ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 591/483/17 Номер провадження 11-кп/814/100/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
19 липня 2021 року м. Полтава
Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду від 19 липня 2021 року, апеляційні скарги захисників адвокатів: ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 з доповненнями, ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 були задоволені частково.
Вирок Зарічного районного суду м. Суми від 22.04.2019 року щодо обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_6 було скасовано та призначено новий розгляд в суді першої інстанції.
Я не можу погодитись із таким рішенням колегії суддів і висловлюю окрему думку.
Приймаючи таке рішення колегія суддів вказала на неконкретність обвинувачення висунутого ОСОБА_4 , ОСОБА_6 через те, що не було зазначено в обвинувальному акті перелік всіх 706 виробів із золота.
Отже в цьому контексті перевірці підлягає саме зміст обвинувачення і його відповідність приписам статті 291 КПК України.
Відповідно зокрема п.5 ч.2 ст.291 КПК, в цьому документі викладаються фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор та слідчий уважають установленими, а також такий важливий елемент, як формулювання обвинувачення.
Аналіз цієї норми свідчить, що закон вимагає обов`язкове відображення в обвинувальному акті трьох складників:
1) фактичних обставин кримінального правопорушення;
2) правової кваліфікації (в теорії кримінального процесу використовується назва "формула обвинувачення");
3) формулювання обвинувачення.
При цьому в доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.
Якщо звернутись до змісту обвинувального акту то в ньому дійсно після викладення обставин створення банди, її згуртування , підготовки до вчинення злочину, в частині кінцевого результату вчиненого злочину, зазначено таке:» Описаним чином співучасники викрали з вітрин магазину коштовних виробів з золота 585 проби в кількості 706 штук, загальною вагою 2116,49 г., вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи № 1258-1351 від 20.12.2016 на суму 2 593 176,70 грн., чим спричинили ФОП ОСОБА_8 майнової шкоди в особливо великому розмірі, яка перевищує 600 неоподаткованих мінімуми доходів громадян».
Отже в обвинувальному акті зазначено об`єм викраденого майна-706 шт. виробів із золота; вага викраденого майна- 2166,49 г.; вартість викраденого майна- 2 593 176,70 грн.
Суд першої інстанції дійсно виключив із обвинувачення кваліфікуючу ознаку статті 187 ч.4 КК України як заволодіння майном в особливо великому розмірі.
Перевіряючи доводи апеляції прокурора колегією суддів було досліджено висновок експерта і додаток до нього у виді переліку викраденого майна.
У вказаному переліку зокрема зазначається вид викраденого майна, його вага, вартість, тобто всі обставини, які слугують підставою для встановлення розміру спричиненої майнової шкоди.
Формальне не викладення у обвинувальному акті кожного із виробів із золота, ваги, вартості не перешкоджає встановленню фактичних обставин по справі, які є необхідними для постановлення законного та обґрунтованого судового рішення.
Навіть якщо припустити, що дійсно колегія суддів апеляційного суду позбавлена можливості встановити вартість майна, яким заволоділи обвинувачені, це не позбавляє її можливості погодитись із рішенням суду першої інстанції за умови спростування доводів апеляційних скарг сторони захисту в іншій частині або доводів апеляції прокурора .
У питанні неконкретності висунутого обвинувачення, хочу також звернути увагу, що ОСОБА_4 , ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні розбійного нападу. Вказаний злочин вважається закінченим з моменту вчинення нападу і розмір шкоди для кваліфікації за ст.187 КК значення не має.
У зв`язку із цим , на моє переконання та обставина, що матеріалами провадження нібито не підтверджується законність придбання ювелірних виробів, жодним чином не впливає на питання кваліфікації дій осіб як розбійного нападу.
Крім того у цьому питанні також звертаю увагу, що з матеріалів справи убачається, що після оголошення в судовому засіданні прокурором обвинувального акта щодо ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , останні підтвердили зрозумілість пред`явленого обвинувачення.
Зважаючи на наведене, немає підстав стверджувати, що зміст обвинувачення ОСОБА_4 , ОСОБА_6 є неконкретним, а тому належить визнати необґрунтованими доводи заяви про те, що формальне недотримання вимог пункту 5 частини другої статті 291 КПК вплинуло на право на захист ОСОБА_4 , ОСОБА_6 і є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, яке обумовлює скасування судового рішення у даному кримінальному провадженні.
Вважаю, що підстави для скасування судового рішення із призначенням нового розгляду в суді першої інстанції відсутні. Колегія суддів мала вирішити справу відповідно до вимог апеляційних скарг.
Суддя ОСОБА_2