Справа № 169/93/21
Провадження № 1-кп/169/60/21
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2021 року смт Турійськ

Турійський районний суд Волинської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Тоговище Турійського району Волинської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, має повну загальну середню освіту, неодружений, є громадянином України, судимості не має,

у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 369 Кримінального кодексу України, та угоду про визнання винуватості, укладену між начальником Турійського відділу Володимир-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з наказом начальника Головного управління Національної поліції у Волинській області № 977 від 4 січня 2021 року поліцейський сектору реагування патрульної поліції (далі СРПП) сектору поліцейської діяльності № 1 (смт Турійськ) Ковельського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області (далі Ковельського РУП ГУНП у Волинській області) ОСОБА_6 , згідно з наказом начальника Головного управління Національної поліції у Волинській області № 10 о/с від 11 січня 2021 року поліцейський офіцер громади сектору взаємодії з громадами відділу превенції Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 наділені повноваженнями, визначеними статтею 23 Закону України «Про Національну поліцію», серед яких регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками і за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі, та відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» є працівниками правоохоронного органу.

Поліцейський СРПП сектору поліцейської діяльності № 1 (смт Турійськ) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 та поліцейський офіцер громади сектору взаємодії з громадами відділу превенції Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 відповідно до розробленого плану відпрацювання заступили на чергування по патрулюванню Турійської об`єднаної територіальної громади з 18 години 00 хвилин 22 січня 2021 року до 2 години 00 хвилин 23 січня 2021 року на службовому автомобілі марки «Renault», номерний знак НОМЕР_1 .

Близько 23 години 22 січня 2021 року вказані поліцейські, рухаючись на службовому автомобілі по автодорозі сполученням Луків-Рожище між селами Сомин та Перевали, помітили автомобіль марки «Москвич», номерний знак НОМЕР_2 , водій якого рухався з порушенням Правил дорожнього руху, а саме, пункту 2.9 (в) водій керував транспортним засобом з номерним знаком, що неосвітлений, в темну пору доби.

Поліцейські зупинили вказаний транспортний засіб, підійшли до нього, однак водія ОСОБА_8 за кермом вже не було. Пасажири, які знаходилися в автомобілі, вийшли та повідомили, що водій втік в напрямку села Перевали.

Поліцейський ОСОБА_6 пояснив причину зупинки. Один із пасажирів ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, підійшов до поліцейського ОСОБА_6 , який знаходився поблизу службового автомобіля марки «Renault», номерний знак НОМЕР_1 , усвідомлюючи, що водій ОСОБА_8 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною шостою статті 121 КУпАП, діючи в його інтересах, висловив поліцейському пропозицію надати грошові кошти за непритягнення водія автомобіля марки «Москвич», номерний знак НОМЕР_2 , до адміністративної відповідальності. Поліцейський ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_5 про те, що такі дії є неправомірними і за їх вчинення статтею 369 Кримінального кодексу України передбачена кримінальна відповідальність. Проте, ОСОБА_5 , керуючись єдиним злочинним умислом, поклав на переднє ліве сидіння службового автомобіля марки «Renault», номерний знак НОМЕР_1 , 700 гривень за те, щоб поліцейський з використанням наданої йому влади не вчиняв відносно водія ОСОБА_8 жодних дій не притягував його до адміністративної відповідальності за частиною шостою статті 121 КУпАП.

За вказаним фактом пропозиції надання неправомірної вигоди службовій особі, поліцейський СРПП сектору поліцейської діяльності № 1 (смт Турійськ) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер дій ОСОБА_5 , повідомив про незаконні дії останнього на лінію «102».

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за частиною першою статті 369 Кримінального кодексу України, як пропозиція та надання неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

29 січня 2021 року між прокурором та обвинуваченим укладено угоду про визнання винуватості, за змістом якої обвинувачений взяв на себе зобов`язання беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 369 Кримінального кодексу України, сторони узгодили, що покарання обвинуваченому за вчинення вказаного злочину призначається у виді штрафу в розмірі однієї тисячі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17850 (сімнадцять тисяч вісімсот п`ятдесят) гривень. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 Кримінального процесуального кодексу України, та наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 Кримінального процесуального кодексу України.

Заслухавши учасників судового провадження, які просили затвердити угоду про визнання винуватості, перевіривши угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та закону, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди з таких мотивів.

Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 314 Кримінального процесуального кодексу України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до положень частин другої, четвертої статті 469 Кримінального процесуального кодексу України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Частиною п`ятою статті 469 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , відповідно до положень статті 12 Кримінального кодексу України є нетяжким злочином, правову кваліфікацію кримінального правопорушення органами досудового розслідування здійснено правильно, угоду про визнання винуватості укладено після повідомлення ОСОБА_5 про підозру, потерпілих у кримінальному провадженні немає, узгоджена сторонами міра покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17850 (сімнадцять тисяч вісімсот п`ятдесят) гривень, передбачена санкцією частини першої статті 369 Кримінального кодексу України, відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим Кримінальним кодексом України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам статті 472 Кримінального процесуального кодексу України та її умови не суперечать іншим вимогам закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Вимоги пункту 9 частини другої статті 52 Кримінального процесуального кодексу України щодо обов`язкової участі захисника у разі укладення угоди про визнання винуватості дотримані.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені пунктом 1 частини четвертої статті 474 Кримінального процесуального кодексу України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені частиною другою статті 473 Кримінального процесуального кодексу України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, яке буде йому призначено у разі затвердження угоди судом.

Обґрунтованих і достатніх підстав вважати, що укладення угоди між сторонами не було добровільним, тобто є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а також, що фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченим відсутні чи останній не має можливості виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, судом встановлено не було, що не заперечував у підготовчому судовому засіданні і сам обвинувачений.

Умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, інкримінований обвинуваченому злочин підпадає під категорію злочинів, щодо яких передбачена можливість укладення угоди про визнання винуватості.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , та про наявність передбачених законом підстав для затвердження угоди і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог статей 96-1, 96-2 Кримінального кодексу України та статті 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 314, 370, 374, 472-475 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 29 січня 2021 року між начальником Турійського відділу Володимир-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 369 Кримінального кодексу України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 1050 (однієї тисячі п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17850 (сімнадцять тисяч вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази:

одну купюру номіналом 500 (п`ятсот) гривень (серії ХБ 3042482), одну купюру номіналом 100 (сто) гривень (серії УВ 5139564), дві купюри номіналом по 50 (п`ятдесят) гривень (серії УП 2452172, серії ТС 7073919), які знаходяться на зберіганні у філії «Волинське головне регіональне управління» Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», що знаходиться за адресою: Волинська область, місто Луцьк, проспект Відродження, 1, конфіскувати в дохід держави;

оптичний диск DVD-R із відеофайлами залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Турійський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених статтею 394 Кримінального процесуального кодексу України.

Головуючий