Справа № 991/1670/21
Провадження1-кс/991/1704/21
У Х В А Л А
іменем України

11 березня 2021 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 за участю
Секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
Захисника адвоката ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора у кримінальному провадженні № 0000815 від 30.04.2015,

В С Т А Н О В И Л А :

До слідчого судді Вищого антикорупційного суду подана скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури у кримінальному провадженні № 0000815 від 30.04.2015, яка полягає у нерозгляді його клопотання від 23.02.2021 № 2 про скасування постанови детектива НАБУ про зупинення досудового розслідування.
Вимоги скарги обґрунтовані тим, що 23.02.2021 сторона захисту направила прокурору САП клопотання в порядку ст. 220 КПК України. Захисник просив скасувати постанову детектива Національного бюро Другого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 від 14.01.2021, погоджену прокурором шостого відділу управління Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , про зупинення на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України, у зв`язку із оголошенням в розшук ОСОБА_4 , досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні. Вказане клопотання отримано САП 25.02.2021, однак не розглянуто у триденний строк.
Захисник просить зобов`язати прокурора САП, який здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000815 розглянути відповідно до вимог ст. 220 КПК України його клопотання від 23.02.2021 № 2.

В судовому засіданні захисник підтримав заявлену скаргу та просив її задовольнити.
Прокурор в судове засідання не з`явився, подав заперечення проти задоволення скарги, в яких зазначив, що постановою від 04.03.2021 в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 було відмовлено.

Заслухавши доводи захисника та дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшла таких висновків.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, що полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений Кодексом строк. Зазначена норма закону дозволяє звернутися до суду із скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків слідчого чи прокурора, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.
Статтею 220 КПК України встановлений порядок розгляду клопотань під час досудового розслідування. Клопотання сторони захисту про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити за наявності відповідних підстав.
Порядок кримінального провадження на території України визначається кримінальним процесуальним законодавством України (ч. 1 ст. 1 КПК України). Згідно із приписами ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Аналіз норм кримінального процесуального законодавства свідчить, що бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, передбачає чотири обов`язкові ознаки:
1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію,
2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК України строк,
3) з клопотанням про здійснення процесуальної дії звернувся суб`єкт, що має на це право;
4) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

В судовому засіданні встановлено, що адвокат ОСОБА_3 23.02.2021 направив засобами поштового зв`язку на адресу Офісу Генерального прокурора клопотання, в якому просив скасувати постанову детектива Національного бюро Другого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 від 14.01.2021 про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000815, відомості про яке були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.04.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, стосовно ОСОБА_4
Відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення вказане клопотання було отримано Офісом Генерального прокурора 25.02.2021.

Прокурор в своїх запереченнях зазначає, що постановою від 04.03.2021 в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 було відмовлено. Дослідивши зазначену постанову слідчий суддя встановила, що вона постановлена за результатами розгляду клопотання адвоката ОСОБА_3 про скасування постанови про оголошення підозрюваного в розшук. В свою чергу, подана захисником скарга стосується іншого клопотання, а саме про скасування постанови детектива про зупинення досудового розслідування.

Для вирішення питання, чи допустив прокурор бездіяльність, яка може бути предметом оскарження в порядку ст. 303 КПК України (щодо здійснення процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений Кодексом строк), слідчий суддя має визначити, чи відповідало подане клопотання захисту статті 220 КПК України, тобто чи стосувалося воно здійснення процесуальних дій.

Процесуальний закон не надає визначення процесуальним діям і процесуальним рішенням. Разом з тим, стаття 110 КПК України регламентує види процесуальних рішень. Так, процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне. Процесуальне рішення можна охарактеризувати як правовий акт, в якому слідчий, прокурор, в межах своєї компетенції і у встановленому кримінальним процесуальним законом порядку, висловлює веління про вчинення (або невчинення) конкретних процесуальних дій, що зумовлено необхідністю досягнення завдань кримінального провадження і вимогами закону щодо ситуації, яка склалась. Отже процесуальне рішення це, з одного боку, форма фіксування вчиненої процесуальної дії, тобто дії, вчинення якої передбачено відповідними нормами Кримінального процесуального кодексу України. З іншого боку, процесуальне рішення може виступати підставою для вчинення процесуальної дії.

В свою чергу, процесуальні дії це всі дії, спрямовані на виконання завдань кримінального провадження, проведення яких забезпечується різними засобами кримінального провадження на підставах і в порядку, передбачених кримінальним процесуальним законодавством. Процесуальні дії, проведені під час досудового розслідування, відповідно до статей 103 та 104 КПК України оформлюються протоколом або фіксуються на носії інформації.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням уповноважений скасовувати незаконні та необґрунтовані постанови слідчих. При цьому частиною 6 ст. 36 КПК України визначено, що Генеральний прокурор, керівник обласної прокуратури, керівник місцевої прокуратури, їх перші заступники та заступники при здійсненні нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування мають право скасовувати незаконні та необґрунтовані постанови слідчих та прокурорів нижчого рівня у межах строків досудового розслідування, передбачених статтею 219 цього Кодексу. Про скасування таких постанов повідомляється прокурор, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення відповідного досудового розслідування. Скасування незаконних та необґрунтованих постанов детективів Національного антикорупційного бюро України та прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури може бути здійснено Генеральним прокурором або особою, яка виконує його обов`язки, чи керівником Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.
При цьому, скасування постанови здійснюється шляхом прийняття відповідної постанови уповноваженим суб`єктом, тобто шляхом прийняття процесуального рішення.

Отже з аналізу зазначених норм вбачається:

-скасування постанови слідчого є повноваженням прокурора щодо прийняття процесуального рішення, а не його обов`язком вчинити певну процесуальну дію;

-норми КПК України не містять визначеного строку для скасування прокурором постанови слідчого;

-скасувати постанову детектива НАБУ має право лише визначене коло суб`єктів: Генеральний прокурор, особа, яка виконує його обов`язки або керівник Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.

В свою чергу, захисник ОСОБА_3 звернувся з клопотанням до прокурора, який здійснює повноваження прокурора в кримінальному провадженні та відповідно не наділений ні правом, ні обов`язком скасовувати постанову детектива Національного антикорупційного бюро України.

З урахуванням нормативних приписів належними формами реагування на клопотання сторони захисту в порядку ст. 220 КПК України є або його задоволення або винесення мотивованої постанови про відмову у задоволенні клопотання. Водночас, клопотання захисника про скасування постанови детектива НАБУ про зупинення досудового розслідування, не є клопотанням про виконання процесуальних дій та адресоване неуповноваженому суб`єкту, отже, у прокурора не виникло обов`язку його розгляду в порядку ст. 220 КПК України, відповідно ним не допущено бездіяльності.

Зважаючи на те, що під час судового засідання не встановлено бездіяльності прокурора САП, у задоволенні скарги слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 36, 110, 220, 283, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И Л А :

1.В задоволенні скарги захисника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора відмовити.
2.Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1