Провадження 1-в/193/128/21
У Х В А Л А
іменем України

28 квітня 2021 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт. Софіївка Дніпропетровської області у режимі відеоконференції з ДУ "Софіївська виправна колонія (№45)" клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про приведення вироку у відповідність до нового закону, який звільняє від покарання або пом`якшує покарання,

В С Т А Н О В И В:
19.03.2021 засуджений ОСОБА_4 звернувся до Софіївського районного суду з клопотанням про приведення вироку Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області, за яким його засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України, у відповідність до вимог Закону України від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень».
Засуджений ОСОБА_4 у судовому засіданні своє клопотання підтримав і просив його задовольнити.
Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання засудженого, посилаючись на відсутність для цього підстав.
Вислухавши пояснення засудженого, з`ясувавши думку прокурора, дослідивши клопотання, додані до нього матеріали та особову справу засудженого, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України - суд, під час виконання вироків має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2 і 3 ст. 74 КК України.
Встановлено, що засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання за вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 01.10.2018 за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України, згідно з яким йому призначено покарання у виді 3 років і 6 місяців позбавлення волі.
В обгрунтування заявленого клопотання засуджений просив пом`якшити йому покарання, яке йому призначалося за вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, зменшивши йому строк відбування покарання у виді позбавлення волі щонайменше на 6 місяців. Наголосив, що за ст. 185 ч.1 КК України не передбачено покарання у виді позбавлення волі, відтак 6 місяців було приєднано до основного покарання безпідставно, адже покарання за вчинений ним злочин передбачене ч. 1 ст. 185 КК України він відбув у повному обсязі.
Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення судового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» за №2617-VIII від 22 листопада 2018 року та Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 17.06.2020 №720-ІХ, зміни до санкцій ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України, не вносились.
Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 74 КК України - особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.
01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року, згідно з яким було внесені зміни до КК України, якими було пом`якшено покарання за певні кримінальні правопорушення та декриміналізовано певні кримінальні правопорушення.
Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Дослідивши матеріали особової справи вбачається, що ОСОБА_4 засуджений за вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 31.10.2017 за ч. 1 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком терміном на 1 рік.
В період іспитового строку ОСОБА_4 вчинив новий злочин за який вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 01.10.2018 його засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за даним вироком частково приєднано невідбуту частину покарання згідно вироку Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 31.10.2017 і остаточно визначено покарання у вигляді 3 років і 6 місяців позбавлення волі.
Згідно ч. 2 ст. 12 в редакції Закону № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року, тобто чинної на даний час редакції, кримінальне правопорушення вчинене за частиною першою статті 185 КК України стало відноситися до т.з. проступків, у зв`язку з чим даним Законом також дещо змінено вид та міру покарання у разі його призначення. Зокрема серед покарань, які визначені санкцією цієї частини статті, справді, як зауважив засуджений, вже не передбачено покарання у виді позбавлення волі. Найсуворішою мірою покарання за ч. 1 ст. 185 КК України залишилося обмеження волі на строк до 5 років.
Слід зазначити, що на даний час ОСОБА_4 відбуває покарання у Софіївській ВК № 45 за вчинення ним злочину, передбаченого саме ч. 3 ст. 185 КК України, зміни до санкції якої положення Закону № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року чи іншого закону не торкалися.
У разі ж відбування покарання засудженим за вчинення проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, справді, були наявні підстави для пом`якшення покарання шляхом заміни покарання у виді позбавлення волі покаранням у виді обмеження волі. При цьому, у такому разі судом бралися б до уваги положення п. «б» ч. 1 ст. 72 КК України, згідно з якими одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі, з якої слідує, що призначене ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення у виді 2- років дорівнювало б 4-м рокам обмеження волі, що не перевищує санкцію ч. 1 ст. 185 КК України за цим видом покарання.
За приписами ч. 1 ст. 71 КК України, до призначеного ОСОБА_4 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3-х років позбавлення волі, лише частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком та остаточно призначено покарання у виді 3 років і 6 місяців позбавлення волі, приєднавши таким чином за попереднім вироком лише 6 місяців позбавлення волі, що згідно згаданих правил за статтею 72 КК України відповідає 1-му року обмеження волі, що знову ж таки менше від еквівалентно призначених 4-х років обмеження волі.
Таким чином, призначення судом покарання з застосуванням положень ч. 1 ст. 71 КК України також не вплинуло на погіршення становища засудженого, а відтак підстав для застосування положень ч.ч.2, 3 ст. 74 КК України до засудженого немає, у зв`язку з чим в задоволені клопотання засудженого слід відмовити.
Керуючись ст. 376, 537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Клопотання засудженого ОСОБА_4 про приведення вироку у відповідність до нового закону, який звільняє від покарання або пом`якшує покарання, залишити без задоволення.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Софіївський районний суд Дніпропетровської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1