Справа № 466/9564/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«02 » червня 2021 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

представника ЛВК №30 ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Львові в режимі відеоконференцзв`язку клопотання засудженого ОСОБА_5 про звільнення від покарання за хворобою відповідно до ст. 84 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В :

засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою про звільнення його від покарання, оскільки він є інвалідом 3 групи загального захворювання, він переніс два інфаркти, має кісти у печінці та після відкритого перелому правого бедра у нього гниє кість, що унеможливлює його подальше утримання в установі виконання покарань.

Заслухавши пояснення засудженого ОСОБА_5 , який підтримав клопотання, просив його задовольнити, думку прокурора ОСОБА_3 , який заперечив проти задоволення клопотання та представника Державної установи «Личаківська виправна колонія №30» ОСОБА_4 , яка просила відмовити у задоволенні клопотання, оглянувши матеріали клопотання, матеріали особової справи засудженого, суд приходить до висновку, що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 квітня 2017 року за ч. 2 ст. 121 КК України до позбавлення волі на строк сім років. На підставі ч.5 ст. 72 КК України засудженому у строк покарання зараховано термін перебування під вартою з 29.12.2016 по 11.05.2017 з розрахунку один день ув`язнення за два дні позбавлення волі. Почав відбувати покарання 29 грудня 2016 року, закінчення строку 17 серпня 2023 року.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою ст. 539 КПК України, має право вирішувати зокрема питання про звільнення від покарання за хворобою.

Згідно з ст. 84 КК України, особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 154 КВК України подання про звільнення від відбування покарання внаслідок іншої тяжкої хвороби надсилається до суду начальником органу або установи виконання покарань. Одночасно з поданням до суду надсилається висновок спеціальної лікарської комісії й особова справа засудженого. У поданні вказуються дані, які характеризують поведінку засудженого під час відбування покарання.

Як вбачається із медичної довідки, яка видана медичною частиною №30 Філії державної установи «Центр охорони здоров`я державної кримінально виконавчої служби України» у Львівській області 26.11.2020, ОСОБА_5 згідно з медичної карти перебуває на диспансерному обліку лікарів медичної частини, діагнози: ІХС, постінфарктний кардіосклероз, стабільна стенокардія, гіпертонічна хвороба, хронічний посттравматичний остеомієліт лівої стегнової кістки, інвалід 3 групи; визнаний працездатним з рекомендаціями.

Порядок організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого спільним Наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України від 15 серпня 2014 року № 1348/5/572 визначає основні засади організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі та механізм взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України (далі - заклади охорони здоров`я ДКВС) із іншими закладами охорони здоров`я, які не належать до сфери управління Міністерства юстиції України (далі - інші заклади охорони здоров`я), міжрегіональними територіальними органами Міністерства юстиції з питань виконання кримінальних покарань, установами виконання покарань (далі - УВП), слідчими ізоляторами з питань надання медичної допомоги засудженим (далі по тексту Порядок).

Відповідно до вказаного вище Порядку медичному обстеженню з метою підготовки та подання до суду матеріалів для вирішення питання про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання підлягають засуджені, які захворіли в УВП, а також особи, які захворіли до засудження, але їх хвороби внаслідок прогресування набули характеру, зазначеного в переліку хвороб, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, згідно з додатком 13 до цього Порядку (далі - Перелік хвороб).

Пунктом 2 Порядку вказано, що медичний огляд засуджених осіб проводиться лікарсько-консультативними комісіями закладів охорони здоров`я ДКВС, у разі неможливості перенаправлення хворого засудженого до закладу охорони здоров`я ДКВС медичний огляд засуджених осіб проводиться лікарсько-консультативними комісіями закладів охорони здоров`я державної або комунальної форм власності після обов`язкового лікування і обстеження хворого в стаціонарних умовах закладів охорони здоров`я ДКВС або закладів охорони здоров`я державної або комунальної форм власності з урахуванням результатів його медичного обстеження, проведеного лікування та заключного діагнозу.

За наявності у засудженого ознак хвороби, визначеної Переліком хвороб, лікуючий лікар невідкладно складає медичний висновок, який погоджує завідувач відповідного закладу охорони здоров`я ДКВС.

Завідувач закладу охорони здоров`я спільно з лікуючим лікарем забезпечують направлення хворого засудженого, а також необхідної медичної документації на найближче засідання лікарсько-консультативної комісії.

З урахуванням результатів особистого медичного огляду хворого засудженого, вивчення даних медичної облікової документації щодо обстеження, лікування, надання рекомендацій тощо лікарсько-консультативна комісія негайно складає висновок лікарсько-консультативної комісії про медичний огляд засудженого щодо наявності захворювання, визначеного Переліком хвороб, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, за формою, наведеною в додатку 14 до цього Порядку (далі - висновок щодо наявності захворювання, визначеного Переліком хвороб).

До подання додаються особова справа засудженого і висновок щодо наявності захворювання, визначеного Переліком хвороб.

В той же час, згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 2-3 постанови «Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу» № 8 від 28 вересня 1973 року, сам факт захворювання засудженого на тяжку хворобу не тягне обов`язкового звільнення від відбуття покарання. Вирішуючи питання про звільнення від дальшого відбуття покарання осіб, які захворіли на тяжку хворобу, суд має виходити не тільки з висновку лікарської комісії, а й ураховувати тяжкість вчиненого злочину, поведінку засудженого під час відбуття покарання, ставлення до праці, ступінь його виправлення, чи не ухилявся він від призначеного лікування, а також інші обставини.

Звільнення від відбуття покарання через хворобу з місць позбавлення волі може бути застосоване судом до тих засуджених, які захворіли під час відбуття покарання і ця хвороба перешкоджає відбувати покарання, тобто у випадках, коли дальше утримання в місцях позбавлення волі загрожує їх життю або може призвести до серйозного погіршення здоров`я чи інших тяжких наслідків.

Таким чином, відповідно до вимог ч. 5 ст. 154 КВК України, суд вважає, що безпосереднім суб`єктом звернення з даних питань є Державна установа «Личаківська виправна колонія №30» та за умови наявності висновку лікарсько-консультативної комісії.

У матеріалах справи відсутній висновок лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.

Також, суд звертає увагу, що відповідно до ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням, у тому числі засудженого. Проте, вказана норма є загальною, вона не вказує безпосередньо на клопотання про звільнення у зв`язку із хворобою, а спеціальна норма, яка передбачена КВК України, вказує на безпосереднього суб`єкта, який має право звертатися до суду із відповідним клопотанням.

Суд вважає, що хвороба ОСОБА_5 за своєю тяжкістю та характером на даний час не перешкоджає відбуванню ним покарання

Відтак, враховуючи стан здоров`я засудженого, а також дані про особу засудженого, відсутність висновку лікарсько-консультативної комісії, з метою досягнення мети кримінального покарання, виправлення засудженого, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання засудженого про звільнення від відбування покарання за хворобою.

Керуючись ч. 2 ст. 84 КК України, ст. ст. 152, 154 КВК України, п. 6 ч. 1 ст. 537, ст. 539 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

відмовити у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про звільнення від покарання за хворобою відповідно до ст. 84 Кримінального кодексу України.

На ухвалу може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова, а засудженим в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1