Ухвала
іменем України

18 серпня 2021 року

м. Київ

справа № 750/3678/20

провадження № 51-3975 ск 21

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 , який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, на ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 12 травня 2021 року щодо засудженої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Піщаний Брід Олександрійського району Кіровоградської області, мешканки АДРЕСА_1 , раніше не судимої.

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами
першої та апеляційної інстанцій обставини

Вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 грудня 2020 рокуОСОБА_5 засуджено за ч.1 ст. 115 Кримінального кодексу України (далі КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років.
Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 12 травня 2021 року вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_5 залишено без змін.

Згідно з вироком суду ОСОБА_5 визнана винуватою в тому, що вона 18 грудня 2019 року близько 17:30, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, біля магазину «АТБ», що на вул. Рокосовського, 15 у м. Чернігові, під час конфлікту, що виник на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з метою умисного протиправного заподіяння смерті ОСОБА_6 умисно завдала останньому шість ударів лезом ножа в грудну клітку, живіт і ліве стегно, чим заподіяла йому тілесні ушкодження у вигляді шести колото-різаних ран на передній поверхні грудної клітки, живота, передній поверхні лівого стегна, з ушкодженням печінки, тонкого кишківника, міжреберних м`язів, діафрагми. ІНФОРМАЦІЯ_2 о 22:00 ОСОБА_6 помер у реанімаційному відділенні КНП «Чернігівська міська лікарня № 3» від гострої крововтрати, що виникла внаслідок численних колото-різаних поранень.
Короткий зміст наведених у касаційній скарзі вимог та узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції у зв`язку з істотним порушенням норм кримінального процесуального закону, невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченої внаслідок м`якості.

На обґрунтування своїх доводів щодо м`якості призначеного покарання ОСОБА_5 прокурор посилається на те, що суд апеляційної інстанції при перевірці покарання на відповідність його вимогам статей 50, 65 КК не врахував:
що ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, яке за ступенем тяжкості відноситься до особливо тяжких злочинів, внаслідок вчинення якого настали непоправні наслідки смерть потерпілого ОСОБА_6 ;
відсутність у ОСОБА_5 критичного ставлення до своїх дій, намагання після вчинення кримінального правопорушення не просто уникнути відповідальності за вчинене, а покласти вину на іншу особу, що характеризує її з негативної сторони;
що злочин, передбачений ч. 1 ст. 115 КК, вчинено у стані алкогольного сп`яніння, а пом`якшуючі покарання обставини відсутні;
позицію потерпілого ОСОБА_7 щодо необхідності призначення суворого покарання ОСОБА_5 .

Крім того, прокурор зазначає, що суд апеляційної інстанції на порушення ст. 370, ч. 1, ч. 2 ст. 419 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) в ухвалі не навів мотивів чому відхиляються доводи про: 1) необхідність врахування обставин вчинення злочину, її суспільної небезпеки та наслідків, що настали; 2) відсутність в обвинуваченої критичного ставлення до вчиненого; 3) недостатність врахування обтяжуючої покарання обставини; 4) позицію потерпілого ОСОБА_7 щодо покарання.

З огляду на викладене прокурор вважає, що покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років не є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 й попередження нових злочинів як нею, так і іншими особами та не відповідає вимогам статей 50, 65 КК, оскільки є явно несправедливим через м`якість.

Мотиви Суду

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 та правильність кваліфікації дій обвинуваченої у касаційній скарзі прокурором не оскаржуються.

Що стосується доводів прокурора, викладених у касаційній скарзі, про невідповідність призначеного ОСОБА_5 покарання тяжкості кримінального правопорушення та її особі внаслідок м`якості, то вони, на думку Суду, є необґрунтованими на таких підставах.

Відповідно до вимог ст. 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Як убачається із вироку, суд першої інстанції при призначенні ОСОБА_5 покарання врахував ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, який відповідно до ст. 12 КК належить до категорії особливо тяжких, вчинення нею злочину у стані алкогольного сп`яніння, відсутність обставин, що пом`якшують її покарання, дані про особу ОСОБА_5 , яка офіційно не працевлаштована, позицію потерпілого ОСОБА_7 , який наполягав на призначенні їй суворого покарання.

Разом із цим судом враховано дані про особу ОСОБА_5 , яка раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувалась, у лікарів психіатра та нарколога на обліку не перебуває, її сімейний стан та стан здоров`я.

Урахувавши зазначені обставини, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що призначення покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі на певний строк у межах санкції закону є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів, а також буде відповідати справедливому співвідношенню між вчиненим злочином та заходами, які застосовуються до винної і зумовлені метою кримінального покарання.

Водночас, як убачається зі змісту ухвали апеляційного суду, наведені в апеляційній скарзі прокурора доводи щодо невідповідності призначеного обвинуваченій покарання ступеню тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення та її особі внаслідок м`якості, які є аналогічними доводам касаційної скарги, належним чином перевірено апеляційним судом і на них зазначено відповідні мотиви.

Суд апеляційної інстанції, погоджуючись із вироком суду в частині призначення покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі на строк 10 років, зазначив про обставини, які враховані судом першої інстанції, зокрема: ступінь тяжкості кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК, його наслідки у виді позбавлення життя людини та обставини вчинення злочину, у тому числі форму вини, мотив та мету, спосіб учинення, тривалість протиправної поведінки, дані про обвинувачену, яка раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, у лікарів нарколога та психіатра на обліках не перебуває, офіційно не працевлаштована, позицію потерпілого ОСОБА_7 , який наполягав на призначенні суворого покарання, ставлення обвинуваченої до вчиненого, відсутність обставин, які пом`якшують її покарання, та наявність такої, що обтяжує, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції погодився з висновками місцевого суду про те, що призначене ОСОБА_5 покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів. Апеляційний суд зазначив також, що всі обставини, на які прокурор посилається в апеляційній скарзі як на підстави для призначення більш суворого покарання, судом враховані та є неспроможними для скасування законного й обґрунтованого рішення суду.

Ураховуючи вищезазначене, Суд не вбачає підстав вважати, що постановлена в даному провадженні ухвала суду апеляційної інстанції є незаконною з огляду на невідповідність призначеного обвинуваченій покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та її особі внаслідок м`якості. На думку Суду, ухвала апеляційного суду є обґрунтованою і вмотивованою. Суд враховує також те, що апеляційна скарга потерпілою стороною на вирок суду першої інстанції не подавалася, провадження переглядалося за апеляційною скаргою прокурора та стороною захисту.

Таким чином, обґрунтування касаційної скарги не містить доводів, які викликають необхідність перевірки їх за матеріалами кримінального провадження, а з касаційної скарги та наданих копій судових рішень убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд

постановив:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора ОСОБА_4 , який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, на ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 12 травня 2021 року щодо засудженої ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_8 ОСОБА_2 ОСОБА_3