Справа № 159/896/21
Провадження № 1-кс/159/330/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 лютого 2021 року м. Ковель

Слідчий суддя суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю: власника майна ОСОБА_3 ,
користувача майна (особи, якій майно ввірене) - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі Волинської області клопотання ст. слідчого Ковельського РУП ГУ НП у Волинській області капітана поліції ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 120 210 305 500 000 89 12.02.21 р. за ч. 1 ст. 286 КК України,
В С Т А Н О В И В:
15.02.21 р. до Ковельського міськрайсуду Волинської області надійшло вище зазначене клопотання, обгрунтоване тим, що у провадженні СВ Ковельського РУП ГУ НП у Волинській області є матеріали вказаного вище кримінального провадження. Досудовим розслідуванням встановлено, щоо 13 год. 50 хв. 12.02.21 р. у м. Ковелі Волинської області гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись за кермом автобуса марки «Volkswagen LT 35», р. н. НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом у м. Ковелі Волинської області в межах перехрестя вулиць: Миколайчука та О. Гончара, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження. Під час проведення огляду місця події 12.02.21 р. було вилучено та поміщено на спецмайданчик зберігання т/з ГУ НП у Волинській області в м. Ковелі Волинської області вказаний вище автомобіль. Постановою від 12.02.21 р. цей т/з було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні. Встановлено, щоцей транспортний засіб перебуває у власності ОСОБА_3 , прож. у АДРЕСА_1 . Враховуючи те, що вилучений автомобіль є предметом вчинення злочину, зберіг на собі сліди злочину, є речовим доказом у кримінальному провадженні, є необхідність у використанні його для проведення подальших слідчих дій, а саме: можливого проведення ряду інженерно - транспортних експертиз, вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ч. 1 ст. 98, п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, і з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, на вказаний автомобіль слід накласти арешт. Просить клопотання задовольнити.
У судове засідання слідчий, прокурор не з"явились.
Власник майна та користувач майна, кожен зокрема, проти задоволення клопотання слідчого заперечили з огляду на те, що потерпіла особа будь - яких претензій до водія не має; автобус оглянуто та сфотографовано, на автобусі немає будь - яких слідів ДТП, автобус є рейсовим та бажане його перебування у роботі.
Заслухавши пояснення учасників справи, вивчивши додані до клопотання докази, задовольняючи клопотання слідчого, враховую позицію прокурора; те, що з матеріалів, долучених до клопотання, вбачається достатньо підстав вважати, що було вчинене кримінальне правопорушення. Воно зареєстроване та внесене до ЄРДР.
Внесене клопотання відповідає вимогам КПК України, належним чином обґрунтоване.
Як у клопотанні, так і при розгляді справи встановлено, що слідчим наведено достатньо підстав для того, щоб вважати, що вказане вище майно було вилучене поліцією при обставинах, зазначених у клопотанні.
Згідно з постановою слідчого від 12.02.21 р. зазначене вище майно визнане речовим доказом у справі.
Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. В цьому випадку арешт накладається на майно будь - якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.07 р. у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
За змістом ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна, серед іншого. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Заслуговують на увагу доводи слідчого про те, що є необхідність у тимчасовому обмеженні прав користування та розпорядження особи власника щодо наведеного вище майна, що є речовим доказом у справі.
Так під час досудового розслідування може виникнути потреба у повторному огляді т/з, проведенні тих чи інших слідчий дій з ним, врахуванню підлягає стан здоров"я потерпілої, що може впливати на кваліфікацю правопорушення, а тому доводи власника та користувача у тій їх частині, що автомобіль вже оглянуто і потерпіла особа на даний час претензій не має, а автобус необхідний на маршруті, на увагу не заслуговують.
При цьому враховую, що досудове розслідування володіє процесуальним механізмом передачі т/з під відповідальне зберігання та зняття арешту з майна в ході досудового розслідування чи дізнання і з врахуванням результатів слідства.
Тому клопотання слід задовольнити.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 170 - 174 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В:
Накласти арешт на майно - автомобіль марки «Volkswagen LT 35», р. н. НОМЕР_1 , заборонивши ОСОБА_3 , мешканцю АДРЕСА_1 , користуватися та розпоряджатися вище зазначеним майном до скасування арешту у встановленому законом порядку.
Ухвала підлягає до негайного виконання, може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня оголошення.
Слідчий суддя Ковельського міськрайонного судуОСОБА_1