Провадження № 1-кп/537/167/2021
Справа № 537/2352/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.06.2021 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , за участю прокурора Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_2 , обвинуваченого ОСОБА_3 , законного представника ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 , за участю секретаря ОСОБА_6 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчуці Полтавської області кримінальне провадження №0000052 від 04.02.2021 від 25 лютого 2021 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Кременчук, Полтавської області, освіта незакінчена середня, учень 8-го класу Кременчуцької гімназії № 7, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні кримінального правопорушення передбачених частиною 3 статті 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

03.02.2021 близько 03.00, ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , побачив автомобіль ВАЗ 2106, який належить ОСОБА_7 . Також він звернув увагу на те, що у автомобілі не щільно зачиненні водійські двері. Після цього в ОСОБА_3 виник раптовий прямий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до іншого сховища.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, керуючись корисливим мотивом та метою, відкрив водійські двері автомобілю, через які в подальшому проник до салону автомобілю, потім відкрив капот, звідки таємно викрав автомобільний акумулятор «Zubr Premium 63 ah» вартістю 1512 гривень, що належить потерпілому ОСОБА_7 , а потім із салону таємно викрав майно належне потерпілому ОСОБА_7 , а саме: набір торцевих головок у кейсі 1/2DR 12-13 mm 24 предмета S04H4726S вартістю 2246,52 гривень; універсальний чорний автомобільний підлокітник (16 см) вартістю 252 гривень; накладку на ручку КПП «трояндочка» з підсвічуванням вартістю 300 гривень; чохол керма 14022 еластичний вартістю 109,8 гривень; заднє сидіння зі спинкою з автомобілю ВАЗ 2106 вартістю 450 гривень.

В подальшому ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, в результаті чого спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріального збитку на загальну суму 4870,32 гривень.

Суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та кваліфікує дії останнього за частиною 3 статті 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжці), поєднане з проникненням у сховище.

21 травня 2021 року між прокурором Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_3 в присутності його законного представника ОСОБА_4 та захисника останнього адвоката ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до вимог статті 472 КПК України.

Згідно даної угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за частиною 3 статті 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 за частиною 3 статті 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі; на підставі статті 75,104 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку. В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України та наслідки її невиконання.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 в присутності захисника підтвердив суду, що угода про винуватість укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу , погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Просив суд затвердити угоду про винуватість 21 травня 2021 року і призначити йому узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, фактичні обставини вчинення ним кримінального правопорушення викладеного у даному вироку суду не заперечував.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно із пунктом 1 частини 3 статті 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до статті 468 КПК України, в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до частини 4 статті 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Відповідно до наведеної вище норми Закону потерпілим надано письмову згоду прокурору на укладення даної угоди між прокурором та ОСОБА_3 ..

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України, який відповідно до вимог статті 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені пунктом 1 частини 4 статті 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені частиною 2 статті 473 КК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінально-процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_3 і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Оскільки відповідно до вимог статті 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, то суд вважає за необхідне, на виконання зазначених вище вимог Закону стягнути з законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 документально підтвердженні витрати пов`язанні із проведенням по кримінальному провадженню експертиз в розмірі 4968,86 грн.

Обрану ОСОБА_3 міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили залишити попередню.

Керуючись статтями 314, 373, 374, 475 Кримінально-процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 21 травня 2021 року між прокурором Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_3

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за частиною 3 статті 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Відповідно до вимог статті 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, іспитовий строк встановити терміном на 1 (один) рік.

Відповідно до вимог статті 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_3 виконання наступних обов`язків: не виїжджати за межи України без погодження із уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну проживання, роботи або начання; періодично з`являтися до уповноваженого органу з питань пробації для реєстрації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи в розмірі 4968,86 грн.

Речові доказ : чорний автомобільний підлокітник, ручка КПК «Троянда», заднє сидіння зі спинкою з автомобілю ВАЗ 2106, тримач мобільного телефону чорного кольору, парфуми у скляному флаконі залишити в користуванні власника ОСОБА_7 .

Обрану ОСОБА_3 міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили залишити попередню.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених частиною 4 статті 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1