Справа №592/6022/20 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/2/21 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - рішення слідчого про закриття кримінального провадження
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2021 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

особи, яка подала скаргу ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми матеріали кримінального провадження за спільною апеляційною скаргою ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 червня 2020 року про відмову у задоволенні скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,

ВСТАНОВИЛА:

У поданій спільній апеляційній скарзі ОСОБА_9 , ОСОБА_8 з доповненнями просять скасувати ухвалу слідчого судді, а справу направити на нове розслідування.

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 червня 2020 року було відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на постанову слідчого СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_10 від 17 лютого 2020 року про закриття кримінального провадження. Рішення слідчого судді було вмотивоване тим, що за обставин викладених у заяві ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , що мали місце у 15 липня 2005 року існувала кримінальна справа по якій постановою Сумського районного суду Сумської області від 06 квітня 2011 року було прийнято рішенням з приводу звільнення ОСОБА_11 , обвинуваченого ч. 1 ст. 122 КК України, від кримінальної відповідальності у зв?язку із закінченням строків давності та яке ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 02 червня 2011 року, було залишено - без змін, а апеляційна скарга без задоволення. А тому постанова слідчого від 17 лютого 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000199 від 08 травня 2018 року була прийнята в межах повноважень та на підставах, визначених КПК України.

Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з доповненнями обґрунтовані тим, що слідчий суддя безпідставно не витребувала справу № 927 та кримінальну справу № 10160146. Крім того, на думку апелянтів слідчий суддя не надала належної правової оцінки тому факту, що обставини злочину, що мали місце 15 липня 2005 року свідчили про можливу його кваліфікацію за ст. 15,115 чи ст. 296 КК України, а не за ч. 1 ст. 122 КК України. Вважає, що вказані обставини так і не отримали належного розслідування та оцінки з боки як правоохоронних органів так і судових.

Заслухавши суддю - доповідача про обставини провадження, пояснення ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 які вимоги своєї апеляційної скарги підтримали в повному обсязі, прокурора, яка заперечувала проти апеляційних вимог, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного висновку.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об?єктивного дослідження всіх обставин та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Постанова слідчого має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладена суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій прав та законних інтересів учасників процесу

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, зобов?язані всебічно та повно дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Виходячи з приписів ст. 284 КПК України, про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яка може бути оскаржена у порядку, встановленому цим Кодексом. Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження, в тому числі в разі встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя, розглядаючи скаргу Над?ярного ОСОБА_12 та ОСОБА_8 на постанову про закриття кримінального провадження та постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні цієї скарги, дійшов правильного висновку, що слідчий всебічно оцінив зібрані докази та здійснив у вказаному кримінального провадженні всі необхідні процесуальні та слідчі дії, направлені на забезпечення виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, та спрямовані на дотримання принципу законності, вставленого ст. 9 КПК України.

З матеріалів скарги та матеріалів кримінального провадження № 0000199 від 08 травня 2018 року вбачається, що досудове розслідування даного кримінального провадження проводилось із 2018 року і стосувалося обставин які мали місце у 2005 році та за якими існувала кримінальна справа, в рамках якої ОСОБА_11 було притягнуто до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КК України, а в послідуючому кримінальну справу було направлено до суду для вирішення питання звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв?язку з закінченням строків давності, 06 квітня 2011 року постановою Сумського районного суду Сумської області ОСОБА_11 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України звільнено від кримінальної відповідальності, у зв?язку із закінченням строків давності, яка ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 02 червня 2011 року була залишена, без змін. Вказані судові рішення набрали законної сили та на даний час не скасовані.

Приймаючи рішення слідчий врахував не скасовані судові рішення за обставинами подій 2005 року та прийшов до переконання про необхідність закриття кримінального провадження.

Враховуючи вищенаведене, а саме те, що ОСОБА_11 вже було притягнуто до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КК України, а 06 квітня 2011 року постановою Сумського районного суду Сумської області ОСОБА_11 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України звільнено від кримінальної відповідальності, у зв?язку із закінченням строків давності, яка ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 02 червня 2011 року була залишена без змін, колегія суддів вважає безпідставними твердження апелянтів про те, що слідчий суддя не надала належної правової оцінки тому факту, що обставини злочину, що мали місце 15 липня 2005 року свідчили про можливу його кваліфікацію за ст. 15,115 чи ст. 296 КК України, а не за ч. 1 ст. 122 КК України.

Як зазначено у п. 186 рішення ЄСПЛ у справі «Промислово-фінансовий Консорціум «Інвестиційно-металургійний Союз» проти України» (заява № 10640/05, п. 186) принцип законності передбачає, що чинні положення національного законодавства є достатньо доступними, чіткими та передбачуваними у своєму застосуванні (рішення у справі «Беєлер проти Італії» [ВП] (Beyeler v. Italy), заява № 33202/96, пункти 109, 110). Аналогічно національне законодавство має надавати засіб юридичного захисту від свавільного втручання державних органів влади у права, захищені Конвенцією (рішення у справі «Хасан і Чауш проти Болгарії» [ВП] (HasanandChaush v. Bulgaria), заява № 30985/96, п. 84).

Крім того, у справі «Новік проти України» (заява № 48068/06, п. 19) ЄСПЛ зробив висновок, що надзвичайно важливою умовою є забезпечення загального принципу юридичної визначеності. Вимога «якості закону» у розумінні п. 1 ст. 5 Конвенції означає, що закон має бути достатньо доступним, чітко сформульованим і передбачуваним у своєму застосуванні для убезпечення від будь-якого ризику свавілля.

З урахуванням вищевказаного, колегія суддів вважає, що під час проведення досудового розслідування слідчим органу досудового розслідування всебічно та повно досліджені обставини кримінального провадження, проведені необхідні слідчі дії та досліджено питання наявності остаточних судових рішень щодо визнання особи винуватою у вчиненні злочину, а тому повторний перегляд вказаної справи з мотивів незгоди із попередньою юридичною кваліфікацією є безпідставним.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про те, що слідчий суддя безпідставно не витребувала справу № 927 та кримінальну справу № 10160146, то колегія суддів зазначає, що оскільки оскаржувалась постанова слідчого від 17 лютого 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000199 від 08 травня 2018 року, тому слідчий суддя обґрунтовано витребував та дослідив, в межах судового розгляду саме кримінальне провадження № 0000199 від 08 травня 2018 року, і жодних підстав для дослідження, при вирішенні законності питання щодо закриття кримінального провадження, інших проваджень, як закритих, так і тих по яких проводиться досудове розслідування, колегія суддів не вбачає.

Таким чином, на думку колегії суддів, слідчим суддею при розгляді скарги ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на постанову про закриття кримінального провадження було дотримано вимоги ст. 306, 306 КПК України, тому ухвала є законною і обґрунтованою, а підстави для задоволення поданої апеляційної скарги відсутні.

Керуючись статтями 404,407,418,419,422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 червня 2020 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на постанову слідчого СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_10 від 17 лютого 2020 року про закриття кримінального провадження, залишити без змін, а спільну апеляційну скаргу ОСОБА_7 , ОСОБА_13 з доповненнями, на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4