Справа № 174/330/21
н/п 1-кп/174/38/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2021 року м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:
головуючогосудді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Вільногірськ, кримінальне провадження № 0000023 по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в м. Вільногірськ Дніпропетровської області, освіта професійно-технічна, не одружений, офіційно працює на філії «ВГМК» АТ «ОГХК» монтером колії в цеху ТЕУ, неповнолітніх дітей на утриманні не має, не військовозобов`язаний, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку ст. 89 КК України не судимий, -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , 14.04.2021 близько 02:30 годин проходив повз будинок АДРЕСА_2 , де побачив автомобіль ВАЗ 2105, темно-синього кольору, з державним номером НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 та знаходиться в користуванні ОСОБА_6 , в результаті чого у останнього раптово виник злочинний намір на таємне заволодіння чужим майном, яке знаходилось у вищевказаному автомобілі.

У той же день, тобто 14.04.2021 року близько 02.35 год., ОСОБА_4 реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, яке знаходилось у вищевказаному автомобілі продовжуючи знаходитись біля будинку №65А по вул. Центральній в м. Вільногірськ, Дніпропетровської області, впевнившись, що за його злочинними діями не спостерігають сторонні особи, за допомогою фізичної сили, руками взявшись за край капоту, шляхом ривку відчинив капот автомобілю тобто таким чином проник до підкапотного простору автомобілю ВАЗ 2105 темно-синього кольору з державним номером НОМЕР_1 звідки діючи умисно, таємно з корисливих мотивів, з метою обернення майна на власну користь, викрав майно, яке належить ОСОБА_6 , а саме: автомобільний акумулятор марки «Меркурій» 60А бувший у використанні, вартістю 1073,26 грн., після чого з викраденим майном з місця злочину зник, в подальшому розпорядившись викраденим на власний розсуд.

У результаті злочинних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_6 завдано матеріальний збиток на суму 1073,26 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину визнав повністю. Визнав, що в обвинувальному акті усе викладено вірно. Протиправність своїх дій розумів, з кваліфікацією своїх дій - погоджувався, щиро кається. Пояснив, що близько 02:30 годин

проходив повз будинок АДРЕСА_2 , де побачив автомобіль ВАЗ 2105, темно-синього кольору, з державним номером НОМЕР_1 , впевнився, що за його діями ніхто не спостерігає, одігнув руками капот, дістав акумулятор та поніс його додому. В подальшому відніс цей акумулятор на пункт прийому металобрухту, де продав. Потерпілому на цей час відшкодував шкоду частково в сумі 500 грн., має намір відшкодувати повністю.

Потерпілий повідомлений про день, час та місце судового розгляду, він в судове засіданні не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти розгляду в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.
Докази по справі в судовому засіданні досліджені згідно ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються і суд вважає їх встановленими та доказаними у суді.
При цьому суд враховує, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27.02.1980 року (скарга № 6903/75) Девеер проти Бельгії (Deweer v. Belgium) держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури та не привертаючи уваги громадськості та засобів масової інформації, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, заручившись підтримкою прокурора щодо отримання менш суворого покарання або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.
Суд пересвідчився, що позиція обвинуваченого ОСОБА_4 , щодо розгляду справи у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, є добровільною і не пов`язана з вищевказаними чинниками.
Таким чином, факт вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 , знайшов своє підтвердження в суді, а його дії органом досудового слідства вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше сховище.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним діяння, обставини, які пом`якшують його покарання, особу обвинуваченого.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд на підставі ч. 1 ст. 66 КК України відносить його щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, при судовому розгляді справи не встановлено.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він в порядку ст. 89 КК України не судимий, згідно з характеристикою за місцем роботи зхарактеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце реєстрації та офіційно працевлаштований.
За залучення судового експерта Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, для проведення судової трасологічної експертизи (висновок експерта № СЕ-19/104-21/16163-Д від 21.05.2021) судові витрати складають 686,48 грн.; за залучення судового експерта Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, для проведення дактилоскопічної експертизи (висновок експерта № CE-19/104-21/17363-Д від 31.05.2021) судові витрати складають 1 029,72 грн. Всього 1716,20 грн., які підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Цивільний позов не заявлений.

Підстав для вирішення питання щодо запобіжного заходу на теперішній час немає.

Вирішуючи питання згідно ч. 9 ст. 100 КПК України щодо речових доказів по справі, а саме: частини свинцевих пластин з акумулятора (квитанція № 746) та чотири липкі стрічки з відбитками долоней рук та дактилокарта ОСОБА_4 (квитанція № 756) суд дійшов висновку, що вони підлягають знищенню.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 100, 349, 371-376, 395 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:

Визнати виннимОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75, п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки, поклавши на нього обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Речові докази по справі, а саме: частини свинцевих пластин з акумулятора та чотири липкі стрічки з відбитками долоней рук та дактилокарта - знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судові витрати, пов`язані із проведенням експертиз в сумі 1716 грн. 20 коп.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.
На вирок протягом тридцяти діб з моменту його проголошення може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду.
Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1