Справа № 755/4982/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" березня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000175 від 10 січня 2020 року, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, офіційно непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє:

-вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 13.12.2016 року за ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України на 4 роки позбавлення волі, звільнився умовно-достроково 29.10.2018 року, невідбута частина покарання 9 місяців 9 днів,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.296, ст. 128 КК України,

за участю:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

захисника ОСОБА_11 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

08.01.2020 року приблизно о 19 годині 10 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи біля кафе за адресою: АДРЕСА_2 , та, проходячи повз невідомих йому раніше ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , зачепив останню плечем та почав ображати її, використовуючи нецензурну лайку. Не маючи наміру розмовляти з ОСОБА_5 та з метою уникнення спілкування з останнім, ОСОБА_10 відвернулась та стала боком до ОСОБА_5 . Не зважаючи на це, останній, користуючись незначним приводом для конфлікту, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, вперто не бажав припиняти свої дії та наніс ОСОБА_10 рукою один удар в обличчя, від якого остання впала.

В цей час, ОСОБА_9 , маючи на меті припинити хуліганські дії ОСОБА_5 , почав заступатися за ОСОБА_10 . Однак, ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний умисел та діючи з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок і виражаючи явну неповагу до суспільства, з особливою зухвалістю, ігноруючи існуючі в суспільстві елементарні правила поведінки в частині забезпечення спокійних умов побуту і відпочинку людей, усвідомлюючи свої злочинні дії, наніс удар в обличчя ОСОБА_9 , від якого останній впав.

Після цього, ОСОБА_5 , не бажаючи припиняти свої хуліганські дії, наніс ще один удар в обличчя ОСОБА_9 , від якого останній знову впав, ударившись при цьому головою об асфальтне покриття дороги.

Внаслідок вчинення вказаних дій, ОСОБА_12 згідно довідки, виданої Міською клінічною лікарнею швидкої медичної допомоги № 307 від 11.01.2020 року отримала тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин обличчя ліворуч.

Крім того, внаслідок вчинення вказаних дій, згідно з висновком експерта № 042-365-2020 від 20.02.2020 року ОСОБА_9 отримав наступні тілесні ушкодження:

- закрита черепно-мозкова травма у вигляді забою головного мозку тяжкого ступеня з формуванням внутрішньомозкової гематоми в правій скроневій (у вигляді 15 мл рідкої крові та 60 мл згортків), обох лобних частках, травматичного субарахноїдального крововиливу в передніх відділах міжпівкульної щілини (зі зміщення серединних структур вліво, деформацією та стисненням передніх рогів шлуночків мозку,) перелому правої носової кістки, гематоми м`яких тканин чола.

Локалізація, морфологія вищевказаних ушкоджень, враховуючи обставини справи та часові дані, свідчать про те, що спричинені вони двократною травмуючою дією тупого(их) предмета(ів), могли утворитись в термін, вказаний в постанові, тобто 08.01.2020 року.

Закрита черепно-мозкова травма за ступенем тяжкості відноситься до тяжкого тілесного ушкодження (за критерієм небезпеки для життя), згідно з пунктом 2.1.3. в), г), о) «Правил».

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав частково та показав, що 08.01.2020 року близько 19 години він перебував в приміщенні кафе по вулиці Алма-Атинській у м. Києві, в той час, як він виходив з приміщення кафе, то випадково штовхнув плечем потерпілого, від чого останній почав лаятися на нього, тому він відштовхнув потерпілого та пішов у своїх стравах, наміру завдавати йому тілесних ушкоджень він не мав. Крім того, зазначив, що лише одного разу штовхнув потерпілого, від чого той впав, більше йому тілесних ушкоджень не наносив, будь-якого конфлікту із будь-якими іншими особами він не мав, зокрема, і у приміщенні кафе. Також заперечив перебування у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини, вчинення кримінального правопорушення; 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання. Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачених ст. 91 КПК України покладається на прокурора.

Суд же відповідно до ст. 26 КПК України у кримінальному провадженні вирішує питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень, а ч. 1 ст. 337 КПК України передбачає, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею.

Тобто обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, покладається на сторону обвинувачення безпосередньо у судовому засіданні.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 суду показав, що 08.01.2020 року ввечері після роботи він зустрічав дружину, чекавши її біля кафе, що розташоване в м. Києві, вул. Алма-Атинська, в той час, як вони з дружиною зустрілися біля входу в приміщення кафе, із нього вийшов раніше невідомий їм чоловік, як зараз йому відомо, обвинувачений, який мав явні ознаки алкогольного сп`яніння, підійшов до його дружини та попросив у неї сигарету, проте вона відмовила, раптово невідомий чоловік вдарив її (дружину) рукою в обличчя. Потім потерпілий намагався зупинити дії чоловіка і заступитися за дружину, проте також отримав удар, один із яких в живіт, а потім у обличчя, після чого майже одразу втратив свідомість. Крім того, потерпілий зазначив, що під час конфлікту, обвинувачений голосно нецензурно висловлювався на адресу його дружини.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_10 суду показала, що 08.01.2020 року ввечері вона після роботи зустрілася із чоловіком, який чекав її біля кафе, що розташоване в АДРЕСА_3 , в той час, як вони зустрілися біля входу в приміщення кафе, із нього вийшов раніше невідомий їм чоловік, це був обвинувачений ОСОБА_5 , він мав ознаки алкогольного сп`яніння, він підійшов до неї та попросив сигарету, на що вона відмовила у грубій формі, раптово цей чоловік ( вказала на обвинуваченого) вдарив її рукою в обличчя, від чого вона впала, та в той час, як отямилася її чоловік теж лежав на землі, а з його вуха текла кров. Потім приїхали працівники швидкої медичної допомоги та надали чоловіку першу медичну допомогу, проте від госпіталізації він відмовився. Наступного ранку її чоловіку стало дуже погано, у зв`язку з чим вона одразу викликала швидку медичну допомогу, в результаті чого її чоловік був прооперований, лікарі їй повідомили, що у чоловіка була виявлена черепно-мозкова травма.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 суду показав, що подія відбулася за адресою: м. Київ вул. Алма-Атинська (неподалік хостелу, в якому він на той час мешкав). Того дня у вечірній час він знаходився в приміщенні кафе та пив каву, безпосередньо конфлікт, що стався на виході з приміщення, він не бачив, лише після конфлікту він вийшов на вулиці та побачив, що потерпілий ОСОБА_14 лежав на землі, а з його вуха текла кров, навколо нього зібралася група людей. Потім потерпілому викликали швидку медичну допомогу.

Також в судовому засіданні були дослідженні наступні докази.

Так, з протоколу огляду місяця події від 09.01.2020 року та ілюстративної таблиці до нього вбачається, що об`єктом огляду являється відкрита ділянка місцевості, розміром приблизно 3х5м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Прохід до хостелу здійснюється через дерев`яні двері, праворуч від яких знаходиться кафе. Позаду будинку АДРЕСА_2 знаходиться магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.02.2020 року та додатку до нього вбачається, що потерпілий ОСОБА_9 , серед пред`явлених йому для впізнання фотознімків, впізнав чоловіка, який зображений на фото №2, як особу, яка вчинила хуліганські дії, а також нанесла йому та його дружині ОСОБА_15 тілесні ушкодження, перебуваючи біля кафетерію за адресою: АДРЕСА_2 , близько 19 години 08.01.2020 року. Потерпілий впізнав особу за характерною родимкою на обличчі, за рисами обличчя, що добре запам`ятовуються, також за шапкою. Згідно додатку до протоколу, на фото № 2 зображений ОСОБА_5 .

Також з протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.01.2020 року та додатку до нього вбачається, що свідок ОСОБА_16 , серед пред`явлених йому для впізнання фотознімків, впізнав чоловіка, який зображений на фото №1, як особу, яку він бачив 08.01.2020 року приблизно о 19 годині 00 хвилин за адресою: АДРЕСА_2 , біля кафе чинила протиправні дії. Свідок впізнав особу за характерними рисами обличчя: тонкі губи, великий ніс. Згідно додатку до протоколу, на фото № 1 зображений ОСОБА_5 .

З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.01.2020 року та додатку до нього вбачається, що свідок ОСОБА_13 , серед пред`явлених йому для впізнання фотознімків, впізнав чоловіка, який зображений на фото №3, як особу, яку він бачив біля кафе та який чинив протиправні дії. Свідок впізнав особу за характерними рисами обличчя: тонкі губи, великий ніс. Згідно додатку до протоколу, на фото № 3 зображений ОСОБА_5 .

Крім того, з протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.01.2020 року та додатку до нього вбачається, що потерпіла ОСОБА_10 , серед пред`явлених їй для впізнання фотознімків впізнала чоловіка, який зображений на фото №1, як особу, яка нанесла їй та її чоловіку тілесні ушкодження 08.01.2020 року приблизно о 19 годині 00 хвилин, біля кафе за адресою: АДРЕСА_2 . Потерпіла впізнала особу за характерними рисами обличчя: тонкі губи, великий ніс. Згідно додатку до протоколу, на фото № 1 зображений ОСОБА_5 .

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 10.01.2020 року та переглянутого в судовому засіданні відеозапису до нього, проведеного за адресою: АДРЕСА_2 , за участю свідка ОСОБА_16 вбачається, що свідок ОСОБА_16 під час слідчого експерименту розповів та показав обставини та місце події, свідком якої він став 08.01.2020 року, а саме зазначив, що 08.01.2020 року близько 19 години з кафе вийшла людина, яку відмовились обслуговувати, можливо вона перебувала в неадекватному стані, чоловік приблизно 35-40 років, кремезний, трохи вищий за нього (свідка), без головного убору, одягнений у шкіряну куртку, слов`янської зовнішності, він почав чіплятися до продавця, яка його вигнала. Свідок в цей час був в залі кафе, побачив це, вибіг на вулицю, чоловік почав йти ( свідок показав, у якому напрямі), там стояли сімейна пара - потерпілий та його дружина, яких свідок знає, їх звати ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , прізвище, як йому здавалося, ОСОБА_19 . Потім свідок зазначив, що цей чоловік, що вийшов з кафе, вдарив ОСОБА_20 , вона впала. Він (свідок) підбіг до неї, щоб підняти, поруч стояв ОСОБА_17 , який побачив це, почав скидати з себе куртку, свідок в цей момент тримав ОСОБА_20 , ОСОБА_17 почав розмовляти з цим чоловіком, після чого він вдарив і ОСОБА_17 , той впав. Свідок ОСОБА_21 зазначив, що також підняв ОСОБА_17 і повернувся подивитися, як почувається ОСОБА_22 , а в цей час чоловік знову вдарив кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_17 , після чого ОСОБА_17 впав та вдарився головою об землю, втратив свідомість, і у нього пішла кров з вуха. Він ( свідок) перелякався, а хлопець, що стояв поруч, побіг в кафе за водою, щоб допомогти потерпілому. Чоловік, що наносив ушкодження ОСОБА_17 та ОСОБА_15 , втік у бік вулиці Празької.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 10.01.2020 року та переглянутого в судовому засіданні відеозапису до нього, проведеного за адресою: АДРЕСА_2 , за участю свідка ОСОБА_13 вбачається, що свідок розповів та показав обставини та місце події, свідком якої він став 08.01.2020 року, а саме те, що зайшов до кафе 08.01.2020 року приблизно о 19 годині, на початку 20 години, щоб випити кави. У це ж кафе зайшов невідомий чоловік, на зріст близько 170-172 см, середньої статури, віком близько 40 років. Цей чоловік почав грубо розмовляти з продавцем ОСОБА_23 і вона попросила його вийти з кафе. Також свідок вказав, що став очевидцем того, що на виході з кафе цей невідомий йому раніше чоловік вдарив ОСОБА_20 , яка стояла біля свого чоловіка, ОСОБА_17 . Біля нього ( свідка ОСОБА_24 ) стояв його знайомий ОСОБА_25 , який побіг до ОСОБА_26 , оскільки після удару вона впала, а він (свідок) залишився стояти на місці та бачив, як ОСОБА_17 хотів заступитися за дружину, та цей чоловік вдарив ОСОБА_17 . Потім свідок бачив, як цей чоловік знову вдарив ОСОБА_17 кулаком, після чого він впав на землю і лежав без свідомості, а з вуха текла кров. Після того всі присутні намагалися привести ОСОБА_17 у свідомість.

Згідно довідок МКЛШМД № 307 від 11.01.2020 року та № 1860 від 18.02.2020 року вбачається, що ОСОБА_10 перебувала в прийомному відділенні 11.01.2020 року з діагнозом: забій м`яких тканин обличчя ліворуч.

Відповідно до картки виїзду швидкої медичної допомоги № 968-А від 09.01.2020 року вбачається, що ОСОБА_9 08.01.2020 року о 19 годині 30 хвилин самостійно скарг не висуває, реагує на оклик, вимовляє деякі слова. Зі слів дружини побили невідомі, вдарився головою об асфальт, не знає, чи втрачав свідомість, стан погіршився, не встає. При огляді ОСОБА_9 , у нього виявлено в ділянці тім`яно-потиличній зліва садно шкіри без ознак кровотечі, з вуха на ватці сліди крові.

Крім того, відповідно до ст. 23 КПК України сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення, з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом. Даний обов`язок закону стороною обвинувачення належним чином не був виконаний. Свідок ОСОБА_27 викликалася в судові засідання, призначені на 04 лютого 2020 року, 12 березня 2020 року, 08 квітня 2020 року, 25 травня 2020 року, 22 червня 2020 року та 12 серпня 2020 року, однак до суду на виклик не з`явилися, у зв`язку з чим до неї було застосовано увалами суду примусовий привід від 23 червня 2020 року, 08 серпня 2020 року, 16 вересня 2020 року, 22 вересня 2020 року, 28 вересня 2020 року, 09 листопада 2020 року, 10 грудня 2020 року та 25 січня 2021 року, який виконано не булу. Крім того, судом 25 січня 2021 року встановлено процесуальний строк для забезпечення явки свідка ОСОБА_27 в судове засідання на 14 годину 00 хвилини 26 лютого 2021 року. Судом було вжито всі можливі заходи для забезпечення явки в судове засідання вказаного свідка. З метою дотримання розумних строків розгляду, сторона обвинувачення відмовилась від її допиту.

Щодо допиту свідка ОСОБА_16 , то прокурор відмовився від його допиту у зв`язку зі смертю свідка.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, враховуючи, що суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, потерпілих, свідка, дослідивши матеріали кримінального провадження, прийшов до наступних висновків.

Так, в постанові Пленуму Верховного Суду України № 10 від 22.12.2006 року «Про судову практику у справах про хуліганство» зазначено, що суди мають відрізняти хуліганство від інших злочинів залежно від спрямованості умислу, мотивів, цілей винного та обставин учинення ним кримінально караних дій.

Дії, що супроводжувалися погрозами вбивством, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, вчинені винним щодо членів сім`ї, родичів, знайомих і викликані особистими неприязними стосунками, неправильними діями потерпілих тощо, слід кваліфікувати за статтями КК, що передбачають відповідальність за злочини проти особи. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише в тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

За ознакою особливої зухвалості хуліганством може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалось, наприклад, насильством із завданням потерпілій особі побоїв або заподіянням тілесних ушкоджень, знущанням над нею, знищенням чи пошкодженням майна, зривом масового заходу, тимчасовим припиненням нормальної діяльності установи, підприємства чи організації, руху громадського транспорту тощо, або таке, яке особа тривалий час уперто не припиняла.

Однак схожість цих діянь не завжди може бути підставою для визнання їх однорідними (рівнозначними).
Правильну кримінально-правову оцінку хуліганства та відмежування його від, зокрема, посягань проти життя і здоров`я людини, а звідси визначення однаковості чи неоднаковості застосування норми закону про кримінальну відповідальність, належить проводити за сукупністю ознак суспільно небезпечного діяння, які згідно із законом про кримінальну відповідальність охоплюються поняттям склад злочину і визначають діяння як злочинне та кримінально каране.
В основі відмежування хуліганства від злочинів проти здоров`я, крім інших ознак, перебувають об`єкт злочину, який значною мірою визначає правову природу (характер) кожного із цих діянь та їхню суспільну небезпечність, і така ознака суб`єктивної сторони злочину, як його мотив.
Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок та інші зазначені вище об`єкти захисту. Зміст та спрямованість цього діяння висновуються із характеру дій особи, яка їх вчиняє, а також із стосунків, які склалися між такою особою та потерпілим.
Отже, як вбачається з досліджених в судовому засіданні доказів, обвинувачений та потерпіла не були знайомі між собою до вказаної події, та в них не могло бути неприязних стосунків, які б стали передумовою нанесення обвинуваченим потерпілій тілесного ушкодження.
Таким чином, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_5 використав незначний привід для нанесення потерпілій тілесного ушкодження в громадському місці у присутності інших осіб, у поєднанні образливих висловлювань на адресу потерпілої у формі нецензурної лексики, що було позбавлено будь-якої необхідності, а отже свідчить про бажання ОСОБА_28 показати свою ніби вищість, винятковість, чи з розгнузданого самолюбства, пов`язаного з неповагою до особи, людської гідності, байдужим ставленням до законів і правил поведінки.
А отже, суд вважає, що дії ОСОБА_5 були поєднані з очевидним для нього грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю, а тому суд вважає, що ОСОБА_5 вчинив саме хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.
Крім того, ОСОБА_5 раніше двічі засуджувався за вчинення хуліганства згідно вироків Дніпровського районного суду м. Києва від 09.09.1996 року та Дарницького районного суду м. Києва від 30.08.1999 року, а отже є особою, раніше судимою за хуліганство.
Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_5 вчинив опір потерпілому ОСОБА_9 , який намагався припинити його хуліганські дії по відношенню до ОСОБА_10 , отже вчинив хуліганство, пов`язане з опором іншим громадянам, які припиняли хуліганські дії.
У той же час, суд вважає необхідним виключити з обсягу обвинувачення вчинення ОСОБА_5 хуліганських дій в приміщення кафе за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки вказані обставини не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду.
Таким чином, суд вважає правильною кваліфікацію дій ОСОБА_5 у вчиненні хуліганства, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене особою, раніше судимою за хуліганство, і пов`язано із опором іншим громадянам, які припиняли хуліганські дії, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.296 КК України,

Також суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, а саме вчинення необережного тяжкого тілесному ушкодженні, що підтверджується показаннями потерпілих, свідка та дослідженими в судовому засіданні доказами, що є логічними, послідовними і узгоджуються між собою, та, загалом, не заперечується ОСОБА_5 , який підтвердив, що саме його дії призвели до отримання потерпілим тяжких тілесних ушкоджень, між тим, він не бажав настання таких наслідків.

В той же час, суд критично ставиться до показань обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що він не завдавав ударів потерпілій ОСОБА_10 , не висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, а також не бив потерпілого ОСОБА_9 кулаками, а лише відштовхнув його один раз, оскільки вони суперечать іншим доказам у кримінальному провадженні, є нелогічними і непослідовними, зокрема, показанням потерпілих та свідків, а тому суд вважає показання обвинуваченого такими, що направленні ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинення більш тяжкого злочину та понесення за його вчинення покарання.

Крім того, доводи захисника про необхідність визнання недопустимими досліджені в судовому засіданні докази у зв`язку з допущеними порушеннями, суд вважає необґрунтованими, зважаючи на те, що суд погоджується з практикою Європейсього суду з прав людини про те, що при застосуванні процедурних правил, національні суди повинні уникати надмірного формалізму, у той же час порушення, про які зазначає захисник, не є істотними та не можуть свідчити про необхідність визнання доказів недопустимими.

Отже, дослідивши, оцінивши та перевіривши зібрані у кримінальному провадженні докази, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 296, ст. 128 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_5 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до нетяжких злочинів, особу обвинуваченого, який неодружений, офіційно не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, з 11.09.2010 року перебуває під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом з діагнозом: розлади психіки і поведінки внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності, раніше неодноразово судимий. Також суд враховує його вік та стан здоров`я.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, є рецидив злочину.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

З урахуванням ступеню тяжкості вчинених ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, суд вважає за доцільне призначити йому покарання у виді позбавлення волі. Підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України, суд не знаходить.

Крім того, суд вважає за необхідне застосувати положення ч. 1 ст. 70 КК України, призначивши покарання за кожний злочин окремо, визначивши остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

В порядку ст.100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 296, ст. 128 КК України, та призначити йому покарання:

за ч. 3 ст. 296 КК України у виді 5 /п`яти / років позбавлення волі;

за ст. 128 КК України у виді 2 /двох/ років позбавлення волі.

Відповідно до ст.70 КК України призначити ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 5 /п`яти / років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_5 , у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили, залишити без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з 14.01.2020 року.

Зарахувати ОСОБА_5 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, а саме: з 14.01.2020 року по 30.03.2021 року.

Речові докази у справі, а саме: CD-R диски, на яких містяться відеозаписи слідчих експерементів за участі свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_13 , залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 1 796 гривень 90 коп. за проведення судово- медичної експертизи № 042-365-2020 від 14.02.2020 року 20.02.2020 року; 378 гривень 00 коп. за проведення судово-медичної експертизи № 042-455-2020 від 26.02.2020 року 27.02.2020 року.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасникам кримінального провадження роз`яснюється право ознайомитись із журналом судового засідання.

Суддя: