Провадження 1-кп/522/1322/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 серпня 2021 року Місто Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2 , ОСОБА_3
провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі судовий розгляд у кримінальному провадженні №0003116 від 08.06.2017 року на підставі обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Одеси, громадянки України, з вищою освітою, яка перебуває на соціальному забезпеченні, зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, обвинуваченої у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурор - ОСОБА_5 ,
захисник - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинувачена - ОСОБА_4 ,
представник потерпілої - ОСОБА_8 ,
потерпіла - ОСОБА_9 ,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , 08.06.2017р. близько 06.55 год. допустила порушення вимог п. 2.3 б), п. 8.7.3 е), п. 11.4, п. 12.4 та розділу 34, розмітка 1.12 (стоп-лінія) Правил дорожнього руху України, а саме:

п.2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

п.8.7.3. Сигнали світлофора мають такі значення:

е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

п.11.4. На дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги.

п.12.4. У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.

Розділ 34. «Дорожня розмітка:

1.12 (стоп-лінія) вказує місце, де водій повинен зупинитися за наявності знака 2.2 або при сигналі світлофора чи регулювальника, що забороняє рух».

Порушення виразилось в тому, що в зазначений день та час водій ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем «Honda CR-V», р/н НОМЕР_1 , в світлий час доби, здійснюючи рух по сухому асфальтобетонному покриттю проїжджої частини вул.Канатна в Приморському районі м. Одеси, де організований двосторонній рух і протилежні половини проїзної частини поділені одинарною білою суцільною лінією дорожньої розмітки, збоку вул. Пантелеймонівська в напрямку вул. В.Арнаутська зі швидкістю не менше 74 км/год. (згідно висновку судової автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи № 17-2750/2817/2450 від 20.07.2017), уважною не була, за дорожньою обстановкою та її зміною постійно не слідкувала і здійснюючи рух по зустрічній для неї смузі руху та наближаючись до регульованого перехрестя із вулицею М.Арнаутська, водій ОСОБА_4 побачила, як на світлофорі їй увімкнувся червоний сигнал, який забороняв рух, проте, заходів, що виключають виникнення і розвиток аварійної ситуації не вжила, проігнорувала вимоги сигналу світлофору та дорожньої розмітки 1.12. «стоп-лінія», перед якою вона зобов`язана була зупинитися на заборонений сигнал, рухаючись із перевищенням допустимої в населеному пункті швидкості та створюючи небезпеку для інших учасників дорожнього руху, продовжила рух прямолінійно, намагаючись здійснити швидко проїзд через перехрестя, не надала перевагу в русі та скоїла зіткнення з автомобілем «Chevrolet Aveo», р/н НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_9 , яка здійснюючи рух в середній смузі проїжджої частини вул. М.Арнаутська, на якій організований односторонній трьох рядний рух, збоку вул.Лейтенанта Шмідта в напрямку вул. Бєлінського та здійснювала проїзд вказаного перехрестя на зелений для неї сигнал світлофора. Внаслідок зіткнення обидва транспортні засоби відкинуло на лівий по ходу руху автомобіля «Chevrolet Aveo», р/н НОМЕР_2 тротуар, де він скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_10 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «Chevrolet Aveo», р/н НОМЕР_2 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та пішохід ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 отримали тяжкі тілесні ушкодження.

Так потерпіла ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма в формі забою головного мозку середнього ступеню, крововилив у потиличний ріг правого бічного шлуночка, синці тім`яно-скроневої області справа, лобної області зліва; закритий перелом поперечного відростка 5 поперекового хребця справа; закритий вертикальний перелом бічної маси крижі справа, закриті переломи тіл, верхніх та нижніх гілок лонних кісток з обох боків, гілок сідничних кісток з обох боків, які супроводжувалися крововиливом у порожнину малого тазу, синці лівого плеча, правого стегна, області правого колінного суглобу з переходом на гомілку та синець лівої стопи. У ОСОБА_9 розвилися ускладнення закритої черепно-мозкової травми в формі забою головного мозку середнього ступеню, що супроводжувалася крововиливом у потиличний ріг правого бічного шлуночка з ураженням стовбура III пари черепно-мозкового нерву справа, що у свою чергу викликало: параліч окорухового нерва та відповідно до цього паралітичну косоокість; параліч м`яза, що піднімає верхню повіку, через що виникло опущення верхньої повіки правого ока, яка повністю закриває очну щілину (птоз); параліч конвергенції - неможливість повернути очне яблуко до середини й до гори, також на фоні означеної травми у потерпілої виникли вегетативні симптоми ураження центральної нервової системи у вигляді: підвищення сухожилкових рефлексів, згладженості лівої носогубної складки, які у подальшому також потребують експертної оцінки. Чисельні переломі кісток тазу у поєднанні із черепно-мозковою травмою викликають шок тяжкого ступеня та згідно п. 2.1.2, п. 2.1.3 «о» та п. 4.11 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.), відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Потерпілий ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма в формі забою головного мозку легкого ступеню, перелом правої скроневої кістки із розповсюдженням на основу середньої черепної ямки, крововилив під м`які мозкові оболонки лівої тім`яної області, садна лобно-тім`яних областей з обох боків; закритий скалковий перелом стернального кінця правої ключиці, закритий компресійний перелом тіла 10 грудного хребця, закриті переломи ребер: 9-12 правих та 6-12 лівих, закриті переломи поперечних відростків, 8-11 грудних хребців зліва, 11 грудного хребця справа, 1-3 поперекових хребців з обох боків, 4 поперекового хребця зліва, які супроводжувалися потраплянням повітря у ліву плевральну порожнину; закритий перелом крила правої здухвинної кістки. Описані ушкодження, згідно п.2.1.3 «б» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995р.), відносяться до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

За наведених обставин ОСОБА_4 вчинила злочин проти безпеку руху та експлуатації транспорту, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України, за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілим тяжкі тілесні ушкодження.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у скоєні вказаного злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, не визнала та пояснила, що 08.06.2017 близько 06:55 годин вона рухалась на автомобілі «HONDA CR-V» р/н НОМЕР_1 по проїзній частині вулиці Канатної у місті Одесі з боку вулиці Пантелеймонівської в напрямку вулиці Велика Арнаутська . ОСОБА_4 визнала порушення нею швидкісного режиму та рух зі швидкістю приблизно 70 км/год. В ході руху по вулиці Канатній вона здійснила обгін автомобілю «Хонда» та повернулась у свій ряд руху перед перехрестям. На перехресті з вулицею Мала Арнаутська побачила зелений сигнал світлофору для себе та продовжила рух. Переїжджаючи перехрестя відчула удар від «пострілу» подушки безпеки, її автомобіль «розкрутило» та «викинуло» на правий тротуар по напрямку руху її автомобілю, де вона зупинилась. Вину у вказаній дорожньо-транспортній пригоді вона не визнає, оскільки вважає, що вимоги ПДД не порушувала, на її думку винуватицею ДТП є водій ОСОБА_9 , яка рухалася на заборонений сигнал світлофору. Тролейбус №2038 на перехресті вулиці Маріїнінської та Італійського бульвару вона не «підрізала», зазначений тролейбус, на її думку, на момент інкримінованої їй ДТП ще не доїхав до повороту на вулицю Канатну з Італійського бульвару, а тому водій тролейбусу №2038 не міг бачити сигнал світлофору в момент її наближення до перехрестя вулиць Канатної та Малої Арнаутської. ОСОБА_4 повідомила, що вікна у автомобілі «HONDA CR-V» р/н НОМЕР_1 мають затемнення, а отже її не могли бачити у салоні автомобілю. Водій тролейбусу №4002, на її думку, перебував на відстані приблизно 224 метрів від перехрестя вулиць Канатної та Малої Арнаутської, а тому не міг бачити у дзеркало заднього виду момент інкримінованої ДТП. На думку ОСОБА_4 , після початку перетину нею перехрестя вулиць Канатної та Малої Арнаутської, ще 6 секунд світлофор працював у дозволяючому режимі руху транспорту по вулиці Канатній.

Суд оцінює показання ОСОБА_4 критично, оскільки її вина у скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, повністю доведена дослідженими безпосередньо під час судового розгляду наступними доказами:

- Показаннями потерпілої ОСОБА_9 , яка у судовому засіданні пояснила, що 08.06.2017 близько 06:50 рухалась на автомобілі «Chevrolet Aveo» р/н НОМЕР_2 по проїзній частині вулиці Малої Арнаутської в місті Одесі в середній смузі руху, збоку вулиці Осіпова в напрямку вулиці Белінського у м. Одесі. У салоні автомобіля пасажирів не було. У зазначений час був світлий період доби, проїзна частина була сухою. Проїзна частина вул. Малої Арнаутської є дорогою з одностороннім рухом, на якій організовано три смуги руху в напрямку вулиці Белінського. Рух здійснювала виконуючи вимоги ПДД України. При наближенні до перехрестя з вулицею Канатною переконалась, що здійснює рух на зелений сигнал світлофору, не порушуючи швидкісний режим, рухаючись приблизно 60 км/год, продовжуючи рух, на розі з вулицею Канатною отримала удар у праву частину автомобілю від автомобілю «HONDA CR-V» держномер НОМЕР_1 . В результаті ДТП її автомобіль відкинуло в бік та вона втратила свідомість. Прийшла до тями в лікарні, де їй повідомили, що вона потрапила в ДТП. У лікарні до неї звернувся незнайомий чоловік, як потім їй стало відомо це був чоловік ОСОБА_4 , та повідомив, що вона не винна у ДТП. В результаті ДТП отримала тяжкі тілесні ушкодження. В результаті отриманих травм проходила лікування на протязі багатьох місяців та не могла працювати. Внаслідок отриманих в ДТП тілесних ушкоджень потерпіла ОСОБА_9 стала інвалідом ІІІ групи. Майнова, моральна шкода та шкода здоров`ю, завдана злочином, їй обвинуваченою не відшкодована. Також потерпілою ОСОБА_9 заявлено цивільний позов, який уточнювався в ході судового розгляду. Уточнену позовну заяву потерпіла та її представник підтримали у повному обсязі.

-Показаннями свідка ОСОБА_11 , який у судовому засіданні пояснив, що до ДТП був не знайомий з обвинуваченою чи потерпілими. 08.06.2017 близько 06:50 рухався по проїзній частині вулиці Малої Арнаутської в місті Одесі в середній смузі руху, з боку вулиці Осіпова в напрямку вулиці Белінського. При під`їзді до перехрестя з вулицею Канатною перестроївся у праву смугу для руху, оскільки мав намір здійснити правий поворот на вулицю Канатну в напрямку вулиці Пантелеймонівської. Дочекавшись зеленого сигналу світлофору, розпочавши рух, при виконанні правового повороту на вулицю Канатну він побачив наближення назустріч по вулиці Канатній з боку вулиці Пантелеймонівської автомобілю «Хонда» сірого кольору. Після цього зліва від себе він почув звук удару та у дзеркало заднього виду побачив зіткнення зазначеного автомобілю «Хонда» та іншого автомобілю сірого кольору. Також свідок зазначив, що на момент зазначеної ДТП його автомобіль був обладнаний відеореєстратором, який працював у штатному режимі. Відеореєстратор з картою пам`яті він надав слідчому під час проведення досудового розслідування.

-Показаннями свідка ОСОБА_12 , який у судовому засіданні пояснив, що до ДТП був не знайомий з обвинуваченою чи потерпілими. На момент досліджуваної події працював водієм тролейбусу. 08.06.2017, керуючи тролейбусом «ЮМЗ» бортовий номер № НОМЕР_3 , здійснюючи лівий поворот з вулиці Маріїнінської на Італійський бульвар його «підрізав» автомобіль «HONDA CR-V» р/н НОМЕР_1 , за кермом якого перебувала жінка в окулярах. Потім він продовжив рух по маршруту та здійснивши поворот на вулицю Канатну з Італійського бульвару, здійснив зупинку на зупинці «Палладіум» по вулиці Канатній в сторону вулиці Великої Арнаутської в місті Одесі. Перебуваючи на зупинці, близько 06:50, побачив попереду себе у попутному напрямі руху автомобіль «HONDA CR-V», який раніше його «підрізав». Зазначений автомобіль рухався на швидкості близько 80 км/год, та виїхавши на зустрічну полосу руху, здійснив обгін автомобілю темного кольору який рухався в попутному для нього напрямку. Під`їхавши до перехрестя вулиць Канатної та Малої Арнаутської, на червоний сигнал світлофору, продовжуючи здійснювати рух по зустрічній смузі руху, автомобіль «HONDA CR-V» виїхав на перехрестя вулиць Канатної та Малої Арнаутської. В цей час, відволікшись на секунду для розрахунку пасажирів, він почув звук удару та побачив, що зазначений ним автомобіль «HONDA CR-V» зіткнувся з іншим автомобілем на зазначеному перехресті.

-Показаннями свідка ОСОБА_13 , який у судовому засіданні пояснив, що до ДТП був не знайомий з обвинуваченою чи потерпілими. На момент досліджуваної події працював водієм тролейбусу. 08.06.2017, близько 06:50, керуючи тролейбусом «Шкода» бортовий номер № НОМЕР_4 , рухався по вулиці Канатній зі сторони вулиці Великої Арнаутської в сторону вулиці Пантелеймонівської в місті Одесі. У зазначений час був світлий період доби, проїжджа частина була сухою. Під час рухупобачив, як назустріч йому в його смузі, здійснює рух автомобіль «HONDA CR-V» під керуванням жінки в окулярах. Прийнявши вправо він уникнув ДТП та у ліве дзеркало заднього виду побачив, що автомобіль «HONDA CR-V», продовжуючи здійснювати рух по зустрічній смузі, на червоний сигнал світлофору, колір якого він також побачив у дзеркалі заднього виду, виїхав на перехрестя, де допустив зіткнення з іншим автомобілем.

Судом прийнято відмову прокурора під час судового засідання 30.09.2020 від допиту потерпілого ОСОБА_10 та свідка ОСОБА_14 , а тому їх показання на досудовому розслідуванні не можуть бути враховані в якості доказів під час ухвалення вироку.

Крім того, винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, окрім показань потерпілої та свідків, підтверджується наступними дослідженими та проаналізованими судом письмовими доказами, зібраними в ході досудового розслідування, а саме:

- Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 08.06.2017 зі схемою ДТП та фототаблицею, в ході якого слідчим СУ ГУНП України в Одеській області ОСОБА_15 було оглянуто місце ДТП на перехресті вулиць Канатної та Великої Арнаутської у місті Одесі та зафіксовано факт дорожньо-транспортної пригоди та зовнішні механічні пошкодження транспортних засобів «HONDA CR-V» р/ НОМЕР_5 та «Chevrolet Aveo» р/н НОМЕР_2 . Відповідно до фототаблиці, доданої до зазначеного протоколу огляду, вікна автомобілю «HONDA CR-V» р/н НОМЕР_1 , в тому числі і задні, не мають затемнення. Таким чином спростовано показання обвинуваченої про те, що її не могли бачити в салоні автомобілю оскільки вікна останнього затемнені.

-Висновком №17-2750/2817/2540 від 20.07.2017 судової автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи, згідно із яким в умовах пригоди автомобіль «HONDA CR-V» р/н НОМЕР_1 передньою частиною ударно взаємодіяв з правим бортом автомобілю «Chevrolet Aveo» р/н НОМЕР_2 під кутом між їхніми поздовжніми осями 80…850 при відліку проти годинникової стрілки за точкою перетину осей від осі автомобіля «Chevrolet Aveo» до осі автомобілю «HONDA CR-V». Зіткнення автомобілів відбулося в рівні середньої смуги руху по ходу автомобіля «Chevrolet Aveo» р/н НОМЕР_2 і на рівні зустрічної смуги руху автомобіля «HONDA CR-V» р/н НОМЕР_1 . Швидкість руху автомобіля «HONDA CR-V» р/н НОМЕР_1 більше 74 км/год..

-Висновком №17-2752 від 20.07.2017 судової автотехнічної експертизи по дослідженню систем керування та ходової частини автомобіля «HONDA CR-V» р/н НОМЕР_1 , відповідно до якого ходова частина, рульове керування й гальмівна система автомобіля «HONDA CR-V» р/н НОМЕР_1 на момент проведеного дослідження перебували в працездатному стані й забезпечували водієві технічну можливість рухатися й утримувати автомобіль у будь-якому обраному ним напрямку, здійснювати гальмування з відомої йому ефективністю.

В цих системах не було несправностей, які могли б обумовити раптове для водія відведення автомобіля від обраного напрямку руху або відмову систем.

-Висновком №17-2551 від 20.07.2017 судової автотехнічної експертизи по дослідженню систем керування та ходової частини автомобіля «Chevrolet Aveo» р/н НОМЕР_2 , відповідно до якого ходова частина, рульове керування й гальмівна система автомобіля «HONDA CR-V» р/н НОМЕР_1 на момент проведеного дослідження перебували в працездатному стані й забезпечували водієві технічну можливість рухатися й утримувати автомобіль у будь-якому обраному ним напрямку, здійснювати гальмування з відомої йому ефективністю.

В цих системах не було несправностей, які могли б обумовити раптове для водія відведення автомобіля від обраного напрямку руху або відмову систем.

-Висновком №17-3164 від 24.07.2017 судової автотехнічної експертизи обставин зіткнення автомобілів «HONDA CR-V» р/н НОМЕР_1 і «Chevrolet Aveo» р/н НОМЕР_2 , відповідно до якого створення небезпечної ситуації на перехресті було обумовлене виїздом автомобіля «HONDA CR-V» р/н НОМЕР_1 на перехрестя на червоний для нього сигнал світлофора, водій цього транспортного засобу мав технічну можливість уникнути ДТП. Фактичні дії водія автомобіля «HONDA CR-V» р/н НОМЕР_1 знаходяться в причинному зв`язку з фактом ДТП. Водій автомобіля «Chevrolet Aveo» р/н НОМЕР_2 в умовах пригоди не мав технічної можливості як з фактичної, так і з допустимої у населеному пункті швидкості уникнути зіткнення з автомобілем «HONDA CR-V» р/н НОМЕР_1 , й подальшого наїзду при аварійному русі на пішохода.

-Висновком №1481 від 29.06.2017 судово-медичної експертизи, яким встановлено характер пошкоджень, виявлених в потерпілої ОСОБА_9 , відповідно до якого в ОСОБА_9 виявлено наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма в формі забою головного мозку середнього ступеню, крововилив у потиличний ріг правого бічного шлуночка, синці тім`яно-скроневої області справа, лобної області зліва; закритий перелом поперечного відростка 5 поперекового хребця справа; закритий вертикальний перелом бічної маси крижі справа, закриті переломи тіл, верхніх та нижніх гілок лонних кісток з обох боків, гілок сідничних кісток з обох боків, які супроводжувалися крововиливом у порожнину малого тазу, синці лівого плеча, правого стегна, області правого колінного суглобу з переходом на гомілку та синець лівої стопи. У гр. ОСОБА_9 розвилися ускладнення закритої черепно-мозкової травми в формі забою головного мозку середнього ступеню, що супроводжувалася крововиливом у потиличний ріг правого бічного шлуночка з ураженням стовбура III пари черепно-мозкового нерву справа, що у свою чергу викликало: параліч окорухового нерва та відповідно до цього паралітичну косоокість; параліч м`яза, що піднімає верхню повіку, через що виникло опущення верхньої повіки правого ока, яка повністю закриває очну щілину (птоз); параліч конвергенції - неможливість повернути очне яблуко до середини й до гори, також на фоні означеної травми у потерпілої виникли вегетативні симптоми ураження центральної нервової системи у вигляді: підвищення сухожилкових рефлексів, згладженості лівої носогубної складки. Зазначені тілесні ушкодження утворились від дії тупих предметів, якими могли бути частини салону рухаючогося автомобілю в момент зіткнення транспортних засобів та могли утворитися 08.06.2017. Чисельні переломі кісток тазу у поєднанні із черепно-мозковою травмою викликають шок тяжкого ступеня та згідно п. 2.1.2, п. 2.1.3 «о» та п. 4.11 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.), відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

- Висновком №1573 від 28.09.2017 судово-медичної експертизи щодо характеру пошкоджень, виявлених в потерпілого ОСОБА_10 , відповідно до якого в ОСОБА_10 виявлено наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма в формі забою головного мозку легкого ступеню, перелом правої скроневої кістки із розповсюдженням на основу середньої черепної ямки, крововилив під м`які мозкові оболонки лівої тім`яної області, садна лобно-тім`яних областей з обох боків; закритий скалковий перелом стернального кінця правої ключиці, закритий компресійний перелом тіла 10 грудного хребця, закриті переломи ребер: 9-12 правих та 6-12 лівих, закриті переломи поперечних відростків, 8-11 грудних хребців зліва, 11 грудного хребця справа, 1-3 поперекових хребців з обох боків, 4 поперекового хребця зліва, які супроводжувалися потраплянням повітря у ліву плевральну порожнину; закритий перелом крила правої здухвинної кістки.

Зазначені тілесні ушкодження утворились від дії тупих предметів, якими могли бути частини кузову рухомого автомобілю в момент контактування з тілом постраждалого, а також внаслідок його подальшого падіння на дорожнє покриття та могли бути заподіяні 08.06.2017.

Описані тілесні ушкодження відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

- Речовими доказами:
- автомобілем «Chevrolet Aveo» р/н НОМЕР_2 , яким керувала потерпіла ОСОБА_9 та який має зовнішні механічні пошкодження;
- автомобілем «HONDA CR-V» р/н НОМЕР_1 , яким керувала обвинувачена ОСОБА_4 та який має зовнішні механічні пошкодження;
- протоколом огляду речових доказів від 09.06.2017 з додатком у вигляді лазерного диску з написом «Арена», на якому знаходиться відеозапис з камери зовнішнього спостереження магазину «Обжора», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Канатна, 72. Відповідно до оглянутого відеозапису встановлено, що на ньому частково зафіксовано момент руху автомобілю під керуванням обвинуваченої по проїжджій частині вулиці Канатної на перехресті з вулицею Малою Арнаутською в місті Одесі в напрямку з вулиці Пантелеймонівської в бік вулиці Великої Арнаутської по зустрічній полосі руху.

Наведені докази узгоджуються між собою, є належними, допустимими та в повному обсязі доводять вину ОСОБА_4 в порушенні Правил дорожнього руху України, наслідком якого сталося зіткнення транспортних засобів, що спричинило кожному з потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 тяжкі тілесні ушкодження. Зазначені докази, в той же час, повністю спростовують покази ОСОБА_4 в частині дотримання нею вимог ПДД України.
Так потерпіла ОСОБА_9 показала, що вона рухалась на дозволений зелений сигнал світлофору.
Показання потерпілої ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , та ОСОБА_11 , які свідчили в суді під присягою та будучи попередженими про кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивих показань, є послідовними, повністю узгоджуються між собою та іншими наведеними доказами.
Із показань водія тролейбусу ОСОБА_12 вбачається що, водій транспортного засобу ОСОБА_4 , невдовзі перед виникнення ДТП також грубо порушувала вимоги ПДР, при цьому «підрізала» тролейбус, далі рухалася зі швидкістю біля 80 км на годину.
Аналіз показань усіх допитаних в суді свідків сторони обвинувачення, дає підстави прийти до висновку про те, що саме обвинувачена ОСОБА_4 , а не потерпіла ОСОБА_9 рухалася на заборонений червоний сигнал світлофору.
Висновком експерта №17-2750/2817/2540 від 20.07.2017 судової автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи встановлено, що швидкість руху автомобіля «HONDA CR-V» р/н НОМЕР_1 становила більше 74 км/год, що, на думку суду, є суттєвим перевищенням швидкості в умовах населеного пункту.
Така поведінка водія ОСОБА_16 свідчить про навмисне, грубе нехтування нею одночасно декількома вимогами ПДР, наслідком якого стало зіткнення з автомобілем під керуванням потерпілої ОСОБА_9 , під час якого остання та пішохід ОСОБА_17 отримали тяжкі тілесні ушкодження.
На підставі досліджених доказів суд встановив, що створення небезпечної ситуації на перехресті було обумовлене виїздом автомобіля «HONDA CR-V» р/н НОМЕР_1 на перехрестя на червоний для нього сигнал світлофора. При цьому водій даного транспортного засобу мав технічну можливість уникнути ДТП. Фактичні дії водія автомобіля «HONDA CR-V» р/н НОМЕР_1 ОСОБА_4 знаходяться в причинному зв`язку з фактом ДТП. В той же час водій автомобіля «Chevrolet Aveo» р/н НОМЕР_2 ОСОБА_9 в умовах пригоди не мала можливості уникнути зіткнення з автомобілем «HONDA CR-V» р/н НОМЕР_1 , й подальшого наїзду при аварійному русі на пішохода, враховуючи швидкість руху автомобіля «HONDA CR-V» р/н НОМЕР_1 та раптовість неочікуваного виїзду останнього на перехрестя на заборонений сигнал світлофору.
Суд вважає, що сукупність доказів, досліджених в судовому засіданні, дає підстави для прийняття відповідного процесуального рішення щодо винуватості ОСОБА_4 в інкримінованому злочині.
Доводи ОСОБА_4 про те, що свідки давали суду завідомо неправдиві показання є безпідставними, оскільки не ґрунтуються на будь-яких матеріалах справи. Твердження обвинуваченої про те, що не проведення слідчого експерименту зі свідками сторони обвинувачення є підставою для визнання їх показань недостатніми і недостовірними доказами, суд також оцінює критично, оскільки наведені у вироку показання свідків є послідовними, узгоджуються між собою, із протоколом огляду, висновками експертів та іншими доказами, а підстав для перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення не встановлено.

Суд критично оцінює наданий прокурором як доказ сторони обвинувачення протокол огляду речових доказів від 27.06.2017 з додатками у вигляді «скріншотів» та лазерного диску «Axent» на якому міститься відеозапис з відеореєстратору, встановленого на автомобілі «Вольво», яким на момент досліджуваної події керував свідок ОСОБА_11 ..

Так в ході судового розгляду достовірно встановлено, що наданий відеозапис є копією, а не оригінальним записом. Те, що наданий носій інформації у вигляді лазерного диску є копією, а не оригіналом, підтверджується як показаннями свідка ОСОБА_11 , який зазначив, що надавав слідчому саме відеореєстратор з картою пам`яті, самим протоколом огляду, та в тому числі тим, що технічні можливості автомобільних реєстраторів не дають можливість здійснювати запис безпосередньо на лазерний диск. Твердження обвинуваченої та її захисників про те, що вказаний диск має ознаки монтажу та інші зміни, привнесені в зміст фонограми в процесі виробництва або після закінчення відеозапису, в судовому засіданні прокурором не спростовано.

Підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Частиною 3 статті 99 КПК України передбачено, що сторона кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, зобов`язані надати суду оригінал документа.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що наявна у матеріалах кримінального провадження копія технічного носія інформації лазерного диску, у розумінні ст. 86 КПК України не може бути визнана допустимим доказом.

Окрім цього, суд не враховує в якості доказу винуватості обвинуваченої показання свідка ОСОБА_18 , який у судовому засіданні пояснив, що був очевидцем дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася на перехресті вул. Канатної та вул. МАЛОЇ Арнаутської за участю водія «Хонда» та при цьому бачив як водій автомобілю «Хонда» здійснив проїзд перехрестя вказаних вулиць на заборонений червоний сигнал світлофору, оскільки свідок в судовому засіданні не зміг конкретизувати обставини події, дату, час та її учасників.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 в межах пред`явленого обвинувачення за ч.2 ст.286 КК України, за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілим тяжкі тілесні ушкодження.

Призначаючи обвинуваченій покарання, суд виходить з наступного.
При призначені покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд керується положеннями ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, відсутність обставини, що пом`якшують покарання.
Також судом враховано наявність обтяжуючих провину обвинуваченої ОСОБА_4 обставин, передбачених статтею 67 КК України, а саме:
- тяжкі наслідки, завдані злочином, оскільки потерпіла ОСОБА_9 , внаслідок отриманих в ДТП тілесних ушкоджень отримала ІІІ групу інвалідності;

- вчинення кримінального правопорушення щодо особи з інвалідністю, оскілки потерпілий ОСОБА_10 на момент ДТП вже був інвалідом ІІ групи.

Так, відповідно до ст.12 КПК України злочин, передбачений ч.2 ст.286 КК України, є тяжким злочином, який характеризується необережною формою вини.
ОСОБА_4 має вищу освіту, незаміжня, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась.
Відомостей щодо перебування обвинуваченої на обліках у лікарів психіатра та нарколога, зловживання нею алкогольними напоями чи наркотичними засобами немає.

Обвинувачена не визнала своєї винуватості у вчиненні злочину, яка є очевидною, не принесла вибачення потерпілим та не відшкодувала завданих нею збитків.
Таким чином, дії та бездіяльність обвинуваченої ОСОБА_4 свідчать про небажання обвинуваченої ОСОБА_4 виправити наслідки вчиненого злочину, відсутність осуду своєї поведінки.
З огляду на викладене, враховуючи особу обвинуваченої, її ставлення до вчиненого, вказані обтяжуючі обставини, наявність тяжких невідворотних наслідків, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 за вчинений ним злочин, передбачений ч.2 ст.286 КК України, покарання у вигляді позбавлення воліз позбавленням права керувати транспортними засобами, вважаючи дане покарання необхідним для її перевиховання та попередження вчинення нових злочинів.
Приймаючи таке рішення, суд, серед іншого враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 № 15-рп/2004 у справі №1-33/2004.
Вимога додержуватись справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена і в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року), статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 за вчинений нею злочин, передбачений ч.2 ст.286 КК України, покарання у вигляді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на певний строк.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_6 та обвинувачена ОСОБА_4 просили суд застосувати Закон України «Про амністію у 2016 році» та звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання, посилаючись на наступне.
Відповідно до п. «ґ» ч.1 ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст.12 КК України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст.12 КК України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, які на день набрання чинності цим Законом досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
На момент набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році»-07.09.2017 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , досягла пенсійного віку(57 років і 6 місяців), встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України «Про амністію у 2016 році», питання про застосування амністії вирішує суд зокрема за ініціативою обвинуваченого, їхніх захисників.
Відповідно до п. «г» ч. 2 ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 р.» застосування цього закону здійснюється щодо осіб, стосовно яких судом ухвалені вироки, що не набрали законної сили - за клопотанням самої особи, її захисника.
Інші учасники судового провадження не заперечували щодо задоволення клопотання.
Таким чином, судом встановлено наявність правових підстав для застосування відносно ОСОБА_4 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Обставини, передбачені ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році», які б виключали можливість застосування амністії до ОСОБА_4 не встановлені, враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_4 акт амністії, звільнивши її від призначеного покарання.

Щодо цивільного позову.
Потерпілою ОСОБА_19 заявлено цивільний позов до ПрАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «Уніка» та ОСОБА_4 про стягнення майнової та моральної шкоди.

Згідно пунктів 8 та 9 ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної шкоди.

Частиною 1 ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» - «... моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я. ... у порушенні інших цивільних прав, ... у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків».

Згідно п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», - «Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану...».

Згідно із ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Зважаючи на викладене, право позивача на відшкодування шкоди з боку відповідача ОСОБА_4 є абсолютним.

Крім того, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Honda CR-V», р/н НОМЕР_1 застрахована по договору обов`язкового страхування ЦПВВНТЗ №AІ 9907544 у ПрАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «Уніка».

Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну за наявним договором обов`язкового страхування ЦПВВНТЗ № AІ 9907544 становить 100 000 (сто тисяч) грн., за шкоду заподіяну життю та здоров`ю 200000 (двісті тисяч) грн. Розмір франшизи 0 (нуль) грн. 00 коп.

Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 03.11.2018 по справі №760/15471/15-ц прийшла до висновку, що в Україні існує інститут обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, а тому, пред`явлення вимоги до безпосереднього винуватця у межах страхового ліміту суперечить меті такого інституту. На цій підставі, суд прийшов до висновку, що у випадку пред`явлення вимоги до винуватця, який застрахував свою цивільно-правову відповідальність суди повинні відмовляти в задоволенні таких позовних вимог.

Така саме позиція закріплена в Постанові пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року №4 (частина 16 пункт 1).

Тобто, ПрАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «Уніка» має зобов`язання по відшкодуванню позивачу заподіяної шкоди у межах суми ліміту відповідальності за договором страхування.

13.08.2020 Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка» здійснила виплату страхового відшкодування на користь ОСОБА_9 , у розмірі:

- 47 128,95 грн. за шкоду, пов`язаною із лікуванням;

- 57 600,00 грн. за шкоду пов`язаною із стійкою втратою працездатності;

- 4 215,34 грн. за моральну шкоду.

Відповідно висновку експерта №282/17 від 20.07.2017, вартість майнової шкоди, завданої власнику «Chevrolet Aveo», р/н НОМЕР_2 дорівнює ринковій вартості автомобіля на дату ДТП та складає 166 972 (сто шістдесят шість тисяч дев`ятсот сімдесят дві) грн. 05 коп.. Відповідно до цього ж висновку експерта ринкова вартість «Chevrolet Aveo», р/н НОМЕР_2 , з урахуванням аварійних пошкоджень після ДТП складає 31 533 (тридцять одна тисяча п`ятсот тридцять три) грн. 89 коп..

Тобто, загальний розмір понесеної ОСОБА_9 майнової шкоди дорівнює: 166 972,05 31 533,89 = 135 438 (сто тридцять п`ять тисяч чотириста тридцять вісім) грн. 16 копійок.

Таким чином, 100 000 (сто тисяч) грн. 00 коп. покладається на відповідача ПрАТ «СК «Уніка» та 35 438 (тридцять п`ять тисяч чотириста тридцять вісім) грн. 16 коп. покладаються на відповідача ОСОБА_4 ..

Крім того, вартість проведення експертизи №282/17 складає 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн. 00 коп., які також покладаються на ОСОБА_4 .

Отже цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 в частині майнової шкоди підлягає задоволенню.

Окрім цього, ОСОБА_9 , отримала тілесні ушкодження, які відповідно до висновку експерта №1481 від 29.06.2017 відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень. Загальна сума на лікування складає 53 137 (п`ятдесят три тисячі сто тридцять сім) грн. 08 коп.. Крім того, ОСОБА_9 в результаті ДТП, яка мала місце 08.06.2017, отримала ІІ групу інвалідності до 01.10.2018, а в подальшому після проходження лікування ІІІ групу інвалідності безстроково (акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА №312771).

Згідно ст.25 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відшкодовується у розмірах, визначених відповідно до Цивільного кодексу України. Мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить: у разі встановлення II групи інвалідності - 18 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку.

Розмір мінімальної заробітної плати станом на 08.06.2017 згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» становив 3200 грн., а відповідно 18 мінімальних заробітних плат становлять 18х3200= 57600 грн. 00 коп.

Загальний розмір відшкодування за шкоду заподіяну здоров`ю складає 110737 (сто десять тисяч сімсот тридцять сім) грн. 08 коп., які покладаються на відповідача ПрАТ «СК «Уніка». Оскільки відповідач добровільно сплатив на користь позивача в якості відшкодування за шкоду, пов`язану із лікуванням та із стійкою втратою працездатності 104728,95 грн, то стягненню підлягає 6008,13 грн.

Відповідно до ст.26 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. 5% від загальної суми спричиненої шкоди становлять 5536 грн. 85 коп., які також покладаються на ПрАТ «СК «Уніка». Враховуючи, що страховик відшкодував добровільно моральну шкоду на суму 4125,34 гривень, на відповідача ПрАТ «СК «Уніка» необхідно покласти в якості відшкодування моральної шкоди потерпілій ОСОБА_9 1321 грн 51 коп.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої.

Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, на підставі ч.1 ст. 1167 ЦК України, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Окрім фізичної та майнової шкоди, протиправними діями ОСОБА_20 також завдано потерпілій ОСОБА_9 немайнових втрат, спричинених моральними та фізичними стражданнями, які позначили негативні зміни у житті потерпілої: щоденні думки та спогади про наслідки психотравмуючої події, страх можливого повторення подій, негативні переживання та спогади, потреба в униканні аналогічних обставин, насторога, тривога, емоційні та тілесні реакції при згадуванні; важкість виконання повсякденних обов`язків, фіксованість уваги на проблемі одужання та реабілітації, переживання фізичних незручностей та психологічного дискомфорту, тимчасова відірваність від активного соціального життя, знижений та нестійкий настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, емоційна напруга, нервозність, дратівливість, реакції замикання, бажання уникати контактів, почуття образи, обурення, приниженої гідності; побоювання щодо майбутнього стану здоров`я.

В момент отримання тілесних ушкоджень, потерпіла ОСОБА_9 перенесла значний фізичний біль, пережила емоційний стрес, який супроводжувався почуттями розгубленості, тривоги, страху за своє здоров`я та життя.

В подальшому, потерпіла ОСОБА_9 була вимушена проходити стаціонарне лікування, витерплювати болісні лікувальні та діагностичні процедури, отримувати неприємне медикаментозне лікування. Впродовж всього періоду лікування почувалась незручно, дискомфортно, з необхідністю пристосовуватися до негативних умов існування (ліжковий режим, гігієнічні проблеми, залежність від оточення). В період стаціонарного лікування потребувала зовнішньої допомоги з боку близьких, з приводу чого почувалася як джерело клопоту та обмежень для родичів. Наслідки перенесеної травми призвели до появи негативних психосоматичних та психоемоційних змін: порушення сну, швидка втомлюваність, пасивність, знижений настрій, пригніченість, нервозність, дратівливість, образливість, чутливість, реакції замикання, фіксованість на негативних переживаннях, емоційна напруга, насторога, невпевненість в собі, відчуття власної трудової неповноцінності, тривога з приводу майбутнього. Були порушені актуальні життєві плани, погіршені можливості побудови та реалізації нових життєвих перспектив і трудових планів, нової продуктивної самореалізації.

Наслідки події, що сталася, потягли за собою нераціональне витрачання життєвого часу (на лікування, проведення правових заходів), обумовили необхідність залучання значних фізичних, душевних та матеріальних ресурсів, дотепер вимагають компенсаторних можливостей задля їх подолання. Дотепер продовжуються проблеми зі здоров`ям у вигляді відсутності функціонування правого ока, асиметрії обличчя та очей, втомлюваності, періодичних болів в місцях травм, необхідність дотримуватися дієти, обмеження фізичної активності на тривалий час. Відповідно до висновку експерта психологічної експертизи №4/11/17 від 15.01.2018 попередня орієнтовна сума грошового еквіваленту моральних страждань, спричинених ОСОБА_9 , становить від 500 000 (п`ятсот тисяч) грн. до 1 000 000 (один мільйон) грн., в залежності від встановленого судом ступеню провини сторін.

Таким чином, потерпілою ОСОБА_9 доведено спричинення їй моральних страждань, які можуть бути компенсовані у грошовому еквіваленті 500 000 грн., які має понести відповідач ОСОБА_4 ..

Додатково остання має понести вартість проведеної психологічної експертизи у розмірі 3120 (три тисячі сто двадцять) грн. 00 коп.

Тому суд вважає, співмірним заподіяній шкоді стягнення на користь потерпілої ОСОБА_9 з ПрАТ СК «Уніка» завдану їй майнову шкоду у розмірі 100 000 (ста тисяч) гривень, моральну шкоду у розмірі 1321,51 грн, за шкоду, пов`язану із лікуванням та із стійкою втратою працездатності 6008,13 грн. Із обвинуваченої ОСОБА_4 на користь ОСОБА_9 підлягають стягненню в якості відшкодування майнової шкоди 35 438 гривень, витрати на залучення експерта 5620 гривень, моральна шкода 500 тисяч гривень, витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000 грн.

Таким чином, позовні вимоги потерпілої-цивільного позивача ОСОБА_9 підлягають частковому задоволенню з урахуванням наведеного.
Загальна сума витрат сторони обвинувачення на залучення експертів під час здійснення досудового розслідування складає 11034 гривень.
Витрати потерпілої на залучення експертів складають 5620 грн.
Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, підлягають відшкодуванню відповідно до вимог ст.ст.118-126 КПК України.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 1-380 КПК України, ст.1-90 КК України,
суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.
Звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного та додаткового покарання у вигляді позбавлення волі строком на п`ятьроків з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки на підставі п. «ґ» ч.1 ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», ст. 85 КК України.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 задовольнити частково.
Стягнути з ПрАТ Страхова компанія «Уніка» на користь ОСОБА_9 завдану їй майнову шкоду у розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень.

Стягнути з ПрАТ «СК «Уніка» на користь ОСОБА_9 завдану їй майнову шкоду, пов`язану із лікуванням та із стійкою втратою працездатності у розмірі 6008 (шість тисяч вісім) гривень 13 копійок.
Стягнути з ПрАТ «СК «Уніка» на користь ОСОБА_9 завдану їй моральну шкоду у розмірі 1321 (одна тисяча триста двадцять одна) гривня 51 копійка.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_9 завдану їй майнову шкоду у розмірі 35438 (тридцять пять тисяч тридцять вісім0 гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_9 завдану їй моральну шкоду у розмірі у розмірі 500 000 (п`ятсот тисяч) гривень;
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_9 процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 5620 (п`ять тисяч шістсот двадцять) гривень та витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у загальній сумі 11034 (одинадцять тисяч тридцять чотири) гривень.
В решті позовних вимог відмовити у задоволенні.

Речові докази по справі:
- автомобіль «Chevrolet Aveo» р/н НОМЕР_2 повернути потерпілій ОСОБА_9 ;
- компакт диск із записом обставин ДТП зберігати при матеріалах справи.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 05.10.2017 на домоволодіння ОСОБА_4 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер майна 8657805 та на автомобіль ОСОБА_4 «HONDA CR-V» р/н НОМЕР_1 , залишити до виконання вироку в частині відшкодування за цивільним позовом на користь ОСОБА_9 , а після - скасувати.
Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченій а також не пізніше наступного дня після ухвалення направити учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Суддя:

19.08.2021