Справа №639/5656/21
Провадження №1-кп/639/467/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 серпня 2021 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №639/5656/21 (в ЄРДР №0000395 від 10.07.2021 року) за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, українки, громадянки України, маючої на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , офіційно не працюючої, з середньою освітою, не маючої судимості, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_6 ,
обвинувачена ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 05.12.2020 приблизно з 15 години знаходилась в квартирі свого знайомого ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_3 , де вони разом вживали спиртні напої.

Приблизно о 22 годині 30 хвилин, реалізуючи свій раптово виниклий протиправний умисел, направлений на таємне викрадення належного ОСОБА_7 планшету «HUAWEI» Media Pad, який знаходився на полиці над столом, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, адже ОСОБА_7 заснув у вітальній кімнаті, ОСОБА_3 з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, таємно викрала вищезазначений планшет «HUAWEI» Media Pad вартістю 3470 грн., та, звернувши його на свою користь, з місця скоєння кримінального правопорушення зникла, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд.

Відповідальність за вчинення зазначеного кримінального правопорушення, скоєного ОСОБА_3 , передбачена ч. 1 ст. 185 КК України.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою провину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні визнала повністю та пояснила, що скоїла його при вищезазначених обставинах, вона не оспорювала фактичні обставини кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті. Зокрема, ОСОБА_3 показала, що 05.12.2020р. вдень прийшла в гості до свого знайомого ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_3 , де вони разом вживали спиртні напої. У вечорі цього ж дня, коли ОСОБА_7 заснув, вона побачила на полиці планшет, взяла його та покинула вищезазначену квартиру. В подальшому планшет здала в ломбард.

ОСОБА_3 висловила жаль щодо скоєного та піддала свої дії критичній оцінці.
Обвинувачена вважала недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які нею не оспорюються. Цю позицію також висловив і прокурор.

Потерпілий ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився, в поданій до суду заяві просив розглядати кримінальне провадження без його участі, у призначені покарання ОСОБА_3 покладався на розсуд суду.
Беручи до уваги повне визнання обвинуваченою ОСОБА_3 своєї вини, а також, що вона не оспорює фактичні обставини скоєного нею кримінального правопорушення, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченою змісту цих обставин, добровільності та істинності позиції обвинуваченої, суд розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченої, дослідженням доказів, що характеризують особу ОСОБА_3 , а також матеріалів кримінального провадження щодо наявних процесуальних витрат.

Аналізуючи обставини, що визнаються обвинуваченою ОСОБА_3 , суд дійшов висновку, що її вина в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України), є доведеною. Дії обвинуваченої ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 1 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Перевіркою даних про особу обвинуваченої ОСОБА_3 встановлено, що вона на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; має на утриманні двох неповнолітніх дітей; має постійне місце проживання та реєстрації; офіційно не працює, в силу ст. 89 КК України не має судимості.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття обвинуваченої.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , передбаченою п. 13 ч. 1 ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд виходить із положень ст. ст. 50, 65 КК України,а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самою обвинуваченою, так і іншими особами, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком; відношення обвинуваченої до скоєного; кількість епізодів кримінально протиправної діяльності один; особу винної; обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до частини другої статті 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Таким чином, у частині другій статті 65 КК встановлено презумпцію призначення більш м`якого покарання, якщо не доведено, що воно не є достатнім для досягнення мети покарання. Обов`язок доведення того, що менш суворий вид покарання або порядок його відбування є недостатнім, покладається на сторону обвинувачення.
Відповідний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 17.04.2018р. (справа № 298/95/16)

Водночас, матеріали кримінального провадження не містять даних про можливість виконання обвинуваченою покарання у виді штрафу в розмірі від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , адже ОСОБА_3 офіційно не працює та не має постійного джерела доходу.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що досягнення цілей покарання ОСОБА_3 в цілому на теперішній час можливе шляхом призначення їй покарання у виді громадських робіт в межах санкцій ч. 1 ст. 185 КК України, яке буде необхідним і достатнім.
Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченої ОСОБА_3 згідно ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 124, 349, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді 120 (ста двадцяти) годин громадських робіт.

Процесуальні витрати в розмірі 514,86 грн. (п`ятсот чотирнадцять грн. 86 коп.) на залучення експерта стягнути з ОСОБА_3 на користь судового експерта ОСОБА_8 (т. 2 а.с. 31)
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченій та не пізніше наступного дня направити потерпілому.

Роз`яснити обвинуваченій право подати клопотання про помилування, право ознаитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1