Єдиний унікальний номер: 379/373/21
Провадження № 1-кп/379/70/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2021 рокум.Тараща

Таращанський районний суд Київської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 кримінальне провадження №0000656, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.04.2021, за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лук`янівка Таращанського району Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, з базовою загальною середньою освітою, невійськовозобов`язаного, раніше судимого:

- 29.12.2014 вироком Таращанського районного суду Київської області за ч.2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді позбавлення волі терміном на 5 років, на підставі ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки;

- 07.12.2015 вироком Таращанського районного суду Київської області за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі терміном на 5 років 1 місяць;

у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
09.04.2021 приблизно о 22 год. 00 хв., більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , перебували в кімнаті будинку за місцем проживання останнього, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , де відпочивали. В цей час ОСОБА_4 перебуваючи в будинку, помітив на підлозі в кухні, саморобну ємкість об`ємом 40 літрів, виготовлену з листів міді та латуні (мідь - 8 кг, латунь - 4 кг), що належить ОСОБА_6 . Після цього у ОСОБА_4 виник умисел здійснити крадіжку вказаної ємкості. Цього ж дня, приблизно о 22 год. 30 хв., реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме саморобної ємкості об`ємом 40 літрів, виготовленої з листів міді та латуні, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, користуючись тим, що власник знаходився у своєму будинку в іншій кімнаті, а будь-які інші особи, які б могли завадити вчиненню правопорушення були відсутні, керуючись корисливим мотивом, підійшов до вказаної ємкості та здійснив його таємне викрадення. В подальшому ОСОБА_9 з саморобною ємкістю об`ємом 40 літрів, виготовленою з листів міді та латуні ОСОБА_6 , покинув місце проживання останнього та розпорядився ним на власний розсуд.

Відповідно до висновку експерта від 21.04.2021, складеного за результатами проведення судової товарознавчої експертизи, ринкова вартість одного кілограма міді, станом на 09.04.2021, становить 185 (сто вісімдесят п`ять) гривень 00 копійок, одного кілограма латуні, станом на 09.04.2021, становить 133 (сто тридцять три) гривні 00 копійок.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_9 завдав ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 2012 (дві тисячі дванадцять) гривень 00 копійок.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні злочину визнав повністю, погодився з усіма фактичними обставинами справи та суду показав, що 09.04.2021 приблизно о 22 год. 00 хв., він, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , перебували в кімнаті будинку за місцем проживання останнього, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , де відпочивали. В цей момент, перебуваючи в будинку, помітив на підлозі в кухні, саморобну ємкість об`ємом 40 літрів, виготовлену з листів міді та латуні, що належить ОСОБА_6 , і вирішив її викрасти. Цього ж дня, приблизно о 22 год. 30 хв., пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до вказаної ємкості, взяв її, виніс із будинку так, щоб ніхто не бачив, і заховав у кущі. Пізніше забрав ємність та здав її на металобрухт за 1750 грн. Кошти витратив на продукти харчування. Щиро каявся у скоєному, стверджував, що розуміє неправильність власних дій, просив вибачення у потерпілого, обіцяв до кінця місяця відшкодувати йому завдані збитки.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, відповідно до частини третьої статті 349 КПК України суд вважав за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки про таке не заперечують всі учасники судового провадження, які пояснили, що правильно розуміють зміст цих обставин, така їх позиція є добровільною, вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Також відповідно до п. 6 розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету Міністрів Ради Європи «Стосовно спрощення кримінального правосуддя» рекомендується, що оскільки при процедурі «заява підсудного про визнання вини» від обвинуваченого вимагається явка до суду на ранній стадії провадження, щоб заявити в суді публічно чи приймає він чи спростовує обвинувачення проти себе, то суд в таких випадках має вирішувати, обійтися без всього процесу розслідування або його частини чи негайно перейти до розгляду особи правопорушника, ухвалення вироку та, по можливості, вирішення питання щодо компенсації.

Відтак, за погодженням з усіма учасниками судового провадження, суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу.

Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України кримінально процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

З огляду на наведене та у світлі формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним поза розумним сумнівом, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Суд розглянув обвинувальний акт в межах пред`явленого обвинувачення відповідно до ст. 337 КПК України. Підстав для виходу за межі висунутого обвинувачення чи його зміни суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Також при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином; ставлення обвинуваченого до скоєного, що полягає у визнанні винуватості; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що за матеріалами кримінального провадження він не працевлаштований; неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності; на обліку у службі зайнятості як такий, що шукає роботу або отримує допомогу, не перебуває; на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває; має місце реєстрації, за місцем реєстрації та проживання характеризується посередньо; не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має.

За сукупності вищенаведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, а саме у виді позбавлення волі зі звільненням його від відбування покарання з випробуванням.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_4 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності відсутні.

Кримінальним правопорушенням ОСОБА_6 завдана майнова шкода в розмірі на загальну суму 2012 (дві тисячі дванадцять) гривень 00 копійок, яка ОСОБА_4 не відшкодована.

Потерпілим ОСОБА_6 у кримінальному провадженні цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати на залучення експерта відсутні.

Речові докази по справі відсутні.

В ході досудового розслідування відносно ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання строком до 27.06.2021. Враховуючи відсутність відповідних клопотань прокурора, поведінку ОСОБА_4 при проведенні досудового розслідування та судового розгляду, підстав для застосування щодо нього запобіжного заходу не вбачається.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 65-67, 75, 76, ч. 2 ст. 185 КК України, ст.ст. 366-368, 371, ч. 2, 3 ст. 373, 374, 376 КПК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_7 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого частиною 2 статті 185 КК України, та призначити йому покарання за ч.2 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1, п.п. 2, 3 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Запобіжний захід ОСОБА_4 не застосовувати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з обмеженнями, передбаченими ч. 2 ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Таращанський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після проголошення.

Вирок проголошено 30 червня 2021 року о 16 годині 30 хвилин негайно після виходу суду із нарадчої кімнати.

Головуючий суддя Таращанського районного суду Київської області ОСОБА_1