печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника особи, що подала скаргу ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суді в м. Києві скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на постанову прокурора відділу процесуального керівництва Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про злочини, вчиненні у зв`язку із масовими протестами у 2013 2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 від 22.05.2020 про відмову у задоволенні клопотання, у рамках кримінального провадження № 0001067,

В С Т А Н О В И В :

До Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 в порядку п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, на постанову прокурора відділу процесуального керівництва Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про злочини, вчиненні у зв`язку із масовими протестами у 2013 2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 від 22.05.2020 про відмову у задоволенні клопотання, у рамках кримінального провадження № 0001067.

У вимогах даної скарги особа, яка її подала просить скасувати вищевказану постанову та зобов`язати слідчого провести слідчі дії.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав, просить задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні щодо задоволення скарги заперечив, просить відмовити.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали скарги, дійшов наступних висновків.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

Відповідно до ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Як вбачається із матеріалів скарги, ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 звернувся із клопотанням про проведення процесуальних дій.

Постановою прокурора відділу процесуального керівництва Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про злочини, вчиненні у зв`язку із масовими протестами у 2013 2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 від 22.05.2020 відмовлено у задоволенні клопотання у рамках кримінального провадження № 0001067.

У відповідності до ст. 93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом.

А саме, у ч. 3 ст. 93 КПК України зазначено, що сторона захисту, потерпілий здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Ініціювання стороною захисту, потерпілим проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому ст. 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.

Слідчий суддя знаходить обґрунтованою постанову слідчого та не вбачає підстав для її скасування.

При цьому, адвокатом у скарзі не вказано в чому саме полягає порушення прав ОСОБА_5 .

Положеннями ч. 5 ст. 40 КПК України визначено, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Слідчий та прокурор самостійно обирають тактику проведення слідчих дій.

За наведених вище обставин, слідчий суддя приходить до переконання про залишення скарги без задоволення.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 303, 305-307, 309, 220 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на постанову прокурора відділу процесуального керівництва Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про злочини, вчиненні у зв`язку із масовими протестами у 2013 2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 від 22.05.2020 про відмову у задоволенні клопотання, у рамках кримінального провадження № 0001067 залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1