Справа № 727/9364/19
Провадження № 1-кп/727/67/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2021 року Шевченківський районний суд м. Чернівці, в складі:

Головуючого, судді ОСОБА_1

за участю:

секретарів судового засідання: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

учасників судового кримінального провадження:

сторони обвинувачення:

прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6

сторони захисту:

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 , в його інтересах законного представника ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_9

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_10 , в його інтересах законних представників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та захисника ОСОБА_13 ;

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_14 , в його інтересах законний представник ОСОБА_15 , захисника ОСОБА_16

неповнолітнього обвинуваченого, відносно якого заявлено клопотання про застосування заходів виховного характеру - ОСОБА_17 , в його інтересах законних представників ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , захисника ОСОБА_20

представника служби провенції Шевченківського ВП ЧВП ГУНП у Чернівецькій області ОСОБА_21 , ОСОБА_22

психолог ОСОБА_23 розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці кримінальні провадження за №0001350 від 21.06.2019р. та за № 0000895 від 05.05.2020р., об`єднанні на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Чернівці від 01.07.2020 року, - по обвинуваченню неповнолітніх:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, студента ЧВПУР, раніше не судимого; - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч.2 КК України;

ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, студента Чернівецького професійного ліцею сфери послуг; раніше не судимого; 07.07.2017 року ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці застосовані примусові заході виховного характеру у вигляді застереження і передачі під нагляд матері, - у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 289 ч.2, 185 ч.2 КК України

ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та мешканця АДРЕСА_3 , українця, громадянина України, студента Чернівецького вищого комерційного училища КНТЕУ, раніше не судимого, - у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 КК України В С Т А Н О В И В:

Судом визнано доведеним, що 21.06.2019 року, близько 01 годині, неповнолітній ОСОБА_7 , за раптово-виниклою попередньою змовою із неповнолітнім ОСОБА_14 та малолітнім ОСОБА_17 , перебуваючи по вул. Комарова в м. Чернівці, переслідуючи злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, скориставшись відсутністю потерпілого ОСОБА_24 , якому належить автомобіль, марки «ВАЗ 21093» сірого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , що був припаркований біля будинку № 8 вказаної вулиці, після того як ОСОБА_17 , відчинив передні водійські дверцята, не зачинені на замок, ОСОБА_14 , сів за кермо вказаного автомобіля, і щоб не привертати уваги сторонніх осіб шумом заведення двигуна автомобіля, зняв автомобіль з передачі і виставив нейтральне положення, та почали штовхати транспортний засіб, одночасно керуючи ним та у подальшому спільно з останніми, вони відштовхали автомобіль до вул. Головної, м. Чернівці. Переконавшись, що автомобіль виштовханий на достатню відстань, щоб не було чути звуку заведення двигуна, за кермо автомобіля сів ОСОБА_7 , та за допомогою ключів, які знаходилися в замку запалювання, завів автомобіль, після чого усі разом - ОСОБА_7 , ОСОБА_14 та ОСОБА_17 , поїхали до вул. П. Орлика, м. Чернівці, де на стоянці у дворі будинку АДРЕСА_4 , припаркували його, тим самим незаконно заволоділи належним потерпілому ОСОБА_24 автомобілем «ВАЗ 21093» сірого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , вартістю якого згідно висновку експертизи № 311-Р від 30.07.2019 року становила 48 765.08 грн., тим самим завдавши останньому матеріальної шкоди на вказану суму.

Окрім наведеного, неповнолітній обвинувачений ОСОБА_14 22.06.2019 року, приблизно о 16 год., за раптово-виниклою попередньою змовою із малолітнім ОСОБА_17 та неповнолітнім ОСОБА_10 , перебуваючи по вул. П.Орлика, м. Чернівці, діючи умисно, протиправно, переслідуючи корисливу мету, направлену на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу з транспортного засобу марки «ВАЗ 21053», червоного кольору, номерний знак НОМЕР_2 , що був припаркований на подвір`ї загального користування біля будинку № 9 вказаної вище вулиці і перебував у законному користуванні потерпілого ОСОБА_25 , викрали - авто-магнітолу марки «EUROTEC», модель EU-5902, виробництва країни Німеччина, вартістю 150 гривень, - касету для авто-магнітоли вартістю 10 гривень, - два чохла із штучного хутра, чорно-білого кольору для переднього пасажирського та водійського сидіння, загальною вартістю 50 гривень, дві дерев`яні масажні накладки світлого-коричневого кольору для переднього пасажирського та водійського сидіння, вартістю 50 гривень, - рюкзак чорного кольору, шкіряний, вартістю 170 гривень, усередині якого знаходився набір інструментів для автомобіля, загальною вартістю 500 грн., - аптечку для автомобіля вартістю 100 гривень, тим самим, своїми умисними, протиправними діями, завдали потерпілому ОСОБА_25 , матеріальної шкоди на загальну суму 1030 грн. Також, неповнолітній ОСОБА_10 , 18.04.2020, приблизно о 20 годині, знаходячись на зупинці громадського транспорту, що розташована за адресою м. Чернівці, вул. Комарова, 16а, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, діючи таємно, умисно, протиправно, шляхом вільного доступу із задньої кишені штанів ОСОБА_26 викрав мобільний телефон, марки «Samsung GalaxyS6edge», моделі «SM-G925F», чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_3 , вартістю 2000 грн., з сім-картою ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_4 , яка матеріальної цінності не становить; після чого, з місця вчинення злочину пішов, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим своїми умисними діями спричинив потерпілому ОСОБА_26 матеріальну шкоду на загальну суму 2000 грн.

В судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення за ст. 289 ч.2 КК України, визнав повністю. Суду надав показання про те, що в другій половині червня 2019 року він гуляв із своєю дівчиною. Проходячи по вул. Полєтаєва в м. Чернівцях, вони зустріли неповнолітнього ОСОБА_14 та малолітнього ОСОБА_17 та пішли гуляти уже всі разом у сторону вул. Головної і так дійшли до вул. Комарова м. Чернівці, де побачили автомобіль, марки «ВАЗ 21093» сірого кольору, який був припаркований біля одного з будинків. Він з ОСОБА_27 і ОСОБА_28 підійшли до машини і вирішили покататися, після чого останній відчинив дверцята з оку водія, які на замок не були зачиненні. Потім вирішили котити машину в інше місце. За кермо присів ОСОБА_29 , який повернув ключ, що був в замку запалення, щось нажав і машина зрушила з місця. Він із ОСОБА_30 штовхали автомобіль. Його дівчина просила нічого не роботи і залишити машину, однак ніхто не реагував. Потім він, сів за кермо, ОСОБА_29 поруч на пасажирське сидіння, а його дівчина та ОСОБА_31 сіли позаду, хто як, не пам`ятав. Усі поїхали кататися від вул. Комарова на вул. Полєтаєва у м. Чернівцях. Через деякий час він припаркував автомобіль в дворі по вул. Полєтаєва м. Чернівці, та з дівчиною, ОСОБА_32 і ОСОБА_30 пішли пішки гуляти. Пояснив, що хвилин через 30-40 усі повернулися до автомобіля, який взяли покататися він сів за кермо, інші у попередньому порядку також сіли в машину і вони поїхали кататися до ресторану Черемош; парку Жовтневий, після чого заїхали на територію колишнього садочку що по АДРЕСА_5 , де він через дорогу від парку припаркував автомобіль; всі розійшлися по домам. Наступного дня, він, ОСОБА_33 , ОСОБА_31 і його дівчина прийшли до автомобіля «ВАЗ 21093», який попередньо залишили на територію колишнього садочку що по АДРЕСА_5 , присіли в машині і хвилин 20-30 сиділи і розмовляли, після чого вирішили поїхати за дівчиною ОСОБА_34 і усі разом поїхати кататися. Приїхавши до дівчини ОСОБА_34 , на яку вулицю не пам`ятав, там до них підійшов ОСОБА_35 . Ще деякий час розмовляли, а потім він зі своєю дівчиною пішли додому та коли через деякий час повернулися, він побачив, що в автомобілі якісь чужі речі з іншого автомобіля, нові чохли були. На запитання прокурора пояснив, що не пам`ятає чи приймав речі в автомобіль від ОСОБА_36 і ОСОБА_37 . ОСОБА_31 з дівчиною сіли на заднє сидіння і його дівчина також, ОСОБА_38 біля нього на пасажирське і вони поїхали кататися в сторону формаркету, а потім вниз по вулиці Гайдара м. Чернівці; після чого повернулися на паркову по вул. Гайдара де сиділи в машині і слухали музику. Потім, пояснив, не пам`ятає хто з хлопців приніс нові номера. Він та ОСОБА_31 з своїми дівчатами пішли гуляти, ОСОБА_33 залишився коли до нього з другом підійшов ОСОБА_35 . Що було надалі він не знає, так як обійшовши вулицю з іншої сторони він, ОСОБА_31 з дівчатами, присіли на бетон і розмовляли, коли до них підійшли інші. Через кілька хвилин, вони побачили поліцейську машину, а потім до них підійшли поліцейські і стали запитувати за автомобіль «ВАЗ 21093» сірого кольору, запитували чи не бачили щоб хтось залазив до машини. Спочатку, всі відповіли працівникам поліції, що нічого не бачили, нічого не знають та коли в друге їх стали розпитувати за автомобіль, то ОСОБА_33 сказав, що машина його і після цього він зізнався, що автомобіль чужий, його взяли покататися, після чого, їх посадили в патрульну машину і відвезли до відділку поліції, викликали батьків. На запитання прокурора пояснив, що ближче до вечора хотіли машину повернути на місце де взяли. В скоєному щиросердечно розкаявся, просив його суворо не карати і звільнити від кримінальної відповідальності, підтримав заявлене його адвокатом клопотання.

Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_14 надав суду аналогічні покази, що і обвинувачений ОСОБА_7 , щодо обставин заволодіння транспортним засобом марки «ВАЗ 21093» сірого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , що був припаркований біля будинку № 8 по вул. Комарова м. Чернівці. Зокрема, пояснив, що він з ОСОБА_39 і ОСОБА_30 гуляли та йдучи по вул. Полєтаєва в м. Чернівцях, побачили автомобіль «ВАЗ 21093» сірого кольору, що був припаркований біля будинку одного з під`їздів. ОСОБА_31 відчинив дверцята водія, вони були не зачинені, він присів за кермо і побачив ключ, повернув його машина тронулася з місця. ОСОБА_31 і ОСОБА_40 стали штовхати її вниз, а потім за кермо сів ОСОБА_41 , а він присів на пасажирське сидіння, ОСОБА_31 назаднє. Поїхали кататися, і доїхали до 18 школи, позаду якої є паркова куди і поїхали; там зупинилися, слухали в машині музику, після чого, ОСОБА_40 зняв номери, які він забрав, скрутив їх та викинув у парку Жовтневому в озеро, після чого, усі розійшлися по домам спати, бо було пізно. В показаннях зазначив, що наступного дня, він ближче до обіду, зустрівся з ОСОБА_42 , ОСОБА_30 де саме не пам`ятав, пішли на паркову де знаходився автомобіль «ВАЗ 21093» сірого кольору. Там же побачили також автомобіль ВАЗ червоного кольору, кому вона належала не знали. Він, ОСОБА_43 і ОСОБА_31 проникли в цю червону машину і звідти взяли з салону речі магнітолу, аптечку, портфель з інструментами, забрали і чохли з масажорами і усі речі віднесли до автомобіля «ВАЗ 21093» сірого кольору, який помили, на сидіння одягли чохли. Пояснив, що все це зробили для покращення умов в машині. Потім вони поїхали за ОСОБА_44 і його дівчиною. ОСОБА_40 коли побачив нові речі в машині здивувався, він йому сказав, що речі знайшли. Потім ОСОБА_40 ОСОБА_31 із своїми дівчатами пішли гуляти, а через деякий час він їх побачив на іншій стороні вулиці, йдучи до них зустрів ОСОБА_42 з другом, вони приєдналися до останніх. Пояснив, що під час розмови, до них підійшли поліцейські, розпитували про автомобіль «ВАЗ 21093» сірого кольору, всі відповіли спочатку, що не бачили машини такої, а потім зізналися, що угнали автомобіль щоби покататися і про речі викрадені розповіли. НА запитання прокурора пояснив, що переносити речі з червоної машини в сіру, йому допомагав ОСОБА_43 і ОСОБА_31 , він їм з салону машини передавав речі і вони відносили їх до іншого автомобіля. В скоєнні злочинів він щиро кається, просив пробачення в суді.

Аналогічні покази надав неповнолітній обвинувачений ОСОБА_10 . В показах зазначив про те, що 22 чи 23 червня 2019 року він йшов по вулиці Пилипа Орлика та біля будинку № 9 звернув на парковку, так як біля автомобіля ВАЗ сурого кольору побачив ОСОБА_7 . Підійшовши до нього і запитав чия машина чи його, на що останній відповів, що це не важно; він присів в автомобіль та з ОСОБА_44 проїхали кілька метрів по АДРЕСА_6 та повернулись назад на парковку куди підійшли ОСОБА_31 з дівчиною, а згодом підійшов ОСОБА_29 . Вирішили всі їхати кататися, однак ОСОБА_31 з дівчиною відмовилися і залишилися, а ОСОБА_45 , ОСОБА_38 і він поїхали; він попросив його відвезти до озера, щоб подивитися чи не прийшов туди його друг. Біля озера ОСОБА_40 зупинив машину. Він побачивши друга, на ім.»я ОСОБА_46 покликав його до машини і разом з останнім всі повернулися на паркову, звідки його друг пішов додому. ОСОБА_33 сказав, що примітив авто моль ВАЗ червоного кольору, його попросили дивитися за навколишньою обстановкою, а ОСОБА_29 з ОСОБА_30 кудись пішли, ОСОБА_40 також сказав що підійде пізніше. Пояснив, що через деякий час повернувся ОСОБА_31 і дав йому дві дерев`яні накладки; два чохла з масажорами при цьому, сказав, що ці речі з червоної машини.

Він взяв ці речі і поклав в автомобіль ВАЗ сірого кольору, а коли прийшов ОСОБА_33 , він ще щось приніс, всі разом стали мити автомобіль ВАЗ сірого кольору. В показах зазначив, що він на деякий час відлучався з другом на ім.»я ОСОБА_46 , а коли повернувся з останнім на паркову, там вже був ОСОБА_40 з дівчиною, був ОСОБА_33 , а ОСОБА_34 не було. Стоячи біля машини, вони побачили, що попри них прийшов чоловік, подумали, що власник автомобіля ВАЗ червоного кольору, він щось запитав, після чого, всі перейшли на іншу сторону вулиці та присіли на бетон, після чого, хвилин за 10 до них підійшли працівники поліції, стали розпитувати за транспортний засіб марки ВАЗ сірого кольору та чи не бачили вони підозрілих осіб. Спочатку вони всі відповіли, що нічого не знають за автомобіль ВАЗ сірого кольору та нікого не бачили, а згодом, хтось «розколовся», то саме не пам`ятає і він поліції розповів,що дивився на навколишньою обстановкою, щоб люди не помітили нічого підозрілого з їх сторони. ОСОБА_33 також зізнався в крадіжки та ОСОБА_40 сказав, що автомобіль взяли покататися; після чого, кожного окремо відвели і посадили в поліцейську машину, його відвезли в райвідділ поліції. Окрім наведеного, в наданих суду показах, пояснив, що 18.04.2020 року, біля 19-20 години вечора, він разом з ОСОБА_47 йшли по вулиці Комарова в м. Чернівцях та побачили що хтось на лавочці лежить, спить. Він вирішив розбудити людину і в той час коли намагався це зробити, побачили що біля тіла невідомого йому чоловіка лежить телефон Самсунг шостої моделі. Подумавши, що чоловік спить бо п`яний, він мобільний телефон забрав собі для користування, бо такого телефону в нього не було. Пояснив, що викрав телефон не помітно для ОСОБА_48 та коли з останнім пішли по домам, він вдома у себе вийняв з телефону сімку і сховав її, після чого, почав нажимати на всі кнопки в телефоні, і таким чином його увімкнув, однак, після того, як включив Інтерент, телефон заблокувався. Пояснив, що спочатку телефон ніхто не шукав, а потім, коли до нього прийшли працівники поліції, він добровільно їм віддав телефон. Вину у вчиненні крадіжки визнає повністю, щиро розкаявся у вчиненому.

Потерпілий ОСОБА_24 під присягою суду пояснив, що 20.06.19р дав в користування свій автомобіль марки ВАЗ «21093» сірого кольору своєму синові ОСОБА_49 , а вже 21.06.2019р. останній повідомив його про те, що даний транспортний засіб було викрадено за місцем його проживання по АДРЕСА_7 . Під`їхавши за вищевказаною адресою, він викликав працівників поліції та повідомив про вказаний факт крадіжки. Пояснив, що вказаний транспортний засіб 22.06.2019р., йому повернули працівники поліції. В його автомобілі, який був вимий і вичищений, знаходилися чужі речі, він їх передав працівникам поліції. Вказував в показах, що автомобіль як йому пояснив син він закривав, при огляді автомобіля, він зламу замків не виявив. Зазначив, що з обвинувачених, ОСОБА_50 підходив до нього разом з адвокатом і дідусем, просили вибачення, інших не бачив, аж до засідання суду. Зазначив, що будь яких претензій ні матеріального ні морального характеру він до обвинувачених не має; просив призначити покарання не суворе на розсуд суду. В подальшому в судові засідання, потерпілий ОСОБА_24 не з`явився, суду надав письмову заяву про завершення судового розгляду за його відсутності.

Потерпілий ОСОБА_25 суду надав показання під присягою про те, що в червні 2019 року він приїхав з роботи та припаркував машину Ваз 21053 червоного кольору номерний знак НОМЕР_2 неподалік від будинку 9 по вул.. П. Орлика в м. Чернівцях, звичному місці та пішов додому. Через деякий час, вирішив перевірити чи він закрив автомобіль та коли спустився до машини, побачив що машина закрита

Згодом працівники поліції звернулися до нього і повідомили, що автомобіль його скрили і викрали речі. Пояснив, що з машини було викрадено магнітофон два чохли рюкзак, аптечка , вартість яких він повідомляв слідчому. Зазначив, в показах, що речі і машину йому повернули, претензій до обвинувачених він не має. В подальшому в судові засідання, потерпілий ОСОБА_51 не з`явився, суду надав письмову заяву про завершення судового розгляду за його відсутності.

Потерпілий ОСОБА_26 в судові засідання повторно не з`являвся, суду відомостей будучи повідомним про день і час розгляду справи не надавав. Прокурором суду надано дані про перетин кордону потерпілим ОСОБА_26 .

У відповідності до ст. 325 КПК України, якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового кримінального провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду.

Суд, заслухавши думку прокурора та думку обвинувачених, їх законних представників та захисників, думку інших учасників процесу, дійшов висновку, що судовий розгляд кримінального провадження можливо провести без участі потерпілого ОСОБА_26 .

Судом встановлено, що покази обвинувачених, відповідно, надані в засіданні є послідовними і логічними, не викликають сумнівів у правильності розуміння обвинуваченими змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності їх позиції.

За таких обставин, суд, з врахуванням позиції прокурора, захисників та інших учасників процесу, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу, не оспорюються, обмежившись допитом потерпілих та кожного з обвинувачених, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинувачених, і тих, документів, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, процесуальних витрат. Вимоги ч. 3 ст. 349, ч. 1 ст. 337 КК України стороні захисту в засіданні було роз`яснено.

Виходячи з наведеного, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні усіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, приходить до висновку про доведеність вини неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_52 , ОСОБА_53 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, а також, обвинувачених ОСОБА_14 , ОСОБА_10 у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 185 КК України. Дії неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_14 , суд вірно кваліфікує за ст. 289 ч.2 КК України, оскільки встановлено скоєння ними незаконного заволодіння транспортним засобом за попередньою змовою групою осіб. Дії неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_14 , ОСОБА_10 , вірно кваліфікує за ст.. 185 ч2 КК України, як - таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб та ОСОБА_10 - таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно.

Захисником ОСОБА_9 в інтересах неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 під час судового розгляду кримінального провадження заявлено письмове клопотання, підтримане ОСОБА_7 , його законним представником, у якому останні, просять суд постановити ухвалу, якою звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України за ст.. 44 КК України та кримінальне провадження закрити.

Доводи клопотання мотивовані тим, що ОСОБА_7 в судовому засіданні повністю визнав вину в інкремінуємому йому обвинуваченні, розкаявся. Зазначив, що ОСОБА_7 добровільно повідомив працівників поліції про незаконне заволодіння транспортним засобом, при цьому, не будучи на той час викритим у скоєнні злочину, правдиво розповів про всі відомі йому обставини, щиро розкаюється у вчиненому; потерпілий ОСОБА_24 жодних претензій до неповнолітнього ОСОБА_7 немає

Прокурор ОСОБА_6 проти заявленого клопотання заперечувала. Суду наголосила на тому, що факт добровільності подання заяви неповнолітнім ОСОБА_7 не знайшов свого підтвердження, оскільки транспортний засіб було віднайдено та повернуто потерпілому тільки після пошукових дій працівників поліції. Згідно показів потерпілого, що також інформацією з витягу з ЄРДР, працівникам поліції стало відомо про угон даного автомобіля саме від заявника, а не добровільної заяви неповнолітнього ОСОБА_7 , а тому просила, в задоволенні клопотанні відмовити.

Інші учасники процесу висловили відповідно думку щодо заявленого та оголошеного захисником ОСОБА_9 клопотання на розсуд суду.

Суд, заслухавши доводи клопотання, думку відповідно сторін кримінального судового провадження, вважає, що в задоволенні клопотання слід відмовити з наступних підстав.

Вимогами ч.4 ст. 289 КК України встановлено спеціальний вид звільнення від кримінальної відповідальності та визначено чотири умови для його застосування судом, а саме:

1) особа, вперше незаконно заволоділа транспортним засобом (за винятком випадків незаконного заволодіння транспортним засобом із застосування насильства);

2) винна особа добровільно заявила про вчинення злочину правоохоронним органам;

3) повернула транспортний засіб власнику;

4) повністю відшкодувала завдані збитки

При цьому, ч. 4 ст. 289 КК України не вказано на обов`язкову послідовність вчинення відповідний дій, які складають умови для застосування цього виду звільнення.

Факт повідомлення потерпілим правоохоронним органам про повернення йому транспортного засобу та відшкодування збитків не є визначальним щодо встановлення такої умови як добровільність заяви винної особи до правоохоронного органу. Визначальним при цьому, є підтвердження добровільності заяви винної особи до правоохоронного органу та проміжок часу, у який це відбувалося (дві складові цієї умови). Тобто, дана умова означає, що особа без будь якого примусу безпосередньо або за допомогою інших осіб добровільно в будь якій формі (усній, письмовій, за допомогою засобів зв`язку тощо) повідомляє правоохоронні органи про те, що нею вчинене незаконне заволодіння транспортним засобом. Як вбачається з правових позиціях Верховного Суду (колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 09.10.2018, справа 688/1744/16-к), рішення про добровільність, винний повинен прийняти самостійно, усвідомлюючи, що на той момент його ще не викрито у вчиненні кримінального правопорушення (суб`єктивний критерій добровільності).

Отже, як було установлено в судовому засіданні та вбачається відповідно із показів неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_40 , ОСОБА_33 , ОСОБА_10 , а також показів малолітнього ОСОБА_34 останні на викраденому автомобілі належному потерпілому ОСОБА_54 каталися три дні та коли побачили працівників поліції, які до них підійшли, то не одразу ж зізналися про те, що автомобіль ВАЗ сірого кольору взяли покататися, а лише при повторному до них зверненні працівників поліції, ОСОБА_7 сказав, що транспортний засіб взяв покататися. Тобто, факту добровільності подання заяви неповнолітнім ОСОБА_7 до правоохоронних органів, не мало місце.

Окрім наведеного, з аналізу показів, неповнолітнього ОСОБА_7 останній в судовому засіданні пояснив, що працівники поліції не лише до нього зверталися з приводу підозрілих осіб, а до всіх, т.б. - ОСОБА_53 , ОСОБА_34 і ОСОБА_42 , хто сидів на сходинках по вул.. П. Орлика м. Чернівці).

При цьому, у наданих показаннях ОСОБА_7 , не заперечував, що на автомобілі ВАЗ сірого кольору, він з іншими обвинуваченими, окрім ОСОБА_55 катались три дні та, як на уточнююче запитання суду, пояснив, що можливість повернути транспортний засіб ВАЗ 21093 сірого кольору, вони мали, але «не встигли». Більше того, допитаний ОСОБА_7 в суді зазначив, що його дівчина ОСОБА_56 , яка майже увесь час була разом з ними, і також каталася на вказаному автомобілі, робила йому зауваження та неодноразово просила припинити вказані незаконні дії, на що він відповідав, що «все гаразд, все буде добре», тобто наміру повертати автомобіль він не мав, як і не бажав добровільно заявити про його незаконне заволодіння.

Отже, суд вважає доводи ОСОБА_7 відносно добровільності повідомлення про злочин, зумовлено лише тим, що останній усвідомив, про його викриття на той момент коли підійшли працівники поліції його та інших обвинувачених запитували про підозрілих осіб які б могли вчини злочин, а тому, з метою пом`якшення своєї на той час ситуації, розповів працівникам поліції про вчинене кримінальне правопорушення, як суто і інші неповнолітні обвинуваченні на місці (по вул.. П. Орлика м. Чернівці) визнали свою причетність до незаконного заволодіння транспортним засобом та крадіжки з іншого автомобіля.

Окрім наведеного, як судом встановлено і дане вбачається з показів потерпілого ОСОБА_24 , що саме він викликав працівників поліції, і саме працівниками поліції, а не обвинуваченими, в тому числі ОСОБА_57 йому був повернутий транспортний засіб 22.06.2019р. який працівниками поліції в той день довго розшукувався і був виявлений в районі вул. П. Орлика м. Чернівці.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_9 в інтересах неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_58 про звільнення останнього від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 285, КПК України, 44 КК України та закритті кримінального провадження слід відмовити.

Вирішуючи питання про призначення міри покарання неповнолітнім обвинуваченим відповідно, ОСОБА_52 , ОСОБА_59 , ОСОБА_42 , суд, згідно вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу кожного з винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують їх відповідно покарання.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Так, обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_60 , судом визнається його щире каяття і активне сприяння розкриттю злочинів; визнання вини у вчиненому. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення кримінального покарання» (з змінами і доповненнями) визначено, що під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, що вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, тобто, законодавцем передбачено, що визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб вчинення) та досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан.

Обираючи вид та мiру покарання обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_14 та ОСОБА_10 , суд враховує обставини справи, характер та ступiнь суспiльної небезпеки скоєних ними правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України віднесено до тяжких та середньої тяжкості, особи обвинувачених.

Згідно ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Європейський суд з прав людини у п. 59 справи «Матточчіа проти Італії» (рішення від 25 липня 2000 року, заява №23969/94) зазначає, що пункт 3 (а) ст.6 Конвенції вказує на необхідність приділяти особливої уваги до повідомлення особи про обвинувачення; деталі злочину відіграють вирішальну роль у кримінальному процесі, тому що саме з моменту вручення обвинувального акту підозрюваний офіційно повідомляється про фактичні та юридичні підстави для його обвинувачення і вирішення справи судом…. Аналогічною, є позиція і в рішенні по справі «Камасінські проти Австрії» від 19 грудня 1989 року п.79

Так, за з`ясованими даними про особу, встановлено, що неповнолітній ОСОБА_7 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, свою вину в скоєнні корисливих злочинів визнав, по місцю проживання і навчання характеризується позитивно; займається і переможцем ряду виступів з автомодельного спорту; за місцем проживання, скарг на Ластівку не надходило, відповідно на обліках у лікаря нарколога і лікаря психіатра не перебував; за останньою характеристикою зі школи, характеризується негативно. Згідно висновку судово-психіатричної експертизи неповнолітній ОСОБА_40 ознак психічного захворювання на час скоєння кримінального правопорушення не виявляв та рівень психічного розвитку цілком відповідає його дійсному віковому періоду.

Згідно даних досудової доповіді, за аналізом з`ясованих обставин щодо особи неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 , ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється, як низький.

Дослідженими даними про особу неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_14 , судом встановлено, що відносно останнього раніше, ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці були застосовані примусові заході виховного характеру у вигляді застереження і передачі під нагляд матері; на обліках в ЧОНД не перебуває, проте, перебуває на диспансерному обліку в ЧОПЛ з 2018 року, тобто має незадовільний стан здоров`я; за останньою характеристикою зі школи, характеризується негативно.

Згідно висновку судового психіатричного експерта № 375 від 13.08.2019р., неповнолітній ОСОБА_14 на момент огляду хронічного психічного захворювання не виявляє, а виявляє ознаки змішаного розладу поведінки та емоцій, він може усвідомлювати свої дії та керувати ними; на період часу до якого відноситься інкриміноване йому діяння, неповнолітній ОСОБА_14 міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Примусових заходів медичного характеру не потребує, позитивно характеризується за місцем навчання, за місцем проживання скарги щодо неправомірності поведінки його, від сусідів на ОСОБА_14 не надходили. З 2018 року перебуває на обліку в службі у справах дітей як такий, що опинився в складних життєвих обставинах;

Згідно даних досудової доповіді, за аналізом з`ясованих обставин щодо особи неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_14 , ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється, як низький.

Дані про особу неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_10 , досліджені в судовому засіданні, свідчать про те, що останній в малолітньому віці втратив матір, виховувався батьком у неповній сім`ї; на обліку в лікаря нарколога і лікаря психіатра не перебуває, за останньою характеристикою зі школи, характеризується позитивно; згідно даних характеристики з Чернівецького вищого комерційного училища КТЕУ, характеризується виключно позитивно, має постійне зареєстроване місце проживання; скарг від сусідів за даними характеристики на ОСОБА_10 не поступало; на обліку в службі справах дітей, соціальній службі щодо неповнолітнії не перебуває. Відповідно до висновку судового психіатричного експерта № 393 від 23.08.2019 року неповнолітній ОСОБА_10 , ознак психічного захворювання на час скоєння кримінального правопорушення не виявляв та рівень психічного розвитку цілком відповідає його дійсному віковому періоду, рівень інтелектуальних досягнень його знаходиться на середньому рівні, рівень функції саморегуляції і самоконтролю достатній.

З досудової доповіді, за аналізом з`ясованих обставин щодо особи неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_10 , ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється, як низький. Разом з цим, суд враховує і ті обставини, що злочин за ч. 2 ст. 185 КК України (по епізоду вчинення крадіжки мобільного телефону) був вчинений під час перебування щодо ОСОБА_10 кримінального провадження в стадії судового розгляду.

Суд, також приймає до уваги при призначенні покарання обвинуваченим думки потерпілих ОСОБА_61 , ОСОБА_62 , які просили не призначати обвинуваченим, зважаючи на їх вік, відсутність до них матеріальних і моральних претензій, те, що обвинувачені попросили в них вибачення, сувору міру покарання та не пов`язану із ізоляцією їх від суспільства.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_63 , суд відповідно до ст.66 ч.1 КК України відносить щире каяття у вчиненому, активне сприяння у розкритті злочину, а також вчинення кримінального правопорушення у неповнолітньому віці.

Обставин, що обтяжують покарання суд у відповідності до ст..67 КК України не встановив.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_64 суд відповідно до ст.66 ч.1 КК України відносить щире каяття у вчиненому, активне сприяння у розкритті злочину, а також вчинення кримінального правопорушення у неповнолітньому віці.

Обставин, що обтяжують покарання суд у відповідності до ст..67 КК України не встановив.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_42 , суд відповідно до ст.66 ч.1 КК України відносить щире каяття у вчиненому, активне сприяння у розкритті злочину, а також вчинення кримінального правопорушення у неповнолітньому віці.

Обставин, що обтяжують покарання суд у відповідності до ст..67 КК України не встановив.

Сукупність пом`якшуючих обставин дає суду підставу при призначенні покарання відповідно неповнолітнім обвинуваченим застосувати до ним вимоги ст..69 КК України та призначити покарання за ст. 289 ч.2 КК України нижче нижчої межі

З урахуванням тяжкості кримінальних правопорушень особами, які їх скоїли, суд приходить до висновку про можливість призначення обвинуваченим відповідно ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_10 покарання у вигляді позбавлення волі.

Разом з тим суд, з урахуванням усіх вище з`ясованих обставин, особи обвинувачених та думки потерпілих, вважає, що виправлення відповідно обвинувачених неповнолітніх ОСОБА_40 , ОСОБА_33 , ОСОБА_42 , можливе без реального відбування покарання, та вважає за необхідне призначити їм покарання із застосуванням вимог ст.ст.75,76,104 КК України, тобто іспитового строку та покладенням на них, відповідно обов`язків передбачених вимогами ст.76 КК України.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання обвинувачених ОСОБА_40 , ОСОБА_33 , ОСОБА_42 , та запобігання вчинення ними нових злочинів.

Речові докази підлягають вирішенню в порядку вимог ст.. 100 КПК Укрпаїни. Процесуальні витрати підлягають вирішенню в порядку вимог ст.. 128 КПК України.

Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_65 у вигляді домашнього арешту, залишити обраним до вступу вироку в законну силу.

Цивільних позовів в рамках кримінальних проваджень до суду не надходило.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст..289ч.2 КК України та призначити йому за ч. 2 ст. 289 КК України, із застосуванням ст.69 КК України - два роки позбавлення волі, без конфіскації належного йому майна.

На підставі ст.ст.75, 76, 104 КК України, звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання з іспитовим строком на один рік.

Відповідно до п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання, не виїжджати за межі України без погодження уповноваженого органу з питань пробації.

ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст..289ч.2, 185 ч. 2 КК України та призначити йому наступне покарання:

за ч. 2 ст. 289 КК України, з застосуванням ст.69 КК України три роки позбавлення волі, без конфіскації належного йому майна.

за ч. 2 ст. 185 КК України один рік позбавлення волі.

На підставі ст.70ч.1 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання ОСОБА_14 , з застосуванням вимог ст. 69 КК України три роки позбавлення волі, без конфіскації належного йому майна.

На підставі ст.ст.75, 76, 104 КК України звільнити ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_2 від відбування покарання з іспитовим строком на один рік. Відповідно до п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_2 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання, не виїжджати за межі України без погодження уповноваженого органу з питань пробації.

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 185 ч.2 КК України та призначити йому за ч. 2 ст. 185 КК України один рік шість місяців позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 76, 104 КК України звільнити ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 від відбування покарання з іспитовим строком на один рік. Відповідно до п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання, не виїжджати за межі України без погодження уповноваженого органу з питань пробації.

До набрання вироком законної сили, застосований до ОСОБА_10 судом запобіжний захід у вигляді домашнього арешту залишити обраним до вступу вироку в закону силу.

Речові докази, за відповідними постановами слідчого, зокрема:

- автомобіль марки «ВАЗ 21093», сірого кольору, державний номер НОМЕР_1 , належний потерпілому ОСОБА_24 і був йому переданий на відповідальне зберігання до вирішення питання по суті в суді а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 від 19.10.2005 року на т/з марки «ВАЗ 21093», сірого кольору, 2005 року випуску, кузовний № ? НОМЕР_6 , 2) тимчасовий реєстраційний талон на т/з марки «ВАЗ 21093», сірого кольору, 2005 року випуску, кузовний № НОМЕР_7 , 3) талон серії БКЕ № 320027 повернути останньому за належністю (а.с. кп 159);

- сліди знаряддя зламу, які упаковані в сейф-пакет № 1069883; - сліди тканини, які упаковані в паперовий конверт на якому наявна пояснювальна записка, потожирова речовина із поверхні керма т/з, яка упакована в паперовий конверт на якому наявна пояснювальна записка, - змиви з поверхні керма т/з, які упаковані в паперовий конверт на якому наявна пояснювальна записка, - контрольні змиви (зразок стерильного бинту), який упакований в паперовий конверт знищити;

- авто-магнітолу марки «EUROTEC», модель EU-5902, виробництва країни Німеччина виготовлений з металу, темно сірого кольору, на якому з лицьової сторони розміщена панель прибору та касето приймач, яка виготовлена з пластику, на протилежній стороні розміщений роз`їм для підключення, чорного кольору, з боку розміщена паперова етикетка на якій наявна інформація щодо країни виробника, марка авто-магнітоли, план-схема (інструкція по авто-магнітолі),

- касету, на якій міститься інформація «JRC вироблено в Україні 2003», з прозорого пластика, чорного кольору, всередині наявна плівка, - чохли чорно-білого кольору, міхові (леопарда) в кількості двох штук, забрудненні, без марки, виготовлені з матеріалу, - масажні накладки для сидінь в автомобілі, у кількості двох штук, виготовлені з дерева, світлого та темно-коричневого кольору, - аптечку (коробка) виготовлена з пластика, на одній із сторін наявна паперова інформаційна етикетка, яка є пошкоджена, в середині наявні медикаменти; - номерні знаки іноземного виробництва в кількості двох шт. та термос, виготовлений з металу, сірого кольору, без марки, - насос для автомобіля, виготовлений з металу, червоно-чорного кольору, у якому, на лицьовій стороні наявний емблема у вигляді автомобіля та надпис іноземною мовою «LAVITA», - пляшку (одеколон), на якому приклеєна паперова етикетка, яка є пошкоджена, з надписом «Катюша», - блютуз-колонку марки «CHARGE 3», чорного кольору, із USB подовжувачем, - рюкзак, без марки чорного кольору в середині якого знаходилися різні інструменти, - два ножа,- шило та два підголовніка - повернути потерпілому ОСОБА_66 .

Речовий доказ - DVD-R диск марки «HP», об`ємом 4,7 GB залишити в матеріалах кримінального провадження;

Процесуальні витрати, в загальній сумі 5181,33 грн. стягнути солідарно на користь держави з ОСОБА_7 , ОСОБА_14 .

Вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Чернівці, протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченим.

Суддя: ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_67