Справа № 938/580/19
Провадження № 1-кс/347/369/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 червня 2021 року м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретаря с/з ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Косів заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_5 в кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за реєстраційним № 0000447 від 09.07.2019 року стосовно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 119 КК України, -

в с т а н о в и в :
15.06.2021 року до суду надійшла заява захисника обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_5 в кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 119 КК України.

В обґрунтування вимог заяви захисник обвинуваченого вказала, що на розгляді у Косівському районному суді Івано-Франківської області знаходиться обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні вбивства з необережності.В судовому засіданні 25.05.2021 року головуюча суддя ОСОБА_5 вчинила дії, які свідчать про обвинувальний ухил судді, а саме:суддя, не з`ясувавши думку обвинуваченого про бажання надати показання в судовому засіданні, не роз`яснивши право відмовитись від дачі показань, зокрема не роз`яснивши обвинуваченому зміст ст. 63 Конституції України та п. 4 ч. з ст.42 КПК України, перейшла до допиту обвинуваченого, чим допустила порушення права на захист.
Крім того, на думку захисника, допит обвинуваченого проводився судом з натиском, вимогою надати суду відповіді на запитання. Суд перепитував обвинуваченого, посилаючись на матеріали справи, тобто запитання ставились таким чином, що суд сумнівається у правдивості показань та володіє інформацією, що міститься у матеріалах кримінального провадження, хоча письмові докази суду сторонами ще не подавалася, допит судом було розпочато в присутності свідка, хоча розгляд цього кримінального провадження було визначено слухати у закритому провадженні.
Таким чином, у захисника виникли підозри у тому, що суд спілкувався із стороною потерпілого у позапроцесуальному порядку.
З цих підстав захисник обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_4 просила заяву про відвід задовольнити.

Учасники судового провадження будучи належним чином повідомленими про розгляд заяви, в судове засідання не з`явилися, однак їх неявка не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до частини 4 статті 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Враховуючи вищевикладене суд вважає, що судове засідання слід проводити без фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів у зв`язку з неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть у ньому участь.
Перевіривши доводи заяви про відвід, матеріали кримінального провадження, суд доходить наступного висновку.

В провадженні судді Косівського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_5 перебуває кримінальне провадження стосовно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 119 КК України.

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Положеннями ст. 75 КПК України визначено обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного у кримінальному провадженні. До таких обставин, зокрема, належить наявність інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості слідчого судді, судді або присяжного.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру, або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі.

Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду.

Згідно з ч. 1. ст. 1 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" судова влада в Україні відповідно до конституційних засад поділу влади здійснюється незалежними та безсторонніми судами, утвореними згідно із законом.

Стаття 2 цього Закону передбачає що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Таким чином, кожен громадянин має право не на будь-який, а на справедливий судовий розгляд і не будь-яким, а безстороннім судом.

За положеннями п. 1 ч. 7 ст. 56 вказаного Закону суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства.

Судді мають неухильно дотримуватися засад кримінального провадження, закріплених ст. 7 КПК України, маючи на увазі, що їх порушення дає об`єктивні підстави для сумніву у неупередженості та безсторонності суду.

Враховуючи практику ЄСПЛ, стосовно поняття "інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості" стосовно відводів суддів, то слід зазначити наступне.

Так, у справі "П`єрсак проти Бельгії" ЄСПЛ висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, її відсутність або, навпаки, наявність може бути перевірено різноманітними способами. У даному контексті, на думку ЄСПЛ, можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання даного судді у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. При оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Гаусшильдт проти Данії" зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує як презумпція неупередженості судді, слідчого і прокурора, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Відвід повинен бути вмотивованим.

Однак перевіривши доводи заяви про відвід, суд вважає, що заявлені представником позивача підстави, не знайшли свого належного підтвердження. Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_4 у заяві про відвід стверджує, що головуюча суддя ОСОБА_5 допустила процесуальні порушення. Проте дана обставина не може свідчити про наявність в її діях упередженого ставлення до обвинуваченого.

Процесуальні порушення допущені судом при розгляді справи, можуть бути перевірені судом вищої інстанції за результатами оскарження відповідних кінцевих рішень у справі.

Виходячи з наведеного, слід дійти до висновку, що ствердження захисника обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_4 щодо упередженого ставлення судді є його припущенням, яке жодним чином не підтвердилося.

А тому, зважаючи на вищенаведене, суд приходить до висновку, що підстави для задоволення відводу головуючій судді ОСОБА_5 немає, а тому заяву слід залишити без задоволення.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 35, 75, 76, 81, 82, 372 КПК України, суд-

п о с т а н о в и в :
Заяву ОСОБА_4 про відвід головуючої судді Косівського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000447 від 09.07.2019 року стосовно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 119 КК України- повернути в канцелярію суду для повернення головуючій судді ОСОБА_5 для продовження розгляду по суті.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1