У Х В А Л А
Справа № 285/352/20

провадження № 1-кс/0285/478/21

15 квітня 2021 року м. Новоград-Волинський
Слідчий суддя Новоград Волинського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора Новоград-Волинської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

слідчої СВ Новоград-Волинського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 ,

власник майна ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Новоград-Волинського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Новоград-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна

- по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0001322 від 6.11.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-1 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Новоград-Волинського РВП ГУНП в Житомирській області, за погодженням з прокурором Новоград-Волинської місцевої прокуратури, звернулась до суду з клопотанням про накладення арешту на нерухоме майно з реєстраційним номером , а саме: на земельну ділянку, загальною площею 0,0554 га, розташовану по АДРЕСА_1 ; 1/2 квартири АДРЕСА_2 , площею 142,2 кв.м.; автомобіль марки Daewoo lanos, 2004 року випуску, дата реєстрації 11.10.2007 року, шляхом позбавлення права на його відчуження.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що в його провадженні перебувають матеріали досудового розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-1 КК України, з яких вбачається, що ОСОБА_5 діючи з прямим умислом, публічно використовував символіку комуністичного тоталітарного режиму та неодноразово поширював серед користувачів соціальної мережі Facebook, за місцем свого проживання по АДРЕСА_3 , використовуючи свій персональний комп`ютер, який підключений до мережі інтернет-провайдером Мальта, шляхом натискання позначки ОСОБА_7 під відповідними повідомленнями опублікованими на персональній сторінці у соціальній мережі Facebook, доступу до якої не обмежений користувачами соціальної мережі, зокрема інформації у формі зображення з символікою СРСР.

8.04.2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 436-1 КК України.

Підставою для звернення до суду із зазначеним клопотання стало те, що відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання.
В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали та просили задовольнити, з підстав викладених у клопотанні. Прокурор зазначив, що оскільки санкцією частини другої статті 436-1 КК України, за якою підозрюється ОСОБА_5 , передбачено покарання у виді конфіскації майна, то на належне підозрюваному майно необхідно накласти арешт згідно вимог ч. 2 ст. 170 КПК України.
Власник майна ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість.
Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Встановлено, що в провадженні слідчого СВ Новоград-Волинського РВП перебувають матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0001322 від 6.11.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-1 КК України.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Відповідно ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням (ч. 3 ст. 132 КПК України).
Арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України.

Так, згідно із ч. 1 ст. ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: 1) одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення; 3) були предметом злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, переходять у власність держави; 4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Отже, головною ознакою майна, що підлягає арешту, є не належність його певній особі, а безпосередній зв`язок з вчиненням злочину; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи. У цьому разі арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Оскільки прокурором не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, передбачених ч. 1 ст. 96-2 КК України, то у слідчого судді відсутні достатні підстави вважати, що у разі визнання ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-1 КК України, суд може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Приймаючи до уваги вищевикладені обставини, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання не підтверджується матеріалами справи, а тому не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Новоград-Волинського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Новоград-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про арешт належного на праві власності ОСОБА_5 майна по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001322 від 6.11.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-1 КК України відмовити.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження.

Ухвала про арешт майна може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1