Справа №212/3500/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2021 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження № 0000019 від 06 квітня 2020 року стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, раніше не судимого, колишнього військовослужбовця військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 НГУ, який обіймав посаду сержанта з матеріального забезпечення зенітно-ракетної артилерійської батареї батальйону оперативного призначення, у військовому званні «старший прапорщик», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушеня, передбаченого ч.1 ст.307 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурор Криворізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И В:

З 26 вересня 2003 року по 18 травня 2020 року громадянин України ОСОБА_3 проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 НГУ, де обіймав посаду сержанта з матеріального забезпечення зенітно-ракетної артилерійської батареї батальйону оперативного призначення, у військовому званні «старший прапорщик».

Будучи військовослужбовцем старший прапорщик ОСОБА_3 , відповідно до ст.11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-ХІV, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, не допускати негідних вчинків.

Крім того, ОСОБА_3 , як громадянин України, відповідно до ст.68 Конституції України, зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України.

Разом з цим, відповідно до абз.1 ст.7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» (далі Закону), діяльність з обігу наркотичних засобів і психотропних речовин на території України дозволяється лише в цілях і в порядку, встановлених цим Законом, а в передбачених ним випадках у порядку, що встановлюється нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України та відповідних центральних органів виконавчої влади.

Положенням абз.3,4 ст.7 Закону визначено, що діяльність з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиць II і III Переліку та прекурсорів, включених до таблиці IV Переліку, здійснюється суб`єктами господарювання за наявності в них ліцензії на здійснення відповідних видів діяльності, якщо інше не передбачено цим Законом. Ліцензія на здійснення діяльності з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів видається за наявності відповідної матеріально-технічної бази, нормативно-технічної документації, кваліфікованого персоналу, умов для забезпечення обліку та схоронності наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також для забезпечення безпечності такої діяльності.

Згідно із Списком 2 Таблиці 2 «Психотропні речовини, обіг яких обмежено» Переліку наркотичних засобів психотропних речовин і прекурсорів, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06 травня 2000 року «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», метамфетамін є психотропною речовиною, обіг якої обмежено.

Поряд з цим, ОСОБА_3 вчинив тяжкий злочин у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів за наступних обставин.

Так, ОСОБА_3 , при проходженні військової служби за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 НГУ, винайшов схему, спрямовану на збагачення шляхом незаконного збуту психотропних речовин на території зазначеної військової частини іншим військовослужбовцям.

З метою реалізації своїх протиправних дій, ОСОБА_3 підшукував з числа військовослужбовців потенційних покупців для збуту за грошову винагороду психотропної речовини - «метамфетаміну».

В подальшому, ОСОБА_3 знайшовши покупця психотропної речовини, а саме військовослужбовця ОСОБА_6 , повідомив останньому про необхідність прибути до підвального приміщення казарми військової частини НОМЕР_1 НГУ, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , для подальшого збуту зазначеної психотропної речовини.

Надалі, ОСОБА_3 продовжуючи свій злочини умисел, спрямований на незаконний збут психотропних речовин, з метою власного збагачення, домовившись про зустріч з ОСОБА_6 щодо збуту психотропної речовини, незаконно придбав у невстановленому місці та невстановленої особи психотропну речовину метамфетамін.

В подальшому, 22 квітня 2020 року приблизно о 11 год. 00 хв. ОСОБА_3 , реалізуючи свої корисливі наміри, спрямованні на незаконному збагаченні шляхом збуту психотропних речовин, перебуваючи у вказаному вище підвальному приміщенні, за грошову винагороду у розмірі 300 грн., збув військовослужбовцю ОСОБА_6 психотропну речовину, обіг якої обмежено, а саме метамфетаміну, загальною масою 0,0126 г.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, а саме: незаконне придбання з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин.

Під час досудового розслідування, 26 квітня 2021 року між прокурором військової прокуратури Криворізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_4 з одного боку та підозрюваним в даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 з іншого боку, у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , на підставі ст.ст.468,469,472 КПК України укладена угода про визнання винуватості.
За умовами даної угоди, обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України, сторонами погоджено, що при затверджені угоди ОСОБА_3 буде призначене покарання: за ч.1 ст.307 КК України 4 роки позбавлення волі.
Сторони, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, особу підозрюваного, його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, сторони погоджуються, що виправлення ОСОБА_3 можливе без відбування ним покарання. У зв`язку із цим, керуючись положенням ст.75 КК України, сторони погоджуються звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням.
Відповідно до вимог п.9 ч.2 ст.52 КПК України участь в укладенні угоди про визнання ОСОБА_3 винуватості приймав і його захисник ОСОБА_5 , який також підписав зазначену угоду поряд з прокурором та підозрюваним.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості підтримав.
Обвинувачений визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України та надав згоду на застосування узгодженого виду покарання у разі затвердження угоди про визнання винуватості. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити йому узгоджене покарання.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні просив суд затвердити угоду про визнання винуватості.
Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, переконався, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним, кваліфікація дій обвинуваченого є правильною, оскільки ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у скоєнні незаконного придбання з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин за ч.1 ст. 307 КК України

Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , відповідно до ст.12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, відповідно до вимог п.1 ч.4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена.
Судом з`ясовано, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним зі сторони обвинуваченого, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.
Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України.
За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин кваліфікований за ч.1 ст.307 КК України, за якими і належить призначити обвинуваченому узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання.
Відповідно до вимог ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором і підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

У ст.472 КПК України визначені основні вимоги до змісту угоди про визнання винуватості. Згідно вимог ст.474 КПК України, якщо угоду досягнуто, обвинувальний акт із підписаною між сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд, щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язковою участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.

З наведеного, суд вважає, що умови угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та підозрюваним, з участю його захисника, відповідає вимогам ст.ст.472,473 КПК України. Суд пересвідчився, що з нормою ч.4 ст.474 КПК України обвинувачений ознайомлений, чітко розуміє її зміст. Наслідки укладення та затвердження угоди, що передбачені статтею 473 цього Кодексу обвинувачений ознайомлений та повністю їх розуміє.

Умови угоди не протиричать інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд у відповідності до умов угоди з`ясував, що воно корелює з вимогами ст.65 КК України, покарання визначено у межах, установлених у санкції статті ч.1 ст.307 КК України. В угоді правильно враховані обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст.66 КК України, такі як щире каяття у вчиненому злочині, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Згідно ч.5 ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Тому суд вважає за можливе затвердити вказану угоду про визнання винуватості із призначенням обвинуваченому ОСОБА_3 узгоджених в угоді виду і міри кримінального покарання.

Цивільний позов по справі не заявлявся.
Питання щодо речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.
По справі проведена Дніпропетровським НДЕКЦ МВС України судова експертиза дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №19/104-8/2313,витрати за яку, відповідно до ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_3 .

Запобіжний захід тримання під вартою, змінено в зв`язку з внесенням суми застави. ОСОБА_3 перебував під вартою з 07.04.2021 по 12.04.2021р.р.
На підставі наведеного та, керуючись ст.ст.314-316,368-371,373-376,468,469,472-476,394 КПК України, ст.ст.50,51,53,65-67, 307КК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 26.04.2021 року між прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000019.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.307 КК України та
призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.
Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 2 роки.

У відповідності до ст.76 КК України, покласти на обвинуваченому ОСОБА_3 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ: паперовий згорток білого кольору з речовиною кристалічного походження та два рожевих фрагменти полімерних трубочок запаяних з обох боків, виданих свідком ОСОБА_6 , який зберігається в приміщенні військової прокуратури Криворізького гарнізону Південного регіону України знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення Дніпропетровським НДЕКЦ МВС Українисудової експертизи дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №19/104-8/2313 від 28.05.2020 р. - 1634 гривень 50 копійок.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його оголошення, у разі неподання на нього апеляції.

Вирок на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення через Жовтневий районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, всіма учасниками процесу.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.2 ст.473 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1