Справа № 125/444/20
Провадження №11-кп/801/326/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 березня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
потерпілого ОСОБА_9 ,
представника потерпілого ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора Барського відділу Жмеринської місцевої прокуратури ОСОБА_11 , адвоката ОСОБА_10 в інтересах потерпілого ОСОБА_9 , адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Барського районного суду Вінницької області від 20.11.2020, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 с. Балки Барського району Вінницької області, проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, непрацюючого, одруженого, раніше не судимого,
визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України та призначено йому покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Вирішено питання з процесуальними витратами та речовими доказами.

Судом першої інстанції встановлено, що 03.11.2019 біля 23 год 40 хв обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою умисного знищення чужого майна шляхом підпалу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, приїхав на велосипеді до домоволодіння потерпілого ОСОБА_9 , яке розташоване по АДРЕСА_2 , усвідомлюючи, що вчиняє протиправно та бажаючи діяти саме таким чином, пройшов на територію домоволодіння потерпілого через територію сусіднього домоволодіння, підійшов до транспортного засобу, марки "Opel", моделі "Movano", номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є потерпілий ОСОБА_9 , що знаходився на подвір`ї, налив заздалегідь виготовлену ним запальну суміш на лобове скло з метою, щоб запальна суміш потрапила під капот автомобіля, після чого за допомогою сірників підпалив налиту на транспортний засіб запальну суміш, внаслідок чого вогнем було пошкоджено транспортний засіб, в результаті чого, згідно висновку експерта Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ № 240 від 27.12.2019 потерпілому ОСОБА_9 заподіяно матеріальну шкоди в розмірі 328830 грн 00 коп.
Після чого, обвинувачений ОСОБА_7 , продовжуючи свій єдиний злочинний умисел спрямований на знищення чужого майна шляхом підпалу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, поїхав на велосипеді до домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_3 , усвідомлюючи, що вчиняє протиправно та бажаючи діяти саме таким чином, пройшов на територію домоволодіння, підійшов до транспортного засобу, марки "Renault", моделі "Kangoo", номерний знак НОМЕР_2 , власником якого є потерпілий ОСОБА_9 , налив заздалегідь виготовлену ним запальну суміш на лобове скло з метою, щоб запальна суміш потрапила під капот автомобіля, після чого за допомогою сірників підпалив налиту на транспортний засіб запальну суміш, внаслідок чого вогнем було пошкоджено транспортний засіб, в результаті чого, згідно висновку експерта Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ № 240 від 27.12.2019 потерпілому ОСОБА_9 заподіяно матеріальну шкоди в розмірі 83458 грн 80 коп, а всього потерпілому ОСОБА_9 заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 412288 грн 80 коп.
Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_11 подав на вирок апеляційну скаргу, до якої вніс доповнення, згідно яких просить вирок Барського районного суду Вінницької області від 20.11.2020 стосовно ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 194 КК України скасувати через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що потягло невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Просить виключити з мотивувальної частини вироку кваліфікацію дій ОСОБА_7 за ознакою: «що заподіяли шкоду у великих розмірах». Ухвалити новий вирок, яким засудити ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 194 КК України на п`ять років позбавлення волі. Вважає, що суд, призначаючи покарання обвинуваченому, не врахував ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, ставлення останнього до вчиненого злочину та особи винного, а також вийшов за межі пред`явленого обвинувачення, зазначивши, що дії ОСОБА_7 заподіяли шкоду у великих розмірах.
Представник потерпілого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_10 також, посилається на м`якість призначеного покарання, в апеляційній скарзі просить скасувати вирок суду, ухвалити новий вирок, яким засудити ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 194 КК України на шість років позбавлення волі.
Адвокат ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити вирок щодо його підзахисного частині призначено покарання, а саме призначити більш м`яке покарання у виді 3 років позбавлення волі, звільнивши ОСОБА_7 від його відбування на підставі ст. 75 КК України з покладенням обов`язків п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України. Вважає, що призначене покарання не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості. Судом не наведено обґрунтування необхідності призначення покарання у виді позбавлення волі. Переконаний, що судом не взято до уваги, що злочин вчинено на ґрунті складних особистих відносин, а не з хуліганських мотивів, відсутність в ОСОБА_7 схильності до вчинення злочинів, намагання останнього примиритись з потерпілим, сприяння в розкритті злочину.
Заслухавши доповідача, виступ обвинуваченого та його захисника та підтримку апеляційної скарги та заперечення проти задоволення апеляційних скарг сторони обвинувачення; потерпілого, його представника та прокурора, які підтримали свої апеляційні скарги та не погодились з вимогами обвинуваченого; обговоривши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновок суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення учасниками судового провадження оскаржений не був, тому в цій частині вирок суду не переглядається.
Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, зазначеного у вироку, по суті не оспорюється і підтверджується сукупністю доказів, зібраних у встановленому порядку і досліджених судом, яким дана належна оцінка. Ці докази детально викладені у вироку суду.
Дії обвинуваченого ОСОБА_7 правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 194 КК України, що також не оспорюється.
Що стосується доводів прокурора та представника потерпілого про м`якість призначеного ОСОБА_7 покарання та доводів захисника останнього про суворість покарання, то вони є необґрунтованими.
Відповідно до ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини Кримінального кодексу України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно статті 414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.
Суд першої інстанції, призначаючи ОСОБА_7 покарання, дотримався вимог ст. 65 КК України, в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжкого, дані про особу обвинуваченого (вчинення злочину вперше, його сімейний стан, характеристику, наявність постійного місця проживання, стан його здоров`я), та обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання, зокрема, обтяжуючою покарання обставиною визнав вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, а пом`якшуючими щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Колегія суддів переконана, що призначене ОСОБА_7 покарання за видом і розміром є необхідним і достатнім для його виправлення й попередження нових злочинів.
Неспроможними є і доводи апеляційної скарги захисника про наявність підстав для звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням.
Відповідно до закону ст. 75 КК України може бути застосована в тому разі, коли суд при призначенні покарання, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.
Передбачених законом підстав для звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням перевіркою матеріалів справи не встановлено.
За час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження обвинувачений не вживав дій спрямованих на примирення з потерпілим, відшкодування завданих останньому збитків. Лише після постановлення вироку у справі обвинувачений передав потерпілому кошти в сумі 70 000 грн, в рахунок часткового відшкодування завданої шкоди.
Апеляційні скарги не містить переконливих доводів на обґрунтування явної несправедливості покарання, призначеного ОСОБА_7 .
При цьому є доручними доводи прокурора про порушення судом першої інстанції кримінального процесуального закону.
Зі змісту ст. 370 КПК України вбачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 327 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Обвинувачення, пред`явлене прокурором ОСОБА_7 , полягало в умисному пошкодженню чужого майна вчинене шляхом підпалу.
Однак, суд першої інстанції, ухвалюючи вирок, вийшов за межі пред`явленого обвинувачення всупереч вимогам ст. 337 КПК України та зазначив, що дії ОСОБА_7 заподіяли шкоду у великих розмірах.
Таке порушення закону, відповідно до ст.ст. 409, 412 КПК України, тягне за собою зміну вироку.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 409КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , представника потерпілого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_10 залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу прокурора з доповненнями задовольнити частково.
Вирок Барського районного суду Вінницької області від 20.11.2020 щодо ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, змінити.
Виключити з мотивувальної частини вироку кваліфікацію дій ОСОБА_7 за ознакою: «що заподіяли шкоду у великих розмірах».
В решті вирок залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4