справа № 274/1976/21 провадження № 1-кс/0274/486/21
У Х В А Л А
Іменем України

26.03.2021 року м. Бердичів

Слідчий суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві Житомирської області клопотання старшого слідчого СВ Бердичівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню № 0000002 від 24.03.2021 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, про накладення арешту на майно ,-

в с т а н о в и в:

24.03.2021 р. слідчий СВ Бердичівського РВП ОСОБА_3 за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням, згідно якого просить накласти арешт на майно, що належить ОСОБА_5 , а саме на нежитлові будівлі: 2-х поверхову будівлю (літера А-1), загальною площею 102,5 кв.м. та вбиральні (літера Б-1), загальною площею 19,6 кв.м., що відносяться до нежитлових будівель стадіону « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною користування та розпорядження даними об`єктами нерухомого майна.
В обґрунтування клопотання слідчий вказав, що службові особи Бердичівської районної ради, зловживаючи службовим становищем, використовуючи надані їм повноваження та пов`язані з цим можливості, з метою одержання неправомірної вигоди, діючи всупереч інтересам служби, умисно передали комунальне майно Бердичівської районної ради в приватну власність без будь-яких на це правових підстав, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом державним інтересам.
Так, на виконання вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 13.08.2003 р. № 1253, якою затверджено Порядок безоплатної передачі у комунальну власність об`єктів соціальної сфери, житлового фонду, у тому числі незавершеного будівництва, а також внутрішньогосподарських меліоративних систем колективних сільськогосподарських підприємств, що не підлягали паюванню в процесі реорганізації цих підприємств та передані на баланс підприємств-правонаступників (п.2) ТОВ «Скраглівецьке», в особі арбітражного керуючого ОСОБА_6 , звернулося до сільського голови с. Скраглівка Бердичівського району з пропозицією прийняти на баланс сільської ради приміщення стадіону «Колос» (весь комплекс) балансовою вартістю 180 699 грн., залишковою вартістю 76 531 гривень, що розташований за адресою: Бердичівський район, с. Скраглівка, вул. Чуднівська, 85-б.
Відповідно до акту приймання-передачі об`єктів соціальної сфери у комунальну власність, який затверджено головою Скраглівської сільської ради, вказаний стадіон переданий з балансу СТОВ «Скраглівецьке» на баланс Скраглівської сільської ради.
Рішенням Скраглівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області від 20.07.2005 р. надано згоду на передачу даного стадіону в районну комунальну власність.
Згідно акту приймання-передачі об`єктів соціальної сфери у комунальну власність від 26.10.2005 р. до комунальної власності Бердичівської районної ради передано цілісний майновий комплекс - стадіон «Колос».
Розпорядженням голови Бердичівської районної державної адміністрації від 21.01.2011 р. № 15 нежитлові будівлі (майновий комплекс районного стадіону « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташовані за адресою: Житомирська область, Бердичівський район, с. Скраглівка, вул. Чуднівська, буд. 85-б) оформлені за дитячо-юнацькою спортивною школою Бердичівського району на праві оперативного управління.
Рішенням Бердичівської районної ради Житомирської області від 26.06.2020 р. № 589 «Про передачу на баланс нерухомого майна» нежитлові будівлі стадіону, а саме: 2-х поверхова будівля (літ. А-1), загальною площею 102,5 кв.м., вбиральня (літ Б-1), загальною площею 19,6 кв.м., з балансу дитячо-юнацької спортивної школи Бердичівського району передано в оперативне управління (на баланс).
Рішенням Бердичівської районної ради Житомирської області від 26.06.2020 р. № 592 «Про приватизацію нежитлових будівель» Районному малому комунальному ремонтно-експлуатаційному підприємству Бердичівської районної ради також делеговано повноваження провести приватизацію вищевказаних нежитлових будівель, а саме 2-х поверхової будівлі (літ. А-1), загальною площею 102,5 кв.м., вбиральні (літ Б-1), загальною площею 19,6 кв.м., шляхом продажу на електронному аукціоні за умови збереження профілю діяльності за цільовим призначенням як об`єкт фізичної культури і спорту.
Відповідно до протоколу про результати електронного аукціону № UA-PS-2020-09-25-000211-3 нежитлові будівлі, а саме: 2-х поверхова будівля (літ. А-1), загальною площею 102,5 кв.м., вбиральня (літ Б-1), загальною площею 19,6 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , продано шляхом викупу ОСОБА_5 за 201 тис.грн.
09.11.2020 р. Бердичівською районною радою Житомирської області та ОСОБА_5 укладено договір купівлі-продажу нежитлових будівель.
Таким чином, майно, відчужене Бердичівською районною радою ОСОБА_5 за договором купівлі-продажу 09.11.2020 р. входить до складу цілісного майнового комплексу стадіону « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та не є самостійним об`єктом права власності, а лише його частиною.
Також слідчий у клопотанні зазначає, що зазначені вище нежитлові будівлі стадіону « ІНФОРМАЦІЯ_1 » були об`єктом кримінально протиправних дій, тобто відповідають вимогам ст. 98 КПК України, а тому визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.
Окрім того, Бердичівською окружною прокуратурою підготовлено позов про визнання недійсним та скасування рішення сесії Бердичівської районної ради Житомирської області від 26.06.2020 р. №592 «Про приватизацію нежитлових будівель», а також визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлових будівель від 09.11.2020 року.
Також, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, розмір заподіяної шкоди, у слідства є достатньо підстав вважати, що відсутність заборони на користування та розпорядження даного майна, може призвести до його навмисного пошкодження шляхом демонтажу, чи подальшого відчуження шляхом укладення цивільно-правових договорів, що в свою чергу призведе до відсутності можливості для відшкодування шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням.
На підставі вищевикладеного, з метою збереження речових доказів, забезпечення цивільного позову і відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, у слідства виникла необхідність в накладені арешту на вказані об`єкти нерухомого майна.
В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання про арешт майна з підстав, викладених в ньому, просили його задовольнити. Також прокурор звернув увагу на те, що майно, на яке планується накласти арешт, є об`єктом кримінально протиправних дій, здобуте злочинним шляхом, щодо якого є ризик, що воно може бути відчуженим.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, виступи прокурора та слідчого, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання, виходячи з наступного.
З матеріалів, доданих до клопотання, вбачається, що слідчим відділенням Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000002, внесеному до ЄРДР 24.03.2021 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Відповідно до акту приймання-передачі об`єктів соціальної сфери у комунальну власність, затвердженого головою Скраглівської сільської ради, передано з балансу СТОВ «Скраглівецьке» на баланс Скраглівської сільської ради стадіон «Колос».
Згідно акту приймання-передачі об`єктів соціальної сфери у комунальну власність від 26.10.2005 р. до комунальної власності Бердичівської районної ради передано цілісний майновий комплекс - стадіон «Колос».
09.11.2020 р. між Бердичівською районною радою Житомирської області в особі голови районної ради та ОСОБА_5 укладено договір купівлі-продажу нежитлових будівель, а саме: 2-х поверхова будівля (літ. А-1), загальною площею 102,5 кв.м., вбиральня (літ Б-1), загальною площею 19,6 кв.м., що відносяться до нежитлових будівель стадіону « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .
Постановою ст.слідчого СВ Бердичівського районного відділу поліції ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 від 24.03.2021 р. нежитлові будівлі стадіону «Колос», а саме: 2-х поверхова будівля (літ. А-1), загальною площею 102,5 кв.м., вбиральня (літ Б-1), загальною площею 19,6 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000002 від 24.03.2021 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.
Відповідно до частин першої та другої статті 131 КПК України, захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Одним із заходів забезпечення кримінального провадження являється арешт майна.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є зокрема доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Разом з тим, згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено, зокрема, підстави і мету відповідно до положень ст. 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Слідчий суддя, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, прийшов до висновку, що дане клопотання є необґрунтованим та недоведеним, виходячи з наступного.
Слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні не обґрунтовано необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на нежитлові будівлі. Так, клопотання не містить жодних доказів на підтвердження того, що нежитлові будівлі стадіону « ІНФОРМАЦІЯ_1 » були об`єктом кримінально протиправних дій, здобуті злочинним шляхом або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
При цьому, з долучених до клопотання документів встановлено, що до комунальної власності Бердичівської районної ради було передано цілісний майновий комплекс - стадіон « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
В подальшому проведено приватизацію вищевказаних нежитлових будівель, а саме 2-х поверхової будівлі (літ. А-1), загальною площею 102,5 кв.м., вбиральні (літ Б-1), загальною площею 19,6 кв.м., шляхом продажу на електронному аукціоні за умови збереження профілю діяльності за цільовим призначенням як об`єкт фізичної культури і спорту.
Згідно договору купівлі-продажу від 09.11.2020 р., укладеного між Бердичівською районною радою Житомирської області в особі голови районної ради та ОСОБА_5 , останній придбав у власність (купив) вище зазначені нежитлові будівлі.
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 249652090 від 24.03.2021 р. нежитлові будівлі літера А-1, загальною площею 102,5 кв.м. та вбиральні (літера Б-1), загальною площею 19,6 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , на праві приватної власності належать ОСОБА_5 .
В свою чергу, належних доказів, які б, зокрема, доводили, що договір купівлі-продажу від 09.11.2020 р. та рішення сесії Бердичівської районної ради від 26.06.2020 р. № 592 "Про приватизацію нежитлових будівель" були оскаржені в судовому порядку, в результаті чого їх визнано недійсними, що має бути похідним від того, що протокол про результати електронного аукціону № UA-PS-2020-09-25-000211-3 також визнано недійсним, до клопотання не додано.
Окрім того, всупереч вимог ч. 2 ст. 171 КПК України, до клопотання не додано копію протоколу про результати електронного аукціону № UA-PS-2020-09-25-000211-3, на який посилається слідчий у клопотанні.
Інших доказів, які б поза розумним сумнівом доводили, що нежитлові будівлі, на які просить накласти арешт слідчий, є доказом злочину чи знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, до клопотання не додано. Зазначені докази також не були надані під час судового засідання.
Всупереч вимог ч. 11 ст. 170 КПК України, слідчим у клопотанні та прокурором в судовому засіданні не доведено, що існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до відчуження, приховування, пошкодження, знищення чи передачі зазначеного майна. Зазначені доводи слідчого жодним доказом не підтверджуються.
При цьому, слідчий суддя звертає увагу на норми ч. 1 ст. 170 КПК України, згідно яких арешт накладається на майно, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Слідчим суддею встановлено, що майно, на яке просить накласти арешт слідчий, належить ОСОБА_5 , статус якого у кримінальному провадженні не визначений. З матеріалів клопотання не встановлено, чи визнано ОСОБА_5 свідком, підозрюваним чи обвинуваченим в даному провадженні. Жодних письмових пояснень, протоколу допиту як свідка чи підозрюваного ОСОБА_5 тощо в матеріалах клопотання не міститься.
Також санкцією ч. 1 ст. 364 КК України не передбачено такого виду покарання як можлива конфіскація майна.
При цьому, слідчий суддя зазначає, що безпідставне вилучення та накладення арешту на майно призводить до порушення прав власника нежитлових будівель щодо права на відчуження, розпорядження та/або користування майном.
Разом з тим, слідчий суддя звертає увагу на той факт, що зазначені відомості були внесені до ЄРДР № 0000002 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, за яким передбачена кримінальна відповідальність за зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.
При цьому, доказів, які б доводили отримання неправомірної вигоди службовою особою, що, при цьому, завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб, до клопотання не додано. Такі докази також не були надані під час розгляду клопотання.
Поміж тим, слідчий суддя встановив, що зазначені відомості про кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 364 КК України були внесені до ЄРДР за № 0000002 - 24.03.2021 р. об 11-16 год. При цьому, цього ж дня були зібрані документи, якими обґрунтовується клопотання, було сформовано саме клопотання про арешт майна, яке було погоджене прокурором, та цього ж дня зазначене клопотання було скеровано для розгляду до Бердичівського міськрайонного суду.
Відповідно до ч.ч. 1- 3 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
На підставі наведеного вище, враховуючи відсутність будь-якої правової підстави для арешту майна, а також недоведення ризику відчуження такого майна, слідчий суддя прийшов до висновку, що слідчим в клопотанні не обґрунтовано та не доведено необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, тому у його задоволенні слід відмовити.
На підставі викладеного та керуючись статтями 170-173, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-
п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Бердичівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню № 0000002 від 24.03.2021 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, про накладення арешту на майно - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1