490/613/21 15.02.2021
н/п 1-кс/490/580/2021
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/613/21
У Х В А Л А

11 лютого 2021 року м.Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м.Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу та клопотання начальника відділу Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_8 , погоджене з прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаєва, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, має на утриманні малолітню дитину 2008 року народження, працюючого директором ТОВ "ВК-Автотрейд" та ТОВ "СІ Грейн", раніше не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.3 ст.146 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

29.01.2021 року до Центрального районного суду м.Миколаєва надійшло клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт у певний час доби або заставу по кримінальному провадженню №0000066 від 20.10.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.3 ст.146 КК України.

В обґрунтування поданого клопотання захисник ОСОБА_7 зазначив, що до ОСОБА_4 може бути застосований більш м`який запобіжний захід, який у повній мірі гарантуватиме виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків. Так, з урахуванням неоднозначності пред`явленого обвинувачення та сплину часу з його пред`явлення, на думку сторони захисту, очевидною є необхідність наведення інших підстав для подальшого утримання ОСОБА_4 під вартою. Враховуючи те, що з моменту ухвалення судом рішення минуло більше 1 місяця, сторона захисту наполягає на повторній оцінці ризиків, встановлених судом у рішенні про обрання запобіжного заходу від 19.12.2020 року, так як частина з них відпала або суттєво знизилась. Крім того, на користь зміни запобіжного заходу свідчить відсутність або суттєве зниження ризику втечі або уникнення правосуддя, відсутність інших ризиків, відсутність судимостей, наявність постійного місця проживання, усталений спосіб життя, відсутність схильності до протиправної поведінки та антигромадського способу життя. Тому, застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний час доби або застави, на думку сторони захисту, буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Крім того, 03.02.2021 року до Центрального районного суду м.Миколаєва надійшло клопотання начальника відділу Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_8 , погоджене з прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.3 ст.146 КК України.

Ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 05.02.2021 року, вказані клопотання були об`єднані в одне провадження.

Як вбачається з клопотання начальника відділу Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_8 та доданих до нього матеріалів, СУ ГУ НП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000066, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.10.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.3 ст.146 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що приблизно на початку вересня 2020 року, більш точну дату та час під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_9 , посягаючи на конституційні права і свободи громадян України, гарантовані статтями 3, 28, 29 Конституції України, користуючись наявністю зв`язків у злочинному середовищі, визначив для себе спосіб отримання швидкого та незаконного власного збагачення, шляхом вчинення злочинів проти власності із застосуванням насильства, як основного джерела для здобуття коштів і матеріальних благ для свого існування.

З метою реалізації свого злочинного плану та досягнення злочинного результату, ОСОБА_9 , володіючи організаторськими здібностями та якостями лідера, переслідуючи корисливу мету щодо швидкого збагачення шляхом вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів на території міста Миколаєва та Миколаївської області, прийняв рішення щодо створення стійкого та мобільного злочинного угруповання з числа раніше знайомих осіб.

Здійснюючи дії щодо створення стійкої організованої групи, ОСОБА_9 , запропонував місцевим мешканцям міста Миколаєва Миколаївської області ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_4 , а також мешканцям міста Одеси Одеської області ОСОБА_13 та іншим не встановленим в ході досудового слідства особам, взяти участь у вчиненні злочинів проти власності.

Останні, усвідомлюючи протиправність даної пропозиції, водночас бажаючи систематично отримувати власну матеріальну вигоду від вказаної злочинної діяльності, керуючись корисливим мотивом, добровільно і свідомо увійшли до складу організованої групи під керівництвом ОСОБА_9 , давши свою згоду на спільну злочинну діяльність.

Добровільно зорганізувавшись, таким чином, у стійке об`єднання, ОСОБА_9 , будучи фактично керівником організованої ним групи, довів її учасникам план злочинної діяльності, розподіливши ролі та функції кожного з них.

Відповідно до плану злочинної діяльності, ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та іншим не встановленим в ході досудового слідства особам, були відведені функції щодо підшукання осіб з числа підприємців та заможних осіб, з`ясування їх майнового стану, безпосереднє приймання участі у вчиненні злочинів - а саме вимагання грошових коштів, висловлення погроз щодо знищення майна, спричинення тілесних ушкоджень потерпілому або його близьким родичам, подолання у разі необхідності фізичного опору потерпілого.

Функцію керівника організованої групи взяв на себе ОСОБА_9 , який крім вищевказаного, здійснював контроль за дотриманням учасниками групи установлених загальних правил поведінки та конспірації, розподіляв отриманий прибуток від злочинної діяльності між учасникам злочинної групи в залежності від виконуваних ними функцій.

Таким чином, за вказаних обставин, у вересні 2020 року, точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_9 створив організовану групу, члени якої ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та інші не встановлені в ході досудового слідства особи, добровільно зорганізувались з метою вчинення особливо тяжких злочинів, пов`язаних із злочинами проти власності.

Так, на початку вересня 2020 року, точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено, учасники злочинного угруповання ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 . ОСОБА_14 та інші не встановлені в ході досудового слідства особи, діючи у складі організованої групи та відповідно до плану злочинної діяльності і відведеним їм функціям, обрали у якості об`єкта вимагання грошових коштів в сумі 47 100 доларів США місцевого мешканця ОСОБА_15 , який займається підприємницькою діяльністю.

3 метою реалізації свого злочинного плану, направленого на вимагання з ОСОБА_15 грошових коштів в сумі 47 100 доларів США, під приводом повернення неіснуючого боргу, діючи у складі організованої групи, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та інші не встановлені в ході досудового слідства особи, з початку вересня 2020 року, точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою залякування потерпілого, телефонували на мобільний номер НОМЕР_1 , що знаходиться в користуванні потерпілого, однак той не відповідав на дзвінки.

З метою досягнення спільної мети, направленої на вимагання грошових коштів, діючи у складі організованої групи та відповідно до плану злочинної діяльності і відведених функцій, невстановлена особа із кола злочинної групи, організованої ОСОБА_9 , надіслала повідомлення на месенджер, зареєстрований за мобільним номером ОСОБА_15 , про вимогу повернення неіснуючого боргу у сумі 10 000 доларів США особі на ім`я ОСОБА_16 з м.Вознесенськ Миколаївської області, виказавши при цьому погрози спричинення тілесних ушкоджень родичам ОСОБА_15 та погрози пошкодження особистого майна потерпілого у разі неповернення зазначеної суми грошових коштів.

Продовжуючи реалізацію запланованих злочинних дій, ОСОБА_9 , діючи умисно, з корисливих мотивів, у складі організованої групи спільно із ОСОБА_17 , ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_18 та іншими не встановленими в ході досудового слідства особами, 06.11.2020 року та 10.11.2020 року, точний час під час проведення досудового розслідування не встановлено, зателефонував з мобільного номеру телефону НОМЕР_2 , що знаходиться в його користуванні, на мобільний номер телефону НОМЕР_1 , що знаходиться у користуванні ОСОБА_15 , та призначив зустріч 11.11.2020 року в офісному приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 , на що ОСОБА_19 , враховуючи наявність погроз з боку вищевказаних осіб, погодився.

11.11.2020 року приблизно о 15:00 годині, ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , знаходячись в офісному приміщенні ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 , діючи у складі організованої групи, відповідно до розробленого спільного плану злочинної діяльності і відведених функцій, погрожуючи спричиненням ОСОБА_20 тілесних ушкоджень, висунули останньому незаконну вимогу повернення неіснуючого перед ОСОБА_4 боргу у розмірі 40 000 доларів США.

Після заперечень ОСОБА_15 , з приводу наявності у нього боргу перед ОСОБА_4 , ОСОБА_12 , діючи у складі організованої групи з вищевказаними особами, зателефонував ОСОБА_4 , увімкнувши функцію «гучний зв`язок», та останній підтвердив наявність у ОСОБА_15 перед ним боргу у сумі 40 000 доларів США та 7 100 доларів США процентів за борговими зобов`язаннями.

Отримавши відмову ОСОБА_15 сплатити вказану суму грошових коштів, ОСОБА_12 , діючи відповідно до відведених йому ОСОБА_9 функцій, наніс декілька ударів потерпілому в область спини та голови, спричинивши йому тілесні ушкодження, які відповідно до висновку експерта відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

ОСОБА_19 , розуміючи що ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_21 , ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 та інші не встановлені в ході досудового слідства особи діють зухвало та рішуче, здатні спричинити йому тілесні ушкодження, погодився на обговорення вказаної вимоги за участю ОСОБА_4 ..

Продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, направленого на вимагання грошових коштів, діючи у складі організованої злочинної групи, ОСОБА_9 зателефонував з мобільного номеру НОМЕР_2 на мобільний номер НОМЕР_1 , що знаходиться в користуванні ОСОБА_15 та висловив вимогу щодо необхідності останньому прибути до його офісного приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , на що, під впливом погроз та психологічного тиску, ОСОБА_19 вимушено погодився.

20.11.2020 року приблизно о 15:00 годині, діючи за вимогою ОСОБА_9 , під впливом погроз щодо спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_19 , прибув до вищевказаного офісного приміщення, де вже перебували ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_21 та ОСОБА_12 .. Через деякий час, діючи відповідно до розробленого спільного плану, до вказаного офісного приміщення прибули ОСОБА_14 , три невстановлені особи чоловічої статі та ОСОБА_4 ..

Маючи намір довести злочинний умисел, направлений на вимагання грошових коштів до кінця, вищевказані особи із застосуванням погроз та психологічного тиску, повторно висунули вимогу ОСОБА_20 про необхідність повернення ОСОБА_4 неіснуючого боргу у сумі 47 100 доларів CШA. Почувши заперечення ОСОБА_15 відносно наявності боргових зобов`язань перед ОСОБА_4 , ОСОБА_14 , діючи у складі організованої ОСОБА_9 групи, висловив погрозу щодо нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_20 .. Побоюючись за своє життя та здоров`я, потерпілий вимушено погодився на передачу вказаним особам частини грошових коштів із загальної суми висунутого ними неіснуючого боргу, а саме на передачу грошових коштів у сумі 24 000 доларів США.

Так, першу частину грошових коштів у сумі 7000 доларів США ОСОБА_19 , згідно вимоги вищевказаної організованої групи осіб, мав передати останнім 10.12.2020 року у місці, про яке пізніше йому повідомить ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , або інша особа за їх дорученням, однак в зазначену дату передача грошових коштів не відбулась.

Продовжуючи вчиняти дії, направлені на вимагання грошових коштів, приблизно о 21:00 год. 15.12.2020 року ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , діючи у складі організованої групи із ОСОБА_17 , ОСОБА_4 , ОСОБА_12 , ОСОБА_18 та іншими невстановленими особами, прибули на автомобілі марки BMW 528XІ, державний номерний знак НОМЕР_3 , на зустріч з потерпілим ОСОБА_22 в заздалегідь обумовлене місце, а саме на АЗС «Glusco» за адресою: м.Миколаїв, вул.Декоративна, 2а.

Знаходячись за вказаною адресою, потерпілий ОСОБА_19 , діючи під контролем правоохоронних органів, передав ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 130000 грн., після отримання яких останнього затримано співробітниками правоохоронних органів.

16.12.2020 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України.

16.12.2020 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України.

19.12.2020 року ухвалою слідчого судді Миколаївського районного суду Миколаївської області відносно підозрюваного ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 13.02.2021 року.

29.12.2020 року ухвалою Миколаївського апеляційного суду ухвалу слідчого судді Миколаївського районного суду Миколаївської області від 19.12.2020 року залишено без змін.

26.01.2021 року ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень з правовою кваліфікацією за ч.4 ст.189, ч.3 ст.146 КК України, а саме у вимозі передачі чужого майна (вимаганні), вчиненому організованою групою, з погрозою насильства над потерпілим чи його близькими родичами та незаконному позбавленні волі людини, вчиненому з корисливих мотивів, організованою групою.

05.02.2021 року ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000066 продовжено до чотирьох місяців.

В судовому засіданні прокурор клопотання слідчого підтримав та просив його задовольнити. В обґрунтування поданого клопотання зазначив, що станом на теперішній час не змінились і продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України. Проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу заперечував.

Захисники ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували, посилаючись на відсутність підстав для продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки з врахуванням вимог передбачених ч.3 ст.28 КПК України, пред`явлена підозра є необґрунтованою, а зазначені у клопотанні ризики нічим не підтверджені. Клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 підтримали та просили змінити йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт у певний час доби або заставу.

Підозрюваний підтримав думку своїх захисників та просив змінити йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт у певний час доби або заставу.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання та додані до них матеріали, копії документів, наданих стороною захисту в судовому засіданні, приходжу до наступного.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Частиною 4 ст.199 КПК України встановлено, що слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно з визначеним Європейським судом прав людини поняття, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.

Підозра, виходячи з постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24.11.2016 року №5 - 328 кс 16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.

У відповідності до норм КПК України, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи не винною у вчиненні злочину.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 зазначених кримінальних правопорушень, на які посилається орган досудового розслідування, підтверджується матеріалами кримінального провадження за №0000066 від 20.10.2020 року, а саме:

- витягом з ЄРДР №0000066 від 20.10.2020 року;

- заявою ОСОБА_15 від 19.10.2020 року щодо вчинення відносно нього кримінального правопорушення, а саме - вимагання;

- протоколами допиту потерпілого ОСОБА_15 від 21.10.2020 року, 11.11.2020 року, 20.11.2020 року, 07.12.2020 року, 16.12.2020 року, в ході яких останній надав покази з приводу обставин вчиненого щодо нього кримінального правопорушення та вказав на осіб, причетних до його вчинення, що вимагали у нього грошові кошти в сумі 47100 доларів США;

- протоколом проведення слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_22 , під час проведення яких останній детально розповів та показав обставини, за яких відносно нього було вчинено кримінальні правопорушення;

- висновком експерта №835 від 09.12.2020 року, згідно якого у ОСОБА_15 виявлено крововиливи в область тканини голови, тулуба, синець голови, які утворились від дій тупих предметів протягом однієї доби, не виключено 11.11.2020 року, та відносяться до легких тілесних ушкоджень;

- інформацією УСР в Миколаївській області, отриманою в ході виконання доручення в порядку ст.40 КПК України, згідно якої вимагання грошових коштів від ОСОБА_15 здійснюють ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 ОСОБА_12 , ОСОБА_14 ;

- протоколом огляду грошових коштів в сумі 130000 грн.;

- протоколом огляду місця події від 15.12.2020 року, в ході якого вилучено грошові купюри в сумі 130000 грн.;

- матеріалами за результатом проведеної негласної слідчої (розшукової) дії щодо якої скасовано гриф секретності "таємно", в яких міститься інформація щодо вимагання грошових коштів та незаконного позбавлення волі відносно потерпілого ОСОБА_15 ;

- іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" зазначив, що факти які викликають підозру не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Таким чином, слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності досліджених під час розгляду клопотання доказів, які об`єктивно вказують на обґрунтованість припущення про причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.3 ст.146 КК України, приходить до висновку про обґрунтованість підозри по кримінальному провадженню №0000066 від 20.10.2020 року відносно ОСОБА_4 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.3 ст.146 КК України.

Під час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою як ризики, задля запобігання яких щодо ОСОБА_4 було застосовано цей запобіжний захід, 19.12.2020 року слідчим суддею Миколаївського районного суду Миколаївської області було враховано, що він може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків, експерта у даному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

З вказаного клопотання слідчого вбачається, що на думку органу досудового розслідування, продовжують існувати ризики, передбачені п.п.1, 3, 4, 5 ст.177 КПК України.

Що стосується ризику переховування, на який послався слідчий, слід зазначити, що з врахуванням наявності позитивних характеризуючих матеріалів на ОСОБА_4 , а саме: перебуває у шлюбі, має на утриманні малолітню дитину 2008 року народження, має постійне місце проживання, є керівником декількох сільськогосподарських підприємств, раніше не судимий, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків, суд приходить до висновку, що станом на теперішній час в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження ризик можливого ухилення від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення підозрюваним від кримінальної відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення.

Що стосується ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином з метою зменшити або уникнути відповідальності, шляхом підкупу або погроз впливати на орган досудового розслідування, то суд приходить до висновку, що вказаний ризик не підтверджений жодним належним та допустимим доказом, а тому є необґрунтованим та безпідставним в розумінні діючого КПК України та при прийнятті рішення до уваги не приймається.

Що стосується ризику можливого вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_4 , слід зазначити наступне. Так, слідчий вказує, що ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності, однак матеріали клопотання такі відомості не містять та суду не надавались, а тому посилання на такий ризик є необґрунтованим та безпідставним в розумінні діючого КПК України та при прийнятті рішення до уваги не приймається.

Стосовно посилання прокурора на інший ризик, то суд погоджується з такими доводами і констатує, що на теперішній час продовжує існувати ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: ризик незаконного впливу на потерпілого в даному кримінальному провадженні. На його наявність вказує те, що ОСОБА_4 , будучи обізнаним про місце мешкання потерпілого у вказаному кримінальному провадженні, може здійснювати на нього незаконний тиск з метою зміни показів шляхом вмовляння або погроз, що може зашкодити кримінальному провадженню.

Будь-яких відомостей про те, що за станом здоров`я підозрюваний ОСОБА_4 не може утримуватись під вартою, суду не надано.

До теперішнього часу вказаний ризик не зменшився та інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе запобігти цьому ризику.

Відповідно, доводи захисника підозрюваного ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_7 , викладені у його клопотанні, про наявність обставин та підстав для зміни підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт у певний час доби, є необґрунтованими та безпідставними і задоволенню не підлягають.

Разом з тим, згідно ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Як вбачається зі змісту повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 26.01.2021 року, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, вчинений з погрозою насильства над потерпілим чи його близькими родичами.

Разом з тим, враховуючи дані про особу підозрюваного, тяжкість та мотиви злочинів, в яких він підозрюється, його матеріальний стан, та те, що він є раніше не судимим, у зв`язку з чим вважаю за можливе визначити розмір застави, передбачений ч.5 ст.185 КПК України.

Відповідно до п.3 ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину, визначається у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно положень ч.5 ст.182 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Враховуючи встановлений ризик, виключність даного випадку, викликаного резонансом події, суспільну небезпеку кримінальних правопорушень, в яких підозрюється ОСОБА_4 , з урахуванням обставин кримінальних правопорушень, тяжкості скоєних злочинів, майновий та сімейний стан підозрюваного, інші дані про його особу, слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави, який повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а саме в сумі 400 000 (чотириста тисяч) гривень, та в разі внесення якої покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п.п.1-4, 8 ч.5 ст.194 КПК України.

Вирішуючи питання щодо заяв голови ГФ "Агрозахист" ОСОБА_23 та депутата Миколаївської обласної ради восьмого скликання ОСОБА_24 про передачу підозрюваного ОСОБА_4 на поруки, в порядку ст.180 КПК України, слідчий суддя приходить до наступного.

Так, ч.ч.1, 2 ст.180 КПК України визначено, що особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу. Кількість поручителів визначає слідчий суддя, суд, який обирає запобіжний захід. Наявність одного поручителя може бути визнано достатньою лише в тому разі, коли ним є особа, яка заслуговує на особливу довіру.

Доводи сторони захисту щодо передачі підозрюваного ОСОБА_4 на поруки голови ГФ "Агрозахист" ОСОБА_23 та депутата Миколаївської обласної ради восьмого скликання ОСОБА_24 суд не приймає до уваги і вважає такі доводи необґрунтованими, оскільки суду не надано об`єктивних даних того, що ОСОБА_4 заслуговує на особливу довіру.

Крім того, враховуючи наявність ризику можливого незаконного впливу ОСОБА_4 на потерпілого, не дає суду підстав для висновку, що вказаний запобіжний захід - особиста порука, здатний гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Слідчий суддя також враховує практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає, що у задоволенні заяв голови ГФ "Агрозахист" ОСОБА_23 та депутата Миколаївської обласної ради восьмого скликання ОСОБА_24 про передачу підозрюваного ОСОБА_4 на поруки слід відмовити.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст.177, 180, 182, 183, 194, 197, 199 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання начальника відділу Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_8 , погоджене з прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 - задовольнити частково.
Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - продовжити до 10.04.2021 року включно.

Визначити розмір застави у розмірі в сумі 400 000 (чотириста тисяч) гривень, за умови внесення якої на призначений для цього депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області, ОСОБА_4 слід негайно звільнити з-під варти.

У разі внесення вказаної застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , на строк до 10.04.2021 року включно наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування у будь-який спосіб із потерпілим та усіма свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі порушення підозрюваним ОСОБА_4 вказаних обов`язків, а також його процесуальних обов`язків підозрюваного з явки за першою вимогою слідчого, прокурора чи суду, або не повідомлення ним про зміну місця свого проживання слідчому, прокурору чи суду, внесену заставу, ким би її не було внесено, буде звернуто у дохід держави, та вирішено питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого більш суворого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України.

У задоволенні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_7 в частині зміни запобіжного заходу на домашній арешт у певний час доби - відмовити.
У задоволенні заяв голови ГФ "Агрозахист" ОСОБА_23 та депутата Миколаївської обласної ради восьмого скликання ОСОБА_24 про передачу підозрюваного ОСОБА_4 на поруки - відмовити.

На ухвалу протягом п`яти днів з моменту її оголошення до Миколаївського апеляційного суду може бути подано апеляцію, подача якої не зупиняє дії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1