Номер провадження: 11-сс/813/704/21
Номер справи місцевого суду: 947/5135/21 1-кс/947/4328/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.06.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя: ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретарки судового засідання: ОСОБА_5 ,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 06.04.2021 року про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської області, м.Котовськ (Подільськ), українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, працюючого адміністратором в шиносервісі, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, ч.4 ст.190, ч.4 ст.358 КК України, у кримінальному провадженні № 0000182, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.02.2021 року
установив
Зміст оскарженого судового рішення та обставини, встановлені судом першої інстанції.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 06.04.2021 року було задоволено клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_9 та продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком до 04.06.2021 року із залишенням без змін розміру застави у розмірі три тисячі двісті дев`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 7 284 430 гривень, відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, ч.4 ст.190, ч.4 ст.358 КК України, у кримінальному провадженні № 0000182, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.02.2021 року.

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що ризики, передбачені п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, визначені ухвалою слідчого судді про обрання відносно підозрюваного даного запобіжного заходу не зникли та продовжують існувати, а також доведена неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищевказаним ризикам.

Залишаючи без змін визначений при обранні запобіжного заходу розміру застави, слідчий суддя, враховуючи майновий та сімейний стан підозрюваного, обставини вчинення кримінального правопорушення, суспільно-небезпечні наслідки ймовірного вчинення такого кримінального правопорушення та тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у випадку визнання його винуватим у його вчиненні, беручи до уваги, встановлені в судовому засіданні ризики, передбачені п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, виходив з того, що обраний розмір застави здатний стримувати можливу протиправну поведінку підозрюваного, під загрозою звернення застави в дохід держави, та забезпечити виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків, у випадку її внесення, а тому такий розмір застави зміні не підлягає.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, що їх подали.
В своїй апеляційній скарзі, захисник підозрюваного вважає ухвалу слідчого судді необґрунтованою з наступних підстав:

- прокурором не надано жодного доказу про те, що заявлені ним ризики продовжують існувати та не відображено щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою;

- слідчим суддею не прийнято до уваги, що підозрюваний ОСОБА_6 раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, та відповідно до наданих адвокатом документів має захворювання, що потребує лікування.

На підставі викладеного, захисник підозрюваного в апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

Прокурор, підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник - адвокат ОСОБА_7 , у судове засідання апеляційного суду не з`явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідно до ч.4 ст.405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Згідно ч.1 ст.406 КПК України суд апеляційної інстанції має право ухвалити судове рішення за результатами письмового провадження, якщо всі учасники судового провадження заявили клопотання про здійснення провадження за їх відсутності

Враховуючи належне сторін про день та час розгляду справи та надходження клопотань сторін про здійснення провадження за їх відсутності, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, апеляційний суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін в порядку письмового провадження.

Позиції учасників судового розгляду.
Заслухавши: доповідь судді-доповідача; пояснення підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 , які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Згідно частини 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно п.2 ч.1 ст.372 КПК України в мотивувальній частині ухвали зазначається: суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається; встановлених судом обставин із посиланням на докази, а також мотивів неврахування окремих доказів; мотивів, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

У відповідності до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3, 4 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Частина 5 статті 199 КПК України передбачає, що слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, суд при постановленні ухвали в повній мірі дотримався та врахував зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону.

Із матеріалів провадження вбачається, що 12.02.2021 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, ч.4 ст.190 КК України, що кваліфікується, як незакінчений замах на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), за попередньою змовою групою осіб, вчинене повторно, в особливо великих розмірах, та за ч.4 ст.358 КК України, що кваліфікується як використання завідомо підробленого документа (а.п.54-59), санкція ч.4 ст.190 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 12.02.2021 року підозрюваному ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 11.04.2021 року з визначенням застави у розмірі три тисячі двісті дев`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 7 284 430 гривень (а.п.65-66).

При розгляді зазначеного кримінального провадження, відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до ст.5 Конвенції, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом: п.с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення, або обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Не погоджуючись із доводами захисника про те, що стороною обвинувачення не було доведено наявності ризиків, які були б підставою для продовження застосування найбільш суворого запобіжного заходу, апеляційний суд наголошує на таких обставинах.

Як вже зазначалось, ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 12.02.2021 року підозрюваному ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та при вирішенні питання міри запобіжного заходу, слідчим суддею було встановлено існування ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Як вбачається з обґрунтованих висновків, викладених в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали, слідчий суддя встановив, що наведені стороною обвинувачення обставини даного кримінального провадження виправдовують продовження існування означених ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, які були встановлені слідчим суддею під час обрання запобіжного заходу.

Так, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, ч.4 ст.190, ч.4 ст. 358 КК України, одне з яких є особливо тяжким, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, беручи до уваги суспільно-небезпечний характер такого кримінального правопорушення, те що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, які ймовірно вчинене за попередньою змовою групою осіб, вчинене в особливо великих розмірах, слідчий суддя обґрунтовано вважав, що продовжує існувати ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризик можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

Також апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді що ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні продовжує існувати, оскільки є достатні підстави вважати, що підозрюваний може на них впливати, з метою схилити їх не давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування та/або змінити свої показання у подальшому в суді, для уникнення або мінімізації можливої кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжких злочинів, адже жоден зі потерпілого та свідків безпосередньо судом допитаний не був, а показання, що надавалися на досудовому розслідуванні, не можуть лягти в обґрунтуванні судових рішень, зважаючи на положення ч. 4 ст. 95 КПК України.
Крім того, враховуючи специфіку кримінальних правопорушень, які інкримінується підозрюваному, їх корисливий характер, слідчий суддя дійшов вірного висновку, що продовжує існувати ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризик вчинення ОСОБА_6 іншого кримінального правопорушення.

Апеляційний суд враховує те, що згідно матеріалів клопотання, у кримінальному провадженні призначено низку експертиз, які на даний час виконуються, що свідчить про обґрунтованість неможливості закінчити досудове розслідування у строк, передбачений п.4 ч.3 ст.219 КПК України.

Таким чином, викладене свідчить про наявність обставин, передбачених ч.3 ст.199 КПК України, що в свою чергу свідчить про наявність правових підстав для продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 .

Доводи апеляційної скарги захисника, що слідчим суддею не відображено щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів, спростовуються з містом оскаржуваної ухвали у мотивувальній частині якої слідчий суддя обґрунтовано зазначив, що підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_6 в судовому засіданні встановлено не було, зокрема, застосування запобіжного заходу у вигляді застави, домашнього арешту та особистого зобов`язання, з огляду на м`якість, а також встановлені в судовому засіданні ризики, не забезпечать належне виконання підозрюваним обов`язків.

З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15 ч.4 ст.190, ч.4 ст.358 КК України, а також наявних в рамках даного кримінального провадження ризиків, слідчий суддя дійшов вірного висновку, що забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного можливо шляхом застосування відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак не встановлено підстав для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу.

При цьому, слідчий суддя обґрунтовано вважав, що міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для підозрюваного ОСОБА_6 не буде безальтернативною, оскільки передбачатиме можливість внесення останнім відповідного розміру застави.

Апеляційний суд відхиляє доводи сторони захисту стосовно того, що слідчим суддею не враховано особу підозрюваного те, що він раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, позитивно характеризується за місцем роботи, оскільки зазначені доводи, з урахуванням усіх в сукупності даних про особу обвинуваченого, обставини вчинення інкримінованих підозрюваному злочинів не зменшують вищенаведені ризики, не можуть беззаперечно свідчити про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Також апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги стосовно того, що підозрюваний потребує лікування та догляду у зв`язку з хворобою, оскільки з доданих стороною захисту медичних висновків не вбачається про неможливість перебування підозрюваного в умовах слідчого ізолятору та отримання в цих умовах необхідного лікування.

Обґрунтовуючи залишення без змін розміру застави, визначеного ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 12.02.2021 року, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що враховуючи майновий та сімейний стан підозрюваного, обставини вчинення кримінального правопорушення, суспільно-небезпечні наслідки ймовірного вчинення такого кримінального правопорушення та тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у випадку визнання його винуватим у його вчиненні, беручи до уваги, встановлені в судовому засіданні ризики, обраний розмір застави здатний стримувати можливу протиправну поведінку підозрюваного, під загрозою звернення застави в дохід держави, та забезпечити виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків, у випадку її внесення, а тому такий розмір застави зміні не підлягає.

Апеляційний суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Таким чином, аналізуючи всі викладені вище обставини у їх сукупності, враховуючи обставини вчинення кримінальних правопорушень, тяжкість можливого призначеного покарання, наявність обґрунтованої підозри та ризиків можливого переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні та вчинення іншого кримінального правопорушення, на переконання апеляційного суду, прокурором доведено те, що обрання підозрюваному ОСОБА_6 іншого більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти доведеним ризикам, а слідчий суддя вірно оцінив та відобразив ці факти в своїй ухвалі.

Відповідно до ч.3 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

За таких обставин, оскільки слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що клопотання сторони обвинувачення про продовження підозрюваному ОСОБА_6 строку тримання під вартою підлягає задоволенню, так як є пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого залишилися з огляду на серйозний характер загрози для суспільного порядку протиправних діянь, їх тяжкості з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, та може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала слідчого судді без змін.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 194, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 06.04.2021 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, ч.4 ст.190, ч.4 ст.358 КПК України, у кримінальному провадженні №0000182 від 05.02.2021 року, до 11.06.2021 року залишити без змін
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4