Провадження №11-кп/801/507/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 квітня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем ОСОБА_5

за участю :

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 (в режимі відеконференції)

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали провадження за апеляційними скаргами захисника засудженого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 та засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 06.01.2021 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання начальника ДУ «Вінницької виправної колонії (№86)» ОСОБА_9 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 , -

в с т а н о в и в :

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання начальника Державної установи «Вінницька виправна колонія (№86)» ОСОБА_9 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 , яке мотивоване тим, що засуджений станом на 23.10.2020 року відбув 2/3 строку покарання. Комісія установи на засіданні 03.11.2020 року протоколом №21 прийняла рішення про порушення клопотання перед судом про умовно-дострокове звільнення засудженого, що зумовило звернення до суду із вказаним клопотанням.

Розглянувши подання, суд першої інстанції відмовив в його задоволенні за недоведеності виправлення засудженого.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 вважає таке рішення суду першої інстанції незаконним та просить його скасувати, задовільнивши клопотання начальника ДУ «Вінницької виправної колонії (№86)» про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Зазначає, що він позитивно характеризується, працює, має три заохочення, виконує всі доручення та розпорядження адміністрації установи відбування покарання.

В апеляційній скарзі захисника засудженого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 ставиться питання про скасування ухвали Вінницького міського суду Вінницької 06.01.2021 року. Просить постановити нову ухвалу, якою звільнити засудженого ОСОБА_8 умовно-достроково від подальшого відбування покарання.

Вимоги мотивує тим, що суд не мав достатніх і належних доказів того, що ОСОБА_8 , відбувши на день прийняття рішення майже ѕ частин призначеного йому покарання, не став на шлях виправлення, не проявляючи при цьому сумлінної поведінки і у побуті, і у ставленні до праці в умовах ізоляції від суспільства.

Заслухавши суддю - доповідача, захисника засудженого - адвоката ОСОБА_7 , засудженого ОСОБА_8 , які підтримали апеляційні скарги, міркування прокурора ОСОБА_6 , який заперечив проти задоволення апеляційних скарг, перевіривши матеріали судового провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів не знаходить підстав для їх задоволення.

Висновок суду про необхідність відмови в задоволенні клопотання начальника Державної установи «Вінницька виправна колонія (№86)» обґрунтований, відповідає вимогам ст. 81 КК України, ч.1 ст. 6 КВК України та узгоджується з роз`ясненнями, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким».

Так, в ході судового розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_8 після останнього звільнення з місць позбавлення волі (04.01.2018 року), маючи не зняту та непогашену судимість, надалі продовжив вести антисоціальний спосіб життя та вчиняти нові умисні, тяжкі, корисливі злочини, за що ОСОБА_8 було притягнуто до кримінальної відповідальності вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 11.03.2019 року за ч. 3 ст. 185, ст. 395, ст. 70 КК України до покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі. Станом на день розгляду клопотання ОСОБА_8 відбув дві третини строку покарання. Згідно характеристики з місця відбування покарання, ОСОБА_8 характеризується позитивно, чотири рази заохочувався адміністрацією установи за виконання покладених на нього обов`язків та дотримання правил поведінки, стягнень не мав. Проте як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_8 не працевлаштований, а лише є днювальним у відділенні СПС. (арк.спр.№ 5).

Щодо заохочень засудженого ОСОБА_8 , то з матеріалів вбачається, що перше заохочення за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки за 1 квартал 2020 року, ОСОБА_8 отримав лише в квітні 2020 року, тобто через рік після прибуття до ДУ «Вінницької виправної колонії (№86)», де відбуває покарання.

Крім того, ОСОБА_8 раніше неодноразово засуджувався, у тому числі і за вчинення умисних корисливих злочинів, що не свідчить про його спрямованість та бажання до виправлення та перевиховання.

Таким чином, суд дійшов вірного висновку про те, що ОСОБА_8 своєю поведінкою та ставленням до праці не довів того, що він став на шлях виправлення, що в свою чергу не узгоджується з вимогами ст. 81 КК України та ч.1 ст. 6 КВК України

Керуючись ст.399, ст. 405, ст. 419 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги захисника засудженого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 та засудженого ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 06.01.2021 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання начальника ДУ «Вінницької виправної колонії (№86)» ОСОБА_9 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 , - залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4