Дата документу 25.05.2021 Справа № 554/1670/21
Єдиний унікальний номер 554/1670/20
Провадження №1-кс/554/8689/2021
У Х В А Л А
Іменем України

25 травня 2021 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтави клопотання слідчого відділу розслідувань особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Полтавській області майора поліції ОСОБА_4 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000609 від 24.12.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 189, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 255-1 КК України, про продовження строку тримання під вартою відносно: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук, Полтавської області, українця, громадянина України, не працюючого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до суду із зазначеним клопотанням, у якому посилався на те, що слідчим управлінням ГУНП в Полтавській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000609 від 24.12.2020 за ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 189, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 255-1 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_7 , будучи неодноразово засудженим за вчинення умисних тяжких злочинів, а саме: 25.12.2000 Крюківським районним судом м. Кременчука за ч. 1 ст. 222, ч. ч. 1, 2 ст. 70 КК України 1960 року засуджений до 2 років позбавлення волі, 06.02.2002 Крюківським районним судом м. Кременчука за ч. 1 ст. 101, ч. 43 КК України 1960 року до 6 років позбавлення волі, 01.02.2010 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ст. 395, ч. 3 ст. 187 КК України до 8 років позбавлення волі, 03.04.2017 Крюківським районним судом м. Кременчука за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ст. 395, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, 26.09.2017 Автозаводським районним судом м. Кременчука за ч. 2 ст. 345, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі, перебуваючи тривалий проміжок часу у місцях позбавлення волі в різних установах виконання покарань та місцях попереднього ув`язнення, підтримував злодійські традиції, та не бажаючи ставати на шлях виправлення, тобто процесу позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої законослухняної поведінки, не підкорюючись вимогам чинного законодавства України, що визначають порядок утримання та відбуття покарань ув`язненими в місцях позбавлення волі, правилам поведінки в місцях позбавлення волі, а також загальноприйнятим правилам поведінки в суспільстві, використовуючи свої особисті якості, як самовпевненої особи, з завищеною самооцінкою, схильної до маніпулятивної поведінки, та відповідні можливості, здобував та, як наслідок, здобув повагу та авторитет серед засуджених, осіб, які перебувають у місцях попереднього ув`язнення та широке коло зв`язків у кримінальному середовищі, повагу та авторитет серед осіб, які схильні до вчинення кримінальних правопорушень.

07.11.2019 відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2

у зв`язку з підозрою його у вчиненні наступних кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, ухвалою слідчого судді Крюківського районного суду м. Кременчука ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Полтавській установі виконання покарань № 23», де він на даний час знаходиться.

Під час утримання в ДУ «Полтавській установі виконання покарань №23» за адресою: м. Полтава, вул. Пушкіна, 91, ОСОБА_7 , маючи попередньо здобутий серед осіб, які утримуються в даній установі авторитет, як особи, яка веде «правильний» для «злодійських» традицій спосіб життя, в період часу з грудня 2020 року по березень 2021 року, завдяки авторитету, іншим особистим якостям та можливостям, організував злочинну діяльність групи осіб у складі ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , спонукав та здійснював інший вплив на вказаних осіб щодо вчинення ними ряду тяжких та особливо тяжких злочинів на території м. Кременчука Полтавської області на систематичній основі, організовував та координував дії останніх, безпосередньо здійснював розподіл коштів, майна, здобутих внаслідок вчинення злочинів, тобто умисно встановив та поширив у суспільстві злочинний вплив.

Так, ОСОБА_10 , довідавшись від осіб, які схильні до вчинення кримінальних правопорушень, про мешканця м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який при спілкуванні з іншими особами без дозволу користується авторитетом ОСОБА_7 , набутим в кримінальному середовищі, за допомогою дзвінка на мобільний телефон, який на той час знаходився в камері, в якій утримувався ОСОБА_7 , повідомив його про це.

У свою чергу ОСОБА_7 , володіючи вказаною інформацією, 17.12.2020 вирішив організувати вчинення відносно ОСОБА_11 нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або з погрозою застосування такого насильства (розбій), повторно.

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_7 під час дзвінка 17.12.2020 близько 19-00 год. зі свого мобільного телефону на мобільний телефон свого сина ОСОБА_5 дав вказівку останньому на вчинення нападу групою осіб з метою заволодіння майном ОСОБА_11 , поєднаному з проникнення у житло останнього.

У свою чергу, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб

з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , який надав детальну інформацію про потерпілого ОСОБА_11 та місце його мешкання, реалізовуючи свій корисливий умисел, спрямований на розбій, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, поєднаного з проникненням у житло, вчинений за попередньою змовою групою осіб, вистеживши ОСОБА_11 , та достовірно знаючи про те, що останній перебуває вдома за адресою: АДРЕСА_2 , підійшли до вхідних дверей його квартири АДРЕСА_3 та почали стукати. Коли вхідні двері до квартири відчинив потерпілий ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , погрожуючи предметом, схожим на пістолет, з метою подолання опору потерпілого, направив його в бік потерпілого ОСОБА_11 , при цьому висловивши вголос вимогу зайти до квартири.

У свою чергу ОСОБА_11 сприймав вище вказані дії ОСОБА_5 як пряму загрозу своєму життю чи здоров`ю, усвідомлюючи, що погрози за таких обставин можуть бути виконані останнім. Надалі ОСОБА_5 разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 самовільно, всупереч волі ОСОБА_11 , зайшли до квартири.

У подальшому ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, діючи спільно, узгоджено та з єдиним корисливим умислом разом із ОСОБА_9 та ОСОБА_10 почав наносити удари долонею по обличчю ОСОБА_11 .

Подолавши, за допомогою насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, опір ОСОБА_11 , ОСОБА_5 пред`явив останньому вимогу щодо негайної передачі їм автомобіля AUDIA3 д. н. з. НОМЕР_1 , яким він користується та документів на нього, або надання грошових коштів у сумі 30000 грн.

Зрозумівши, що у ОСОБА_11 наразі грошові кошти відсутні, узгоджуючи всі свої дії по мобільному телефону з ОСОБА_7 , врешті-решт ОСОБА_5 пред`явив ОСОБА_11 вимогу щодо передачі їм грошових коштів у сумі 30000 грн. у семиденний термін, та пригрозив, що в разі невиконання вказаної вимоги, до нього буде застосоване насильство.

Після цього ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 обшукали квартиру потерпілого, та виявивши там цінні речі, заволоділи ними, а саме: мобільним телефоном «IPhone 10S» imei1: НОМЕР_2 , imei2: НОМЕР_3 , вартістю 30 000 грн. (зі слів потерпілого), курткою пуховиком чорного кольору «Nike», вартістю 9 000 грн. (зі слів потерпілого), кросівками чорно-білого кольору фірми «Adidas», вартістю 5 000 грн. (зі слів потерпілого), машинкою для стрижки «PhilipsMultigroom», вартістю 1000 грн. (зі слів потерпілого), ноутбуком «Lenovo», вартістю 15000 грн. (зі слів потерпілого), мобільним телефоном «IPhone 4S», вартістю 1000 грн. (зі слів потерпілого). Після чого вказані особи залишили квартиру ОСОБА_11 та розпорядились належним йому майном на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_11 матеріальні збитки на загальну суму 61000 гривень.

Таким чином, унаслідок вчинення вказаних умисних протиправних дій ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, а саме у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з погрозою насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням в житло.

23.12.2020 на підтвердження своєї вимоги про передачу грошових коштів, попередньо узгодивши свої дії з ОСОБА_7 , ОСОБА_5 зателефонував потерпілому ОСОБА_11 та, ще раз пригрозивши останньому застосуванням щодо нього фізичного насильства та заподіянням тілесних ушкоджень, зажадав від нього грошових коштів.

17.02.2021 близько 16 год. 30 хв., знаходячись біля магазину «АТБ» за адресою: м Кременчук, вул. Олександр Білаша, 8, ОСОБА_5 та ОСОБА_9 підстерігши там потерпілого ОСОБА_11 , схопили його, почали по-черзі погрожувати застосуванням щодо нього фізичного насильства та заподіянням тілесних ушкоджень, та вимагати негайної передачі їм грошових кошті в сумі 30 000 грн., після чого пригрозили посадити примусово до свого автомобіля вивезти в ліс та заподіяти тілесні ушкодження.

Після чого, зрозумівши, що потерпілий ОСОБА_11 не піддається психологічному тиску, ОСОБА_5 почав по-черзі разом з ОСОБА_9 наносити потерпілому удари руками по обличчю, внаслідок чого згідно висновку судово-медичної експертизи спричинили останньому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку та припухлості м`яких тканин кута нижньої щелепи справа, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

У цей час, до приміщення магазину прибули працівники поліції, внаслідок чого ОСОБА_5 та ОСОБА_9 змушені були припинити свої злочинні дії, а потерпілий ОСОБА_11 , скориставшись цим, втік з місця злочину.

Таким чином, унаслідок вчинення вказаних умисних протиправних дій ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 189 КК України, а саме у вимозі передачі чужого майна з погрозою заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень (вимагання), вчиненій за попередньою змовою групою осіб, поєднаній з насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи.

26.03.2021 року під час проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_4 , працівниками поліції серед іншого виявлено та вилучено один патрон, який згідно висновку судово-балістичної експертизи №CE-19/117-21/4465-БЛ від 22.04.2021 року, відноситься до категорії бойових припасів, який являється мисливським патроном 12 калібру, споряджений самостійним способом з використанням гільзи та капсуля промислового виготовлення, та пристрій, який згідно того ж висновку експертизи являється обрізом одноствольної, гладкоствольної рушниці «Иж-18Е», 16 калібру, серійний номер: « НОМЕР_4 », виготовлений з мисливської рушниці промислового виготовлення, з внесенням змін до її конструкції саморобним способом, які виразилися в укорочуванні ствола до залишкової довжини - 299 мм, та укорочуванні прикладу до шийки ложі, які ОСОБА_5 у невстановлені досудовим розслідуванням день, час та місці незаконно придбав, перевозив та зберігав без передбаченого законом дозволу.

Таким чином, унаслідок вчинення вказаних умисних протиправних дій ОСОБА_5 підозрюються у незаконному носінні, зберіганні, придбанні вогнепальної зброї, бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

У вчиненнізазначенихкримінальнихправопорушень, передбаченихч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 189, ч. 1 ст.263 КК України, підозрюється:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кременчук, Полтавської області, українець, громадянин України, не працюючий, фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_4 .

26.03.2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 189 КК України.

30.04.2021 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 189, ч. 1 ст. 263 КК України.

29.03.2021 підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 2 місяці, тобто до 26.05.2021 року.

25 .05.2021продовжено строк досудового розслідування до 4-х місяців, а саме до 26.07.2021.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих правопорушеннях ОСОБА_5 , повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами в їх сукупності, а саме: показами потерпілого ОСОБА_11 , якими підтвердив факт вчинення відносно нього розбійного нападу за місцем його проживання 17.12.2020 року під час якого були забрані його особисті речі, а також вчинялось вимагання грошових коштів з застосуванням фізичної сили. протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілому ОСОБА_11 на яких впізнав ОСОБА_5 , а також ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , як осіб, які вчиняли розбійний напад та вимагали грошові кошти; висновком судово-медичної експертизи № 162 згідно якої ОСОБА_11 спричинено тілесні ушкодження у вигляді легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; відомостями, які містяться в протоколах розсекречених результатів проведення негласних слідчих (розшукових) дій в порядку ст. 263 КПК України проведених відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 ; протоколом обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_4 під час якого виявлено та вилучено: патрон 12 калібру, куртку зимову чорного кольору з емблемою «Nike» яку впізнав потерпілий ОСОБА_11 під час пред`явлення речей для впізнання, рушницю двохствольну; показаннями свідка ОСОБА_12 який повідомив, що йому телефонував ОСОБА_13 та просив щоб він з`їздив до будинку за місцем проживання потерпілого, який повинен був передати кошти; іншими вилученими документами, предметами, долученими до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Завершити розслідування до вказаного строку не можливо у наслідок виняткової складності провадження, яке зумовлено: великою кількістю підозрюваних осіб; поведінкою підозрюваного, який відмовляється давати свідчення; обсягом матеріалів за наслідками оперативно-технічних заходів, які потребують детального вивчення та аналізу;

Зокрема, у кримінальному провадженні необхідно: проаналізувати отримані з`єднання телефонних дзвінків підозрюваних ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та потерпілого ОСОБА_11 , від операторів мобільного зв`язку, раніше не представилося можливим провести аналіз, в зв`язку з тим, що орган досудового розслідування не володів даною інформацією; отримати висновки комп`ютерно-технічних експертиз, які на даний час перебувають в Полтавському НДЕКЦ МВС України на виконанні; провести експертизу відео-, звукозапису; оглянути накопичувальні диски з інформацією, яка була скачана з мобільних телефонів, які вилучена у підозрюваних; допитати свідків, які брали участь під час проведення обшуків в якості понятих;розсекретити результати проведення негласних слідчої розшукових дій; повідомити підозрюваних про кінцеву підозру у вчиненні кримінальних правопорушень; відкрити сторонам матеріали кримінального провадження та ознайомити всіх учасників провадження в порядку ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування.

Результати вищевказаних слідчих та процесуальних дій мають важливе значення для досудового розслідування та можуть бути використані як докази під час судового розгляду даного кримінального провадження.

Статтею 92 КПК України обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладено на сторону, що їх надає.

Здійснення перевірки доказів на їх допустимість, якщо сторони, наприклад, ставлять їх під сумнів, є обов`язком суду, а звідси випливає й необхідність дослідження також і дозволів на проведення негласних слідчих (розшукових) дій.

У ході досудового розслідування кримінального провадження у зв`язку з тим, що проведення значного обсягу слідчих дій потребує великої кількості часу, на даний час неможливо закінчити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 .

Враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_5 , на даному етапі досудового розслідування підозрюється у вчиненні ряду тяжких та особливо тяжких злочинів, за які законодавством передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, не зменшилися ризики того, що він може не з`являтися на виклики слідчого, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, незаконно впливати на свідків, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

У відповідності до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання: спробам переховуватися ним від слідчого, прокурора та суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж провадженні; продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення; спробам знищити речові докази; іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Як ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першої статті 177 КПК України, варто розцінювати наступні обставини:

Можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Перебуваючи на волі ОСОБА_14 , усвідомлюючи тяжкість вчинених ним злочинів, за вчинення яких передбачене безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна, зможе ухилятися від органів слідства та суду, що унеможливить своєчасне виконання процесуальних рішень та призначення йому покарання за скоєне кримінальне правопорушення.

Можливість незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні.

Так, як підозрюваному ОСОБА_5 відомо місце проживання потерпілого та свідків та осіб, які приймали участь у проведенні обшуків в якості понятих.Зміна показань потерпілого та свідків на користь підозрюваного унеможливить якісне проведення досудового розслідування та позбавить можливості притягти винну особу до кримінальної відповідальності.

Можливість знищити, або сховати будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Під час досудового розслідування не всі речові докази були встановлені, знарядь які використовувались для вчинення розбійного нападу, про які йому достовірно відомо. Окрім цього наразі встановлюється повне коло осіб, причетних до вчинення вказаних кримінальних правопорушень, в т.ч. які забезпечували тимчасове зберігання викраденого майна у потерпілого, з якими ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може оговорити захисну позицію.

Перебування на волі, тобто застосування будь-якого запобіжного заходу окрім тримання під вартою, не забезпечить встановлення об`єктивної істини у вказаній справі, не сприятиме викриттю усієї злочинної діяльності ОСОБА_5 , який через інших невстановлених слідством осіб, що мають особисту зацікавленість, зможе знищити або сховати речові докази.

Крім того, в ході слідства необхідно провести відповідні слідчі дії та перевірити підозрюваного на причетність до вчинення інших злочинів.

Можливість вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вказаний ризик є можливим з огляду на те, що ОСОБА_5 інкримінується вчинення через незначний проміжок часу ряду кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 189 КК України, які відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, що свідчить про небажання підозрюваного ставати на шлях виправлення та про схильність останнього до злочинної діяльності. А отже, лише безальтернативне обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є єдиним можливим заходом припинення системної злочинної діяльності підозрюваного.

Дані щодо офіційного працевлаштування підозрюваного відсутні.

Відсутність будь-яких засобів для існування: офіційних джерел доходів, постійного або тимчасового місця роботи є неспростовним ризиком вчинення злочинів ОСОБА_5 у майбутньому.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років.

Інші більш м`які запобіжні заходи не можливо застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , з наступних причин: особисте зобов`язання - не можливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 підозрюється у кримінальних правопорушеннях, що є тяжкими та особливо тяжкими злочинами; особиста порука - на адресу слідчоговідділу та прокуратури не надходили для розгляду письмові звернення осіб, які поручаються за ОСОБА_5 ; застава - слідчомучи прокурору не надходили заяви або клопотання від підозрюваного ОСОБА_5 , рідних або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України при звернені слідчого, прокурора до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу. Крім того, не здобуто достатніх відомостей про наявність офіційного джерела прибутку у підозрюваного. Суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; домашній арешт - не можливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 вчинив тяжкі та особливо тяжкі злочини, а тому підозрюваний підлягає постійному візуальному контролю з метою запобігання вчиненню вищевказаних ризиків та нових злочинів.

У разі застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, неможливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Таким чином, вищевикладене свідчить про те, що на даний час заявлені ризики не зменшилися та ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, не буде виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки та матиме можливість перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування кримінального провадження.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав, викладених у клопотанні.

Підозрюваний та захисник з клопотанням не погодились.

Заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного та захисника, дослідивши матеріали клопотання, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.

Згідно ч.1 вказаної статті строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до ч.3 вказаної статті строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати:

1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості;

2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Загальне положення щодо розумних строків у таких випадках викладено у правовій позиції ЄСПЛ в рішенні у справі "Харченко проти України", згідно з якою "розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості" (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року).

Судом встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3 ч.1 ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшилися та повною мірою виправдовують необхідність утримання підозрюваного під вартою, а саме : підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого у кримінальному провадженні.

З часу обрання підозрюваному запобіжного заходу тримання під вартою, жодна з підстав для обрання такого запобіжного заходу не змінилась. Застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Під час розгляду клопотання прокурором доведена наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, не зменшились, оскільки поданими матеріалами підтверджується, що досудове розслідування не завершено, підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, через усвідомлення втрати свободи на тривалий строк, може ухилятись від слідства та суду, може незаконно впливати на інших підозрюваних та потерпілих.

Також слідчим доведена наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, оскільки до цього часу не завершено виконання всіх процесуальних дій за участю підозрюваного для направлення справи до суду відповідно до положень КПК України.

Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання ОСОБА_5 винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, дані про його особу, з огляду на те, що судове провадження по справі ще не розпочато, та зважаючи на необхідність виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування, а також зважаючи на доведеність всіх обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК України, слід продовжити строк тримання підозрюваного під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених статтею 177 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176-178,183, 184, 193, 194, 196-199, 309 КПК України, КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого відділу розслідувань особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Полтавській області майора поліції ОСОБА_4 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000609 від 24.12.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 189, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 255-1 КК України, про продовження строку тримання під вартою відносно: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук, Полтавської області, українця, громадянина України, не працюючого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук, Полтавської області, українця, громадянина України, не працюючого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб (в межах строку досудового розслідування).

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1