Справа №295/2427/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.2021 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира
в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового

засідання ОСОБА_2

розглянув у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0000143 від 05.02.2021 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, непрацюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , не маючий постійного місця проживання, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

за ст. 186 ч.3 КК України,

з участю:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

в с т а н о в и в :
Близько 11 год. 04.02.2021 за адресою АДРЕСА_2 у ОСОБА_3 виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у сховище, а саме подвір`я вказаного будинку, яке належить ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у сховище, ОСОБА_3 , в цей же день, час та місці, з корисливих мотивів, відчинивши хвіртку до огорожі зайшов до вищевказаного подвір`я будинку. Після чого ОСОБА_3 підійшов до порогу вхідних дверей будинку та почав шукати речі, які можливо таємно викрасти.

В цей час, злочинні дії ОСОБА_3 помітила через вікно будинку ОСОБА_6 , яка у свою чергу є інвалідом 1-ї групи. В подальшому ОСОБА_6 відчинивши вхідні двері будинку по АДРЕСА_2 намагалась припинити злочинні дії ОСОБА_3 , який оглядав металевий стелаж, що знаходився біля порогу вищевказаного будинку. ОСОБА_3 усвідомлюючи, що його таємні дії викриті, не припиняючи їх, підійшов до раніше невідомої йому ОСОБА_6 , яка стояла на порозі та з метою відкритого викрадення чужого майна, шляхом застосування насильства, яке не є небезпечним для здоров`я, умисно штовхнув лівою рукою в обличчя останню.

В результаті нанесеного поштовху, ОСОБА_6 впала біля вхідних дверей будинку на підлогу, а ОСОБА_3 в цей час та місці подолавши таким чином волю останньої до опору, заволодів її майном, а саме металевим стелажем вартістю 100 грн.

Після цього, ОСОБА_3 , утримуючи при собі майно, яке належить ОСОБА_6 , місце вчинення кримінального правопорушення залишив, та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив останній матеріальної шкоди на суму 100 грн.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ст. 186 ч.3 КК України, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна, шляхом застосування насильства, яке не є небезпечним для здоров`я особи, поєднане з проникненням у сховище.

27.02.2021 року прокурор Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_3 підставі ст. ст. 468,469,472 КПК України уклали угоду про визнання винуватості, відповідно до якої ОСОБА_3 добровільно, без примусу та тиску в повному обсязі беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.3 КК України. Крім того, сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_3 у виді 4 років позбавлення волі та звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку, тривалість якого визначає суд та покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України, перелік яких встановлює суд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю та підтримав угоду, укладену між ним та прокурором про визнання винуватості.

Захисник в судовому засіданні угоду, укладену між прокурором та його підзахисним підтримав, просить її затвердити.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, просить проводити підготовче судове засідання у її відсутність. Письмово підтвердила свою добровільну згоду на укладення угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості. Будь-який претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого немає. Суд, за погодженням з учасниками судового провадження, розглядає справу у відсутність потерпілої.
Прокурор в судовому засіданні зазначила, що укладена угода про визнання винуватості відповідає нормам КПК та може бути затверджена судом.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні, суд має право, зокрема затвердити угоду.

Відповідно до вимог ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до вимог ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди у кримінальному провадженні, у яких беруть участь потерпілий, не допускається, крім випадків надання потерпілим письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Так суду надано письмову згоду потерпілої ОСОБА_6 на укладення угоди про визнання винуватості у даному кримінальному провадженні. При цьому, потерпіла засвідчила, що надання письмової згоди є добровільним, усвідомленим кроком та не є наслідком вчинення будь-яких протиправних дій щодо неї.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.3 КК України, який згідно ч.5 ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права визначені п.1-4 ч.4 ст. 474КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, що передбачені в угоді.

Суд приходить до висновку, що дана угода відповідає вимогам КПК України та може бути затверджена і на ній може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать його вимогам, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконанням обвинуваченим взятих на себе зобов`язань, встановлені фактичні підстави для визнання винуватості.

Питання про речові докази, судом вирішується в порядку ст. 100 КПК України.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід не застосовувати, у зв`язку з цим клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без розгляду, а обвинуваченого ОСОБА_3 звільнити з під варти.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 375, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
Затвердити угоду від 27 лютого 2021 року між прокурором Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.3 КК України і призначити йому покарання за цим законом - 4 (чотири) років позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75,76 КК України звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 3 (три) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися на реєстрацію в уповноважений орган з питань пробації.

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без розгляду, а обвинуваченого ОСОБА_3 звільнити з під варти.

Речовий доказ: металевий стелаж, який передано на зберігання потерпілій ОСОБА_6 , залишити її володільцю.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку. Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1