Справа № 163/2712/20
Провадження № 1-кп/163/32/21
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2021 року Любомльський районний суд Волинської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області кримінальне провадження № 0000266 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Бірки Ковельського (колишнього Любомльського) району Волинської області, що проживає по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, середньої освіти, одруженого, пенсіонера, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 близько 22:30 години 22 травня 2020 року по вулиці Новій 11 в селі Бірки Ковельського (колишнього Любомльського) району Волинської області під час словесного конфлікту на ґрунті особистих неприязних відносин з ОСОБА_4 , що виникли із-за пошкодження паркану, умисно наніс їй один удар дерев`яною палицею в обличчя, чим заподіяв фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину за інкримінованим обвинуваченням визнав частково. Показав, що в цей день перебував вдома. Дружина повідомила, що невідома особа пошкоджує паркан. Надворі було темно, але помітив особу, яка перебувала в стані сп`яніння. Дружина викликала працівників поліції. Помітив, що паркан був пошкоджений: відірвано декілька штахет. Взяв молотка та прибив їх до паркану. Помітив потерпілу ОСОБА_4 , яка звинуватила його у пошкодженні її паркану. Розпочалась суперечка, під час якої ОСОБА_4 намагалась нанести удар молотком і плюнула йому у обличчя, у відповідь надав один ляпас рукою по обличчі потерпілої, про що жаліє. Палиці при собі не мав. Конфліктують із ОСОБА_4 біля 4 років. Зазначив, що коли прибивав штахети із-за ударів молотком міг пошкодитись паркан потерпілої, який приєднаний до його паркану. Суперечка тривала біля 10 хвилин.

В сукупності з такими показаннями ОСОБА_5 , його винуватість у вчиненні інкримінованого правопорушення доведена і іншими доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні показала, що 22 травня 2020 року поверталася із сином додому і біля будинку почула стукіт по паркану та нецензурні вислови ОСОБА_5 в її адресу, на що зробила останньому зауваження. Дитину завела до будинку. Підійшла до ОСОБА_5 і запитала, навіщо він пошкодив паркан. Обвинувачений вийшов з палицею, розпочав її ображати. Відбувся конфлікт, під час якого плюнула обвинуваченому в обличчя, на що ОСОБА_5 наніс удар дерев`яною палицею. В подальшому пішла додому і викликала працівників поліції. Зазначила, що в ході спілкування з ОСОБА_5 молотка при собі не мала. Через декілька днів стан здоров`я погіршився, через що зверталась у лікарню.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показала, що її донька ОСОБА_4 пішла з внуком забрати газети. Через декілька хвилин повернулась, помітила на її обличчі тілесні ушкодження.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показав, що 22 травня 2020 року перебував у друзів в селі Бірки Любомльського району, розпивав спиртне. Оскільки погано себе почував, присів біля паркану. Помітив діда, який штурхав у нього палицею. Коли проходив повз домогосподарства, чув крики щодо пошкодження паркану.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показала, що перебувала на території свого домогосподарства. Почула гавкіт собаки і помітила невідому особу, яка пошкоджує паркан. Повідомила про це чоловікові. Спільно з ОСОБА_5 підійшли до паркану, де було відірвано три штахети. Викликала працівників поліції. Чула, як ОСОБА_4 звинувачувала її чоловіка у пошкодженні паркану і ображала нецензурною лайкою. В подальшому помітили невідому особу в стані сп`яніння, яка перебувала біля їх домогосподарства.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показала, що біля 22:30 години її мама ОСОБА_9 помітила невідому особу. Батько ОСОБА_5 молотком прибив відірвані штахети. Чула, як ОСОБА_4 виражалась в адресу її батьків нецензурною лайкою та звинувачувала у пошкодженні її паркану. Під час конфлікту ОСОБА_4 намагалась нанести батькові ОСОБА_5 удар молотком, плюнула у лице, ОСОБА_5 в цей час наніс їй ляпас по обличчі. В подальшому помітили невідому особу в стані сп`яніння і викликали працівників поліції.

Протоколом прийняття заяви від 22 травня 2020 року доводиться факт надходження заяви ОСОБА_4 про заподіяння їй тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Згідно з повідомленням чергового лікаря № 63 від 23 травня 2020 року ОСОБА_4 була доставлена в КНП "Любомльське ТМО" із забійною раною губи.

Висновком судово-медичного експерта № 56 стверджено, що удари, які не залишили після себе ніяких об`єктивних слідів, а лише викликали фізичний біль можуть бути розцінені як побої без встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень.

Таким чином, дослідження доказів по справі приводить суд до висновку, що винуватість ОСОБА_5 в умисному завданні ОСОБА_4 одного удару дерев`яною палицею в обличчя, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень, повністю доведена, а надана органом досудового розслідування кваліфікація його дій за ч.1 ст.126 КК України є правильною.

Обираючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер і тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який позитивно характеризується по місцю проживання, обставини, що пом`якшують покарання.

До пом`якшуючих обставин суд відносить те, що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності, активно сприяв розкриттю правопорушення.

Суд не вважає зазначені в обвинувальному акті словесне каяття обвинуваченого щирим, оскільки вину у вчинено обвинувачений фактично не визнав і з часу досліджуваної події заходів для примирення з потерпілою не вжив.

Обтяжуючі покарання обставини обвинуваченому не інкримінувались.

Суд також бере до уваги, що обвинувачений не працевлаштований та досяг пенсійного віку, через що виправні чи громадські роботи йому призначені бути не можуть.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому слід призначити в межах закону, за яким він притягується до кримінальної відповідальності, у вигляді штрафу.

Згідно зі ст.1167 ЦК України частковому задоволенню підлягає цивільний позов потерпілої про відшкодування моральної шкоди. Сам факт заподіяння фізичного болю, порушення усталеного способу життя потягнув моральні переживання потерпілої. Однак з огляду на принципи співрозмірності і справедливості та з врахуванням обставини справи суд вважає, що заявлений розмір моральної шкоди є завищеним і підлягає зменшенню.

Позовні вимоги потерпілої про відшкодування вартості лікування задоволенню не підлягають, оскільки не випливають із інкримінованого ОСОБА_5 обвинувачення.

З цього приводу в судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_11 роз`яснив, що на момент обстеження ним потерпілої жодних тілесних ушкоджень у неї він не виявив, що не виключає нанесення потерпілій побоїв.

Лікар-стоматолог ОСОБА_12 в судовому засіданні показав, що категорично стверджувати про заподіяння удару як причину виявленого ним періодонтиту він не може, а діагноз він зробив на підставі власного обстеження потерпілої і рентгенограми передніх зубів.

Отже, прямий причинний зв`язок між виявленим лікарем-стоматологом у потерпілої періодонтитом та нанесенням побоїв на встановлений і не доведений.

Речові докази та судові витрати по справі відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовано, клопотання про застосування такого заходу не заявлено.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, і за цим законом призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди від кримінального правопорушення задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_5 в користь ОСОБА_4 500 (п`ятсот) гривень моральної шкоди від кримінального правопорушення.

У задоволення решти позовних вимог в частині стягнення моральної та в частині відшкодування матеріальної шкоди відмовити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів із дня його проголошення через Любомльський районний суд.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий : суддя ОСОБА_1