КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 березня 2021 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 11 грудня 2020 року,

за участю особи, яка подала
апеляційну скаргу ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 11 грудня 2020 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР), викладених у заяві (повідомленні) про кримінальне правопорушення від 05 вересня 2020 року вих. № 38.

Таке рішення слідчий суддя мотивував тим, що заява ОСОБА_6 фактично є незгодою із рішенням судді, що саме по собі не може вказувати на наявність в діях останнього ознак злочину.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 11 грудня 2020 року та повернути справу до суду для подальшого розгляду або постановити ухвалу про задоволення вимог скарги.
Одночасно апелянт заявляє клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Вказує, що копію оскаржуваної ухвали, прийнятої за його відсутності, він не отримував, про рішення дізнався з Єдиного державного реєстру судових рішень 08 лютого 2021 року, відтак вважає, що строк пропущено з поважних причин.
В доводах апеляційної скарги ОСОБА_6 зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною, оскільки слідчий суддя дослідив відомості, які містились в заяві про вчинення злочину, однак не мав витягу з ЄРДР.
При цьому, на думку апелянта, ч. 3 ст. 214 КПК України забороняє дослідження такої заяви за відсутності витягу з ЄРДР.

Перевіривши доводи клопотання ОСОБА_6 про поновлення пропущеного строку на оскарження ухвали слідчого судді, колегія суддів вважає, що ОСОБА_6 пропустив строк на апеляційне оскарження ухвали суду з поважних причин.
Так, у матеріалах справи відсутні відомості про отримання ОСОБА_6 копії оскаржуваного рішення, ухваленого без його участі.
З урахуванням положень ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про право кожного на справедливий, публічний судовий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_6 пропустив строк на оскарження ухвали з поважних причин, а тому його апеляційна скарга підлягає розгляду.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_6 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали провадження за скаргою, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР слідчим суддею встановлено, що відомості, які ОСОБА_6 просить внести до ЄРДР за фактом ухвалення суддею завідомо неправосудного рішення та зловживання владою або службовим становищем є фактично незгодою із рішенням суду до якого входить суддя Конституційного Суду України ОСОБА_7 та що саме по собі не може вказувати на наявність в діях судді ознак злочину.
Таке рішення слідчого судді колегія суддів вважає законним та обґрунтованим.
Доводи апелянта про неможливість розгляду скарги, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР без витягу з ЄРДР апеляційний суд вважає такими, що не ґрунтуються на вимогах закону.
Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя наділений повноваженнями судового контролю у кримінальному провадженні.
Здійснення такого контролю шляхом прийняття рішень за скаргами на рішення, дії чи бездіяльність, передбачено главою 26 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР
Положеннями ч. 1 ст. 303 КПК України серед іншого передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Відповідно до п. 1 Розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 06 квітня 2016 року № 139, до Реєстру вносяться відомості зокрема про: короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

В той же час, як вбачається із змісту заяви ОСОБА_6 , з якою він звернувся до Територіального управління Державного бюро розслідувань, у ній апелянт зазначає про можливе вчинення суддею Конституційного Суду України злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364 та ч. 2 ст. 375 КК України, однак із викладу обставин вбачається фактична незгода ОСОБА_6 із рішенням суду, до складу якого входив суддя ОСОБА_7 .
Як слушно зазначив слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, незгода з судовим рішенням сама по собі не може вказувати на наявність в діях судді ознак злочину.
Окрім того, за приписами ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.
В той же час, в скарзі не наведено таких фактичних даних на підтвердження того, що подане заявником повідомлення про злочин містить достатні відомості про реальність конкретної події злочину.
Як встановлено апеляційним судом, заявник не був як суб`єктом звернення до Конституційного Суду України так і стороною провадження, в якому судом за участі судді ОСОБА_7 було ухвалене рішення № 7-р/2020 (справа 1-305/2019 (7162/19), також він не був безпосереднім свідком події, яка може мати ознаки кримінального правопорушення. ОСОБА_6 , як громадянином України, загальновідомий факт прийняття Конституційним Судом України 11 червня 2020 року наведеного рішення за участі судді ОСОБА_7 розцінюється як вчинення злочину. Однак для внесення відомостей до ЄРДР лише у зв`язку з несприйняттям громадянином України рішення Конституційного Суду України з наведених вище мотивів недостатньо.
Таким чином, колегія суддів зазначає, що подана до слідчого судді скарга не містить обґрунтування того, що існує бездіяльність, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей саме про кримінальне правопорушення в розумінні передбаченого Кримінальним кодексом України суспільно небезпечного винного діяння, вчиненого суб`єктом злочину.
Апелянт, посилаючись на положення ч. 3 ст.214 КПК України зазначає, що слідчий суддя вийшов за межі своїх повноважень, давши оцінку заяві про злочин за відсутності витягу з ЄРДР, що забороняється законом.
Колегія суддів вважає такі доводи необґрунтованими.
Так, приписи ч. 1 ст. 214 КПК України зобов`язують наведених в цій нормі осіб невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення внести відомості до ЄРДР.
В той же час кримінальним процесуальним законом не передбачено прийняття цими особами окремого процесуального рішення в разі відсутності підстав для внесення таких відомостей.
Тому саме слідчий суддя під час розгляду скарги на бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР перевіряє, чи були достатні підстави для внесення таких відомостей. Такий висновок колегії суддів ґрунтується також на положеннях ч. 2 ст. 307 КПК України, відповідно до якої ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги може бути, серед іншого, про зобов`язання вчинити дію, про відмову у задоволенні скарги.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді прийнята з додержанням вимог кримінального процесуального закону, висновки, викладені у ній відповідають фактичним обставинам справи, а тому її слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись ст.ст. 376 ч. 2, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 11 грудня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою (повідомленням) про кримінальне правопорушення від 05 вересня 2020 року вих. № 38, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3