молекулярної експертизи для з`ясування особи жінки, чий труп був виявлений 20 липня 2017 року у квартирі АДРЕСА_2 .

Положення закону, якими керувався суд під час постановлення ухвали.

1. Відповідно до статті 3 Конституції України саме життя людини визнається найвищою соціальною цінністю, а згідно до статті 27 Основного Закону кожна людина має невід`ємне право на життя і ніхто не може свавільно позбавити життя людину.

Окрім того, відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року Конвенція про захист прав та основоположних свобод /далі - Конвенція/ та практика Європейського суду з прав людини визнаються в Україні джерелом права

Відповідно до статті 2 Конвенції право кожного на життя охороняється законом та нікого не може бути умисно позбавлено життя.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі "Андронікоу та Константіноу проти Кіпру", передбачене статтею 2 Конвенції право на життя «... є одним з найбільш фундаментальних положень Конвенції і охороняє одну з основних цінностей демократичного суспільства».

Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини перше речення статті 2 Конвенції зобов`язує державу не тільки утримуватись від умисного або незаконного позбавлення життя, але також вживати відповідних заходів для захисту життя тих, хто знаходиться під її юрисдикцією. Обов`язок захищати право на життя за статтею 2 Конвенції визначається у поєднанні з загальним обов`язком держави за статтею 1 Конвенції, яка зобов`язує «гарантування кожному, хто перебуває під [її] юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування, коли особу вбито в результаті використання сили (див. mutatis mutandis рішення від 19 лютого 1998 року у справі «Kaya v. Turkey», 1998-I, п. 105). Головна мета такого розслідування полягає у забезпеченні ефективного виконання національних законів, які захищають право на життя.

Для того, щоб розслідування стверджуваного незаконного вбивства було ефективним воно має бути здатне привести до встановлення обставин смерті людини та встановлення і покарання відповідальних осіб

Прогалини ж у розслідуванні, які підривають його здатність встановити причину смерті або відповідальних осіб, чи то прямих виконавців створюють ризик недодержання такого стандарту.

/див. рішення Європейського суду з прав людини у справах

«Муравська проти України» «Гонгадзе проти України», «Шевченко проти України», "Меркулова проти України" та інші/

2. Відповідно до статті 91 Кримінального Процесуального Кодексу України:

"У кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема:

1)подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);
2)винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;
3)вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням"
/пункти 1 - 3 частини 1/.

3. Відповідно до статті 245 Кримінального процесуального кодексу України:

"У разі необхідності отримання зразків для проведення експертизи вони відбираються стороною кримінального провадження, яка звернулася за проведенням експертизи або за клопотанням якої експертиза призначена слідчим суддею. У випадку, якщо проведення експертизи доручено судом, відібрання зразків для її проведення здійснюється судом або за його дорученням залученим спеціалістом." /частина 1/

"Відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими статтею 241 цього Кодексу." /частина 3/

4. Відповідно до статті 241 Кримінального процесуального кодексу України:

"Слідчий, прокурор здійснює освідування підозрюваного, свідка чи потерпілого для виявлення на їхньому тілі слідів кримінального правопорушення або особливих прикмет, якщо для цього не потрібно проводити судово-медичну експертизу." /частина 1/
"Освідування здійснюється на підставі постанови прокурора та, за необхідності, за участю судово-медичного експерта або лікаря." /частина 2/
"Перед початком освідування особі, яка підлягає освідуванню, пред`являється постанова прокурора. Після цього особі пропонується добровільно пройти освідування." /частина 3/
"При освідуванні не допускаються дії, які принижують честь і гідність особи або небезпечні для її здоров`я." /частина 4/
"Про проведення освідування складається протокол згідно з вимогами цього Кодексу." /частина 5/

Відповідно до частини 7 статті 223 Кримінального процесуального Кодексу України, проведення освідування здійснюється за участі не менше двох незаінтересованих осіб (понятих).

5. Відповідно до статті 333 Кримінального Процесуального Кодексу України:

"У разі, якщо під час судового розгляду виникне необхідність у встановленні обставин або перевірці обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження, і вони не можуть бути встановлені або перевірені іншим шляхом, суд за клопотанням сторони кримінального провадження має право доручити органу досудового розслідування провести певні слідчі (розшукові) дії. У разі прийняття такого рішення суд відкладає судовий розгляд на строк, достатній для проведення слідчої (розшукової) дії та ознайомлення учасників судового провадження з її результатами" /частина 3/.
"Під час розгляду клопотання суд враховує значення обставин, про встановлення або перевірку яких просить особа, яка звернулася з ним, можливість їх встановлення або перевірки шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та причини, з яких не були здійснені належні дії для їх встановлення чи перевірки на стадії досудового розслідування. Суд відмовляє в задоволенні клопотання прокурора, якщо він не доведе, що слідчі (розшукові) дії, про проведення яких він просить, не могли бути проведені під час досудового розслідування через те, що не були і не могли бути відомі обставини, які свідчать про необхідність їх проведення" /частина 4/.

"В ухвалі суду про доручення проведення слідчої (розшукової) дії зазначається, для з`ясування або перевірки яких обставин і які саме слідчі (розшукові) дії необхідно провести, та встановлюється строк виконання доручення. Слідчі (розшукові) дії, що проводяться на виконання доручення суду, здійснюються в порядку, передбаченому главами 20 та 21 цього Кодексу" /частина 5/.

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

І……. Повертаючись до обставин розгляду цієї справи, суд відзначає, що відсутність доказів смерті ОСОБА_9 взагалі позбавляє справу предмету розгляду.

ІІ…... Такі докази, поза розумним сумнівом, можуть бути отриманими внаслідок дослідження біологічного матеріалу обвинуваченої ОСОБА_6 .

Такий матеріал може бути отриманим в порядку, що передбачений статтею 245 Кримінального процесуального кодексу України, яка передбачає його отримання й під час судового розгляду.

ІІІ……Далі суду належить вирішити питання про порядок отримання біологічного матеріалу обвинуваченої на судовій стадії кримінального провадження.

Вирішуючи це питання, суд враховує наступне.

1. Наведені вище вимоги статтей 245 та 333 Кримінального процесуального кодексу України надають суду право на судовій стадії кримінального провадження:

-або - доручити отримання біологічного матеріалу органам досудового розслідування;

-або - отримати зразки самостійно під час судового розгляду кримінального провадження.

2. Вирішуючи питання про порядок отримання біологічного матеріалу, суд враховує особливості його отримання, що визначені у статті 241 Кримінального Процесуального Кодексу України.

Ця норма передбачає, зокрема, прийняття прокурором відповідного процесуального рішення, а також - необхідність участі сторонніх спостерігачів під час відібрання біологічного матеріалу.

3. Далі суду необхідно вирішити питання про можливість виконання норм, які передбачають особливості отримання біологічного матеріалу, у разі його здійснення самим судом під час судового розгляду кримінального провадження.

З огляду на таке суд відзначає, що самостійне прийняття прокурором будь-яких процесуальних рішень після закінчення досудового розслідування діючим законодавством не передбачено.

До того ж, участь сторонніх спостерігачів (зокрема - понятих) під час отримання біологічних зразків самим судом, а тим більше - контроль із боку таких спостерігачів за діями суду - суперечить вимогам діючого законодавства щодо учасників судового розгляду, а також - засадам діяльності суду, який діє незалежно.

Принагідно суд відзначає й те, що за обставин цього кримінального провадження необхідним є здійснення медичних втручань. Вчинення таких дій же навряд є сумісним з особливостями судових процедур та функціями суду.

Наведене доводить, що в цьому випадку отримання біологічного матеріалу від обвинуваченої безпосередньо судом не є можливим.

Отже, в цьому випадку отримання біологічного матеріалу від обвинуваченої може бути здійсненим лише шляхом надання відповідного доручення органам досудового розслідування.

ІV……Вирішуючи питання про наявність законодавчих передумов для надання органам досудового розслідування доручення щодо отримання біологічних зразків від обвинуваченої, суд виходе з такого.

1. В цьому випадку про проведення відповідної процесуальної дії просить прокурор, про що ним заявлене відповідне клопотання.

2. Як доведено вище, в цьому випадку отримання біологічного матеріалу від обвинуваченої є вкрай необхідним, більше того, без його проведення це кримінальне провадження стає безпредметним.

3. Обговорюючи причини, за яких відповідні слідчі дії не були проведеними під час досудового розслідування, та їх вплив на прийняття рішення по суті, суд виходе з такого.

3.1. Перш за все, суд відзначає, що поза розумним сумнівом головною причиною такого є відсутність належної ретельності та дбайливості під час проведення досудового розслідування.

В той же час, характер відомостей, що наразі мають бути отриманими, доводить, що в цьому випадку є наявними саме такі прогалини розслідування, які підривають його здатність встановити обставини підозрілої смерті, що в свою чергу, створює ризик недодержання позитивного обов`язку держави щодо розслідування підозрілих смертей.

Оцінюючи ці обставини у їх сукупності, суд виходе з таких засад:

-поза розумним сумнівом, законодавче обмеження права на проведення слідчих дій під час судового розгляду кримінального провадження є покликаним на забезпечення рівності прав сторін у процесуальному змаганні;

-в той же час, наведена вище правова позиції Європейського Суду з прав людини визначає право на життя /елементом якого є обов`язок держави щодо розслідування підозрілих смертей/ основоположним та таким, на якому ґрунтуються інші засади прав людини.

З огляду на таке, вчинення дій щодо належного розслідування підозрілої смерті на будь-якій стадії кримінального провадження, суд вважає виправданим та домірним певному обмеженню прав сторін у змагальному процесі внаслідок проведення слідчих дій на більш пізніх стадіях кримінального провадження.

Наведене у сукупності призводить до висновку про те, що обставини, за яких питання про проведення додаткових слідчих дій виникло у суді, є вагомими.

3.2. Суд також враховує, що внаслідок задоволення клопотання прокурора, будуть отримані докази, що відомі стороні захисту.

До того ж, суд враховує й те, що сторона захисту проти задоволення клопотання прокурора не заперечує.

Таке доводить, що задоволення клопотання прокурора, не потягне за собою порушення прав захисту у змагальному процесі.

Отже, в цьому випадку є наявними усі передбачені законом підстави для надання органу досудового розслідування доручення на отримання біологічного матеріалу від обвинуваченої.

Отже, заявлене прокурором клопотання підлягає задоволенню.

V……Відповідно до прямих вказівок у статті 333 Кримінального Процесуального Кодексу України до отримання результатів огляду місця події у судовому засіданні слід оголосити перерву.

Керуючись ст. 331, 333, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

I.Клопотання прокурора про надання доручення органам досудового розслідування отримати біологічні зразки ОСОБА_6 - задовольнити.
Доручити органу досудового розслідування, а саме слідчим Відділення поліції №1 Миколаївського районного управління поліції Головного Управління Національної Поліції в Миколаївській області ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та прокурору Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_5 здійснити отримання біологічних зразків (букального епітелію) ОСОБА_6 , а також виконати інші необхідні для цього слідчі (розшукові) та організаційні дії.

II.У судовому засіданні оголосити перерву до отримання результатів виконання доручення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя = ОСОБА_1 =

Суддя = ОСОБА_2 =

Суддя = ОСОБА_3 =