Справа №№ 148/1929/19
В И Р О К
Іменем України

10 червня 2021 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

В складі головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина матеріали кримінального провадження № 0000478 внесеного в ЄРДР від 25.09.2019, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , гр. України, освіта неповна середня, розлучений, не працює, раніше судимого:
- 21.02.2003, Тульчинським р/с за ст. 185 ч.1 КК України до 1 року виправних робіт з відрахуванням 20% заробітку в прибуток держави;
- 27.10.2006, Тульчинським р/с за ст. ст. 185 ч.3, 75 КК України до 3 р. п/в, з встановленням іспитового строку на 1 р. 6 міс.;
- 22.06.2009, Тульчинським р/с за ст. ст. 185 ч.3, 75 КК України до 4 р. п/в, з встановленням іспитового строку на 2 р.;
- 14.08.2019, Томашпільським р/с за ст. 185 ч.1 КК України до 2 міс. арешту;
- 06.07.2020, Немирівським р/с за ст. ст. 15 ч.2, 185 ч.2, 70 КК України до 1 р. 6 міс об/в, з встановленням іспитового строку на 1 р., який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 ,будучи судимим 14 серпня 2019 року, Томашпільським районним судом Вінницької області до двох місяців арешту, на шлях виправлення не став та знову скоїв новий корисливий злочин.

Так 14.09.2019 в с. Клебань, Тульчинського району, Вінницької області ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 в будинку останнього по АДРЕСА_2 , вживали спиртні напої та біля 22:00 години, полягали спати.

15.09.2019 року, біля 05:30 години, ОСОБА_5 прокинувся та помітивши, що господар ОСОБА_6 спить, вирішив у останнього з кишені куртки, яка висіла на ліжку викрасти гроші, яких він бачив в ОСОБА_6 14.09.2019 коли той з них йому давав 100 гривень на спиртне.

З метою крадіжки чужого майна з корисливих мотивів, ОСОБА_5 діючи з умислом направленим на незаконне заволодіння чужим майном, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, скориставшись тим, що господар ОСОБА_6 спав та за ним ніхто не спостерігав, шляхом вільного доступу, з кишені куртки останнього повторно, таємно, навмисно, викрав грошові кошти в сумі 800 гривень, чим спричинив потерпілому матеріального збитку на вказану суму.

Після чого ОСОБА_5 непомітно покинув місце скоєння злочину та поїхавши в м. Тульчин, де на ринку викрадені гроші в сумі 800 гривень, розтратив на власні потреби тим самим розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.2 КК України визнав повністю, і суду показав, що всі обставини зазначені в обвинувальному акті відповідають дійсності. Він дійсно перебуваючи в будинку ОСОБА_6 розпивав з ним спиртні напої, і коли той в ночі спав, він витягнув в нього з кишені куртки гроші в сумі 800 грн. та забрав собі. З вказаними грішми він пішов на базар та там їх потратив на власні потреби. У вчиненому щиро кається, просить суд суворо не карати, на час розгляду справи в суді ним відшкодовано дружині потерпілого 1000 грн.

У відповідності до вимог ст. 349 КПК України, приймаючи до уваги добровільність позицій учасників судового розгляду, роз`яснивши права та відповідні наслідки, суд визначив обсяг дослідження доказів допитом обвинуваченого та оголошенням характеризуючих особу обвинуваченого матеріалів справи.
Дослідивши зібрані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 в таємному викраденні чужого майна, кваліфікуючою ознакою якого є повторність, в судовому засіданні доведена в повному обсязі, в зв`язку з чим його дії вірно кваліфіковано за ст. 185 ч.2 КК України.
Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого являється щире каяття у вчиненому злочині та часткове відшкодування завданих збитків.

Обтяжуючих покарання обвинуваченого обставин судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує вимоги ст. 65 КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного. Відповідно до ст. 12 цього ж Кодексу, обвинуваченим вчинено нетяжкий злочин. За місцем проживання характеризується посередньо, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, має непогашену судимість, вчинив кримінальне правопорушення після вчинення інших злочинів, за які останнього було засуджено вироком Томашпільського районного суду від 14.08.2019 до покарання за ст. 185 ч.1 КК України до арешту строком на два місяці, що свідчить про небажання ставати на шлях виправлення, відсутністю обтяжуючих та наявністю пом`якшуючих покарання обставин. Крім того судом враховано також і досудову доповідь складену відносно обвинуваченого органом пробації, відповідно до якої, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий.

В зв`язку з викладеним, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів, буде призначення покарання у виді арешту в межах санкції визначеної ст. 185 ч.2 КК України, яке останній повинен відбувати.

В свою чергу призначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Також судом враховано, що обвинувачений засуджений вироком Немирівського районного суду від 06.07.2020 за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ст. ст. 15 ч.2, 185 ч.2, 70 КК України до покарання у виді одного року шести місяців обмеження волі та звільнений від відбування покарання з встановленням іспитового строку на один рік. При цьому за даним вироком обвинуваченому призначена реальна міра покарання, яке останній повинен відбувати.

З врахуванням положень частини 2 пункту 23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначено, що коли особа, щодо якої було застосоване таке звільнення, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Таким чином, вирок Немирівського районного суду від 06.07.2020, має виконуватись самостійно, з врахуванням положень ст. 70 ч.4 КК України, за сукупністю злочинів.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 необхідно рахувати з часу приведення вироку до виконання та затримання останнього в порядку визначеному КПК України.

Стосовно запобіжного заходу, суд враховуючи позицію сторін, вважає, що до вступу вироку в законну силу підстав для його обрання не має.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 50, 70 ч.4, 185 ч.2 КК України, ст. ст. 368-371, 373-376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.2 КК України і призначити йому покарання у виді трьох місяців арешту.
На підставі ст. 70 ч.4 КК України призначити остаточне покарання ОСОБА_5 за сукупністю злочинів, у виді трьох місяців арешту та вирок Немирівського районного суду від 06.07.2020, яким ОСОБА_5 засуджений за ст. ст. ст. ст. 15 ч.2, 185 ч.2, 70, 75 КК України, виконувати самостійно.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 необхідно рахувати з часу приведення вироку до виконання та його затримання в порядку визначеному КПК України.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу не обирати.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення.
Копію вироку негайно вручити сторонам.

Суддя: