печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 , про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0003858 від 10.09.2019,
В С Т А Н О В И В :
До суду надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 , погоджене з прокурором, про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0003858 від 10.09.2019.
В обґрунтування клопотання зазначено, що В провадженні слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003858 від 10.09.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365-2 КК України.
Досудовим розслідуванням установлено, що до Печерського УП ГУНП у м. Києві надійшла ухвала Шевченківського районного суду м. Києва (справа № 761/13569/19) від 10.04.2019, щодо внесення відомостей до ЕРДР за заявою ОСОБА_5 , щодо вчинення державним реєстратором Київської філії КП Березанської сільської ради Біляївського району Одеської області ОСОБА_6 , зловживання своїми повноваженнями при вчиненні реєстраційних дій.
Встановлено, що 23 травня 2013 року ОСОБА_7 подав приватному нотаріусу КМНО ОСОБА_8 заяву про прийняття спадщини, що залишилася після смерті батька ОСОБА_5 , за заповітом, посвідченим 29 жовтня 1993 року секретарем виконкому Березанської міської Ради народних депутатів Баришівського району Київської області ОСОБА_9 , відповідно до якого все спадкове майно заповідано ОСОБА_7 .
Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 22.05.2017 року у цивільній справі №757/24826/14-ц вказаний заповіт та отримані відповідачем на його підставі свідоцтво про право на спадщину на об`єкти нерухомого майна, у тому числі на квартиру, визнані недійсним. Відповідно до вказаного рішення суду за ОСОБА_5 було визнано право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частки нерухомого спадкового майна.
Таким чином рішенням Печерського районного суду м. Києва від 22.05.2017 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_7 , та приватного нотаріуса КМНО ОСОБА_8 , про визнання недійсним заповіту, визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за заповітом та визнання права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини.
Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 16.08.2017 року рішення Печерського районного суду м. Києва від 22.05.2017 року залишено без змін, скаргу ОСОБА_7 залишено без задоволення.
Постановою Верховного Суду від 25.07.2018 року рішення Печерського районного суду м. Києва від 22.05.2017 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 16.08.2017 року залишено без змін, скаргу ОСОБА_7 залишено без задоволення.
З вищезазначеного слідує, що право власності ОСОБА_5 на частку у спадковому майні, а саме Ѕ частки на :
-Квартиру АДРЕСА_1 (загальна площа 189,4 кв. м., складається з 6 кімнат);
-Квартиру АДРЕСА_2 (загальна площа 183,7 кв. м., складається з 7 кімнат);
-Квартиру АДРЕСА_3 ( загальна площа 130,7 кв. м., житлова 90,8 кв. м.);
-Ѕ частки квартири АДРЕСА_4 (загальна площа 192,1 кв.м., складається з 5 кімнат);
-Ѕ частки квартири АДРЕСА_5 . (загальна площа 202 кв.м., складається з 7 кімнат);
-Ѕ частки квартири АДРЕСА_6 ( загальна площа 219 кв. м. складається з 6 кімнат.
-1/3 частки квартири АДРЕСА_7 ( загальна площа 57,2 кв.м. складається з 3 кімнат;
-Ѕ частки жилого дому АДРЕСА_8 (загальна площа будинку 272 кв. м.);
-Ѕ частки земельної ділянки по АДРЕСА_9 (загальна площа 0,1412 Га);
-6/100 частки квартири АДРЕСА_10 (загальна площа 196,5 кв. м., складається з однієї кімнати);
-Ѕ частка гаражу № НОМЕР_1 в будинку АДРЕСА_11 (загальна площа 10.2 кв.м., є законними, встановленими та доведеними законом у судовому порядку.
20.08.2018 ОСОБА_5 будучи законним власником зазначеного майна, уклав договір дарування на :
- Ѕ частки квартири АДРЕСА_2 ;
- ј частки квартири АДРЕСА_4 ;
- ј частки квартири АДРЕСА_5 ;
- 1/6 частки квартири АДРЕСА_7 на користь своєї дружини, ОСОБА_5 .
Цього ж дня державний нотаріус п`ятої Київської державної нотаріальної контори, після нотаріально посвідчення договорів дарування на зазначене майно, вніс до Держреєстру записи про Держреєстрацію права власності ОСОБА_5 на це майно.
Проте, 30.08.2018 Держреєстратор Київської філії комунального підприємства Березанської сільської ради Біляївського району Одеської області «Центр реєстрації» ОСОБА_6 , внесла до Держреєстру ряд записів щодо скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_5 , зазначивши підставу для скасування власності (переходу права): ухвала суду, серія та номер б/н виданий 22.08.2018, видавник Печерський районний суд м. Києва.
Слід зазначити, що на сайті https://court.gov.ua/fair/sud2606/, (стан розгляду справ Печерського районного суду міста Києва), - відсутня будь-яка інформація щодо призначення розгляду справи 22.08.2018, де стороною є особа з прізвищем ОСОБА_10 .
Крім того, на сайті https://reyestr.court.gov.ua/ (реєстр судових рішень),- відсутня будь яка ухвала б/н, з датою ухвалення чи набрання законної сили 22.08.2018.
Також ОСОБА_6 прийняла ряд рішень щодо скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_5 , зазначивши підставу для скасування власності (переходу права):
- рішення № 42770127, від 30.08.2018, видавник: реєстратор;
- рішення № 42770908, від 30.08.2018, видавник: реєстратор;
Після цього ОСОБА_6 30.08.2018 на підставі рішення № 42771105 зареєструвала у Держреєстрі обтяження (арешт нерухомого майна) 1/6 частки квартири АДРЕСА_7 , із зазначенням тієї ж самої підстави: ухвала суду, серія та номер б/н виданий 22.08.2018, видавник Печерський районний суд м. Києва. Майно/права особи якої обтяжуються - ОСОБА_5 .
В результаті дій ОСОБА_6 а саме: скасування у Держреєстрі державної реєстрації права власності ОСОБА_5 на зазначене майно, котре було зареєстроване на підставі договорів дарування (переходу права), було відновлено записи проправо власності ОСОБА_5 на зазначене майно, котре було зареєстровано на підставі судового рішення, після чого ОСОБА_6 незаконно зареєструвала обтяження (арешт) нерухомого майна.
Після цього ОСОБА_6 прийняла ряд рішень щодо скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_5 , зазначивши підставу для скасування власності (переходу права):
- рішення № 42788116, від 31.08.2018, видавник: реєстратор;
- рішення № 42808782, від 03.09.2018, видавник: реєстратор, щодо скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_5 на 1/6 частки квартири АДРЕСА_7 ;
- рішення № 42808782, від 03.09.2018, видавник: реєстратор, щодо скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_5 на 1/4 частки квартири АДРЕСА_5 ;
- рішення № 42808782, від 03.09.2018, видавник: реєстратор, щодо скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_5 на 1/2 частки квартири АДРЕСА_12 ;
Таким чином одне рішення держреєстратора ОСОБА_6 № 42808782 від 03.09.2018р. стало підставою для скасування права власності частки у трьох різних об`єктах нерухомості.
07.09.2018 ОСОБА_6 на підставі рішення № 42900883 внесла до Держреєстру запис про скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_5 на ј частки житлового будинку по АДРЕСА_9 , при цьому взагалі не зазначила підставу для внесення запису про скасування права власності.
07.09.2018 ОСОБА_11 на підставі рішення № 42900883 внесла до Держреєстру запис про скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_5 на ј частки земельної ділянки по АДРЕСА_9 , при цьому взагалі не зазначила підставу для внесення запису про скасування права власності.
В подальшому, 27.09.2018р., Держреєстратор Київської філії комунального підприємства Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області «Центр реєстрації» ОСОБА_12 провів у Держреєстрі, із зазначенням одного і того самого прийнятого ним рішення за індексним номером 43221934 за результатом розгляду однієї і тієї самої заяви, зареєстрованої у Держреєстрі в 10:57:25 записи про скасування державної реєстрації права власності (переходу права)
- ОСОБА_5 на ј частки квартири АДРЕСА_6 без зазначення підстави скасування права власності.
- ОСОБА_5 на ј частки квартири АДРЕСА_6 без зазначення підстави скасування права власності.
Того ж дня ОСОБА_12 скасував реєстраційну дію зі скасування права власності ОСОБА_7 на:
- ј частки квартири АДРЕСА_6 без зазначення підстави.
- ј частки гаражу № НОМЕР_1 в будинку АДРЕСА_11 без зазначення підстави;
- 3/100 частки квартири АДРЕСА_10 без зазначення підстави;
- Ѕ частки квартири АДРЕСА_1 , без зазначення підстави;
- Ѕ частки квартири АДРЕСА_3 без зазначення підстави.
Таким чином ОСОБА_12 у супереч рішень суду, безпідставно, та незаконно повернув право власності на зазначене нерухоме майно до ОСОБА_7 .
Згідно п.2 ч.2 розділу II прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення державної реєстрації прав на нерухоме майно та захисту прав власності», Державний реєстратор прав на нерухоме майно з метою встановлення набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на підставі поданого рішення суду обов`язково використовує відомості Єдиного державного реєстру судових рішень за допомогою офіційного веб-порталу судової влади України щодо наявності такого рішення у відповідному реєстрі в електронній формі, відповідності його за документарною інформацією та реквізитами. У разі відсутності рішення суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень державний реєстратор прав на нерухоме майно запитує копію такого рішення суду, засвідчену у встановленому порядку, від відповідного суду. Направлення запиту до суду про отримання копії рішення суду є підставою для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.
Ч.1, 2 ст. 26 Закону України «Про Держреєстрацію» встановлює виключні підстави для прийняття Держреєстратором рішення та внесення до Держреєстру запису про скасування державної реєстрації прав, а саме:
- скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав ;
- скасування на підставі рішення суду документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав;
- скасування на підставі рішення суду записів про проведену державну реєстрацію прав;
- скасування записів про Держреєстрацію Міністерством юстиції України чи його територіальним органом в результаті розгляду скарги на дії/рішення реєстратора, яким зареєстровано право власності, яке скасовується.
Відповідно до п. 49 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 26.10.2011 № 1141, до Державного реєстру прав під час внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав вносяться відомості про підставу для внесення таких записів чи скасування записів:
-назва документа, серія документа (за наявності), номер документа, дата видачі документа; уповноважений суб`єкт; що видав документ; додаткові відомості про документ (за наявності);
Таким чином власне рішення Держреєстратора саме по собі не може бути підставою скасування права власності, а лише підставою для внесення відомостей до Держреєстру за результатом розгляду відповідної заяви, тому скасування права власності на майно, із зазначенням власного рішення реєстратора як підставою для скасування права власності, в розумінні ст.. 26 ЗУ «Про Держреєстрацію- є незаконним.
Натомість Держреєстратори ОСОБА_6 та ОСОБА_12 , при проведенні реєстраційних дій із зазначеним майном або взагалі не зазначали законної підстави, або зазначали як підставу «власне рішення», або посилались на неіснуюче рішення Печерського районного суду м. Києва б/н від 22.08.2018.
Згідно повідомлення ОСОБА_5 про вчинення кримінальних правопорушень, зважаючи на обсяг майна, яке вибуло із його законної власності внаслідок незаконних дій ОСОБА_6 , та ОСОБА_12 , шкода завдана потерпілому за найнижчим приблизним розрахунком на момент подання заяви становить приблизно 900 000, 00 доларів США.
Обставинами, що перешкоджали здійснити необхідні процесуальні дії раніше у встановлений термін, є великий обсяг часу, необхідний для здійснення значної кількості необхідних слідчих (розшукових) та процесуальних дій з метою встановлення всіх обставин вказаних кримінальних правопорушень та притягнення винних до відповідальності, особлива складність кримінального провадження у зв`язку з тяжкістю злочинами, що розслідуються в рамках даного кримінального провадження, велика кількість осіб, які причетні до вчинення злочинів.
Строк досудового розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудового розслідування за номером №0003858 від 10.09.2019, закінчується 10 березня 2021 року, а для виконання вищевказаних слідчих та процесуальних дій потрібен строк не менше 12 місяців, тобто до 10 березня 2022 року.
Результати вказаних слідчих (розшукових) та процесуальних дій мають суттєве значення для досудового розслідування та подальшого судового розгляду, оскільки з них буде отримано відомості, які будуть використані як доказ факту та обставин, що підлягають встановленню під час кримінального провадження.
На даний час за результатами проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні не зібрано достатньо відомостей для прийняття рішення в порядку ст.ст. 276, 284 КПК України.
Враховуючи, що строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні спливає 10.03.2021 року, а необхідні слідчі (розшукові) та процесуальні дії не проведені.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.
Строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу. Строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить: 1) шість місяців - у кримінальному провадженні щодо кримінального проступку; 2) дванадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо злочину невеликої або середньої тяжкості; 3) вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину.
Відповідно до ч. 1 ст. 294 КПК України, якщо досудове розслідування злочину або кримінального проступку до моменту повідомлення особі про підозру неможливо закінчити у строк, зазначений в абзаці другому частини першої статті 219 цього Кодексу, вказаний строк може бути неодноразово продовжений слідчим суддею за клопотанням прокурора або слідчого, погодженого з прокурором, на строк, встановлений пунктами 1-3 частини другої статті 219 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 4 ст. 38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
У судовому засіданні слідчий просив задовольнити клопотання, з викладених у ньому підстав.
Слідчий суддя, заслухавши слідчого, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього документи, приходить до наступного.
За викладених обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що дії органу досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0003858 від 10.09.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365-2 КК України, спрямовані на забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, що відповідає завданню кримінального провадження.
При вирішенні питання щодо продовження строку досудового розслідування кримінального провадження, слідчий суддя враховує складність провадження, певне зволікання сторони обвинувачення при здійсненні досудового та разом з тим все ж виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах, та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та наявна об`єктивна необхідність у продовженні строку досудового розслідування (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994 р., у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 р.).
Крім того, слідчий суддя приймає до уваги пункт 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України», в якому зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
З огляду на викладене, клопотання слід задовольнити, а строк досудового розслідування кримінального провадження необхідно продовжити на дванадцять місяців.
Керуючись ст.ст. 2, 22, 28, 294, 295-1 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.
Продовжити на дванадцять місяців, тобто до 10 березня 2022 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0003858 від 10.09.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365-2 КК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1