Справа № 712/7283/21
Провадження № 1-кс/712/3751/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 липня 2021 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

слідчого-судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3

адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які діють в інтересах ОСОБА_6 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000373 від 15.08.2019,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді надійшло клопотання адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , в інтересах ОСОБА_6 про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 04.09.2019 року, в рамках кримінального провадження № 0000373, в якому заявники просять скасувати арешт автомобіля марки «Renault», д.н. НОМЕР_1 , та напівпричепа марки «Lecitrailer», д.н. НОМЕР_2 , власником яких є ОСОБА_6 , який накладений ухвалою слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 04 вересня 2019 року та зобов`язати державного виконавця Кам`янського районного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) скасувати арешт автомобіля марки «Renault», д.н. НОМЕР_1 , та напівпричепа марки «Lecitrailer», д.н. НОМЕР_3 , які належать ОСОБА_6 , що був накладений у виконавчому провадженні №60026195.

В обґрунтування клопотання зазначили, що ухвалою слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаська області від 04 вересня 2019 року накладено арешт на автомобіль марки «Renault», д.н. НОМЕР_1 , та напівпричепа марки «Lecitrailer», д.н. НОМЕР_2 , які належать ОСОБА_6 .

На даний час досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000373 за ч.1 ст.246 КК України здійснюється слідчим Третього слідчого відділу (з дислокацією в м.Черкаси) ТУ ДБР (м.Черкаси, вул.Байди Вишневецького, 17).

Вважають, що при вирішенні питання про арешт майна, яке належить ОСОБА_6 порушені права останнього передбачені КПК України, так як він є третьою особою, щодо майна якої вирішується і вирішено питання про арешт, не був повідомлений про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються арешту майна, та не отримував їх копії у випадках та в порядку, встановленому цим Кодексом, з клопотанням про накладення арешту на майно третьої особи всупереч ст.64-2 КПК України звернувся не прокурор, а слідчий.

Вказували, що в даному випадку автомобіль марки «Renault», д.н. НОМЕР_1 , та напівпричепа марки «Lecitrailer», д.н. НОМЕР_2 , не можуть бути знаряддям злочину, так як власник арештованого майна ОСОБА_6 взагалі, передусім умисно, не використовував це майно для скоєння злочину - незаконної порубки дерев або незаконного перевезення лісу, а тому арештовані транспортні засоби не можуть бути речовими доказами, так як не відповідають визначеним критеріям речового доказу, які передбачені ст.98 КПК України. Підозру у кримінальному проваденні № 0000373 від 15.08.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України нікому не оголошено. Зазначили, що визнання стороною обвинувачення арештованого майна речовим доказом не може бути єдиною умовою для накладення на нього арешту. Строк досудового рослідування за даним кримінальним провадженням сплив, а тому арешт підлягає скасуванню, оскільки чинність такого арешту порушують права його власника.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 та адвокат ОСОБА_4 вимоги клопотання підтримали та просили його задовольнити з викладених підстав. Вважають ухвалу про арешт майна незаконною та такою, що не ґрунтується на вимогах закону, дія даного заходу забезпечення кримінального провадження порушує право власності ОСОБА_6 на належне йому майно.

Прокурор ОСОБА_3 заперечувала проти скасування арешту. Зазначили, що автомобіль та причеп в рамках даного кримінального провадження визнані речовим доказом, проте досудове розслідування у кримінальному провадженні триває на даний час, тому відсутні підстави для його скасування.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення адвоката, прокурора, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що Третім слідчим відділом (з дислокацією в м.Черкаси) ТУ ДБР здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000373 від 15.08.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК.

Ухвалою слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаська області від 04 вересня 2019 року накладено арешт на автомобіль марки «Renault», д.н. НОМЕР_1 , та напівпричеп марки «Lecitrailer», д.н. НОМЕР_2 , які належать ОСОБА_6 .

У відповідності до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про наявність у заявника права на звернення до суду з клопотанням про скасування арешту майна.

Так, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

В ухвалі від 04.09.2019 р, як підставу для арешту рухомого майна було вказано, що клопотання в частині накладення арешту на транспортні засоби підлягає частковому задоволенню, так як слідчий суддя вважає, що наявність об`єктивних обставин, що дії особи, яка керувала автомобілем, перевозила деревину та не мала на неї належних документів, можуть свідчити про її причетність до незаконної порубки ліса, тому збереження речового доказу, за думкою слідчого судді, може бути забезпечено накладенням арешту на вказані транспортні засоби.

Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Незважаючи на те, що досудове розслідування здійснюється протягом тривалого проміжку часу, стороною обвинувачення не надано доказів, які б свідчили про будь-які логічні та об`єктивні підстави для продовження чинності такого арешту на майно, яке перебуває у власності заявника.

Стороною обвинувачення не надано суду допустимих, в розумінні ст. 86 КПК України, доказів що вказують про прямий, або опосередкований зв`язок власника арештованого майна з обставинами, які є предметом досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, до цього часу підозра у вказаному кримінальному провадженні нікому не пред`явлена.

За таких обставин, клопотання в частині скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000373 від 15.08.2019 який накладений ухвалою слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 04 вересня 2019 року, підлягає до задоволення.

В іншій частині клопотання суд вважає необхідним роз`яснити заявникам, що вимога про зобов`язання державного виконавця Кам`янського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. київ) скасувати арешт з автомобіля марки «Renault» днз НОМЕР_1 та напівпричіп марки Lecitrailer днз НОМЕР_3 , які належать ОСОБА_6 , що був накладений у виконавчому провадженні № 60026195 не може бути предметом розгляду слідчим суддею.

Керуючись ст.ст. 174, 309 Кримінального процесуального кодексу України,-

У Х В А Л И В:
Клопотання адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які діють в інтересах ОСОБА_6 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000373 від 15.08.2019 задовольнити частково.

Скасувати арешт автомобіля марки "Renault" із д.н.з НОМЕР_1 , напівпричіп марки Lecitrailer" із д.н.з НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_6 , який накладений ухвалою слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 04.09.2019 року.
В іншій частині клопотання залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали виготовлений 09.07.2021 р.

Слідчий суддя ОСОБА_1