У Х В А Л А
06.04.2021 р.
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
із участю: секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жмеринка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000108 від 09.03.2019 року, по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ст.348 КК України,
ВСТАНОВИВ :
В судове засідання наразі за викликом не з`явилися потерпілі ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , продовжити судовий розгляд без участі яких решта учасників кримінального провадження не заперечили.
В ході судового розгляду захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 заявив клопотання про відкладення судового засідання засідання у зв`язку з його участю в іншому кримінальному провадженні, заперечень проти чого інших учасників провадження не надійшло.
Прокурор ОСОБА_5 заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 тримання під вартою строком на 60 днів, посилаючись на обставини того, що досі не зменшились ризики можливості останнього переховуватись від суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення. Заявлені ризики прокурор обґрунтував тим, що обвинувачений ОСОБА_7 не перебуває у зареєстрованому шлюбі, не має постійних і законних джерел доходу та міцних соціальних зв`язків, які б могли втримати його від зміни місця проживання з метою уникнення покарання, що йому загрожує за висунутим обвинуваченням у вчиненні особливо тяжкого злочину. Зауваживши про вчинення інкримінованих злочинів із застосуванням насильницьких дій, прокурор просив суд не визначати обвинуваченому ОСОБА_7 розмір застави.
Обвинувачений ОСОБА_7 стосовно продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою поклався на розсуд суду.
Його захисник адвокат ОСОБА_9 зауважив про недоведеність прокурором заявлених ризиків щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , стосовно якого якому вважав достатнім застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за місцем його реєстрації.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_10 підтримала думку ОСОБА_9 .
Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_8 також погодились з думкою захисника ОСОБА_9 .
Заслухавши думки сторін, вивчивши матеріали судового провадження, суд доходить наступного.
У відповідності до вимог ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
За змістом ст.199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.
Так, строк дії раніше обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_7 ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 15.03.2019 року запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який був востаннє продовжений ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 17.02.2021 року, спливає 17.04.2021 року, проте, закінчити судовий розгляд даного кримінального провадження у зазначені строки з об`єктивних причин не вбачається можливим з огляду на потребу продовження дослідження значного обсягу письмових доказів та здійснення допиту свідка.
Будь-яких вагомих відомостей про зменшення чи відсутність ризиків для застосування обвинуваченому ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.
При цьому, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, об`єктивно враховує вимоги ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, фактичні обставини справи, особу обвинуваченого ОСОБА_7 , його зрілий вік, характер та обсяг висунутого звинувачення у вчиненні ряду умисних злочинів, грунтовність якого наразі визначається затвердженим у встановленому порядку прокурором обвинувальним актом, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим, у їх взаємозв`язку з можливими ризиками, на які вказано прокурором, а саме можливості обвинуваченого ОСОБА_7 переховуватись від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення. Дані ризики на думку суду аргументовано доводяться тим, що останній, хоча й має постійне місце проживання, проте не мешкав там до його затримання й не оформив у встановленому порядку договору найму іншого житлового приміщення, де фактично проживав певний час, у нього немає стійких соціальних зв`язків та легальних джерел постійного доходу, раніше ОСОБА_7 неодноразового притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів, у даному кримінальному провадженні обвинувачується серед іншого у вчиненні за обтяжуючих відповідальність обставин особливо тяжкого злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до п`ятнадцяти років, й достатніх стримуючих факторів, що були здатні втримати його від зміни місця проживання з метою уникнення цієї відповідальності навіть в умовах домашнього арешту, стороною захисту належно не доведено.
Відтак, з огляду на невстановлення виключних обставин неможливості застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд не вбачає достовірних підстав для застосування жодного з інших, більш м`яких запобіжних заходів, оскільки вони недостатні для запобіганню вказаним ризикам та належному виконанню обвинуваченим процесуальних обов`язків, визначаючи виправданим продовження дії виняткового запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 за наявності більш вагомого суспільного інтересу у виді права на справедливий судовий розгляд, а також унеможливлення переховування обвинуваченого від суду, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалюють над принципом поваги до особистої свободи, становлячи достатні підстави його продовження строком на 60 днів з урахуванням потреб здійснення судового розгляду.
Водночас з урахуванням встановлених ризиків та тяжкості покарання, з огляду на обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень із застосуванням насильства, суд визначає відсутнім обов`язок визначення йому розміру застави.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 177, 178, 181, 324, 331,350 КПК України, суд
УХВАЛИВ :
Клопотання прокурора задоволити.
Оголосити перерву в судовому засіданні до 13 години 00 хвилин 26.05.2020 року.
Продовжити на 60 днів, тобто до 04.06.2021 року включно запобіжний захід у виді тримання під вартою, застосований щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 15.03.2019 року, без визначення розміру застави.
На ухвалу суду в частині продовження запобіжного заходу протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга, до Вінницького апеляційного суду, що не перешкоджає судовому розгляду.

Головуючий

Судді