Єдиний унікальний номер: 379/492/21
Провадження № 1-кп/379/82/21
УХВАЛА

30 червня 2021 рокум.Тараща

Таращанський районний суд Київської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру - ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000708, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.04.2021, про вчинення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженкою с. Круті Горби Таращанського району Київської області, зареєстрованою та проживаючою за адресою: АДРЕСА_1 , інвалідом дитинства 3-ї групи, з неповною загально-середньою освітою, непрацюючою, на утриманні має трьох малолітніх дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , раніше не судимою,

у стані неосудності суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки ч.3 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
В період часу з 07 по 13 квітня 2021 року, точної дати досудовим слідством не встановлено, приблизно о 12 год. 00 хв., ОСОБА_4 перебувала у житловому будинку за місцем проживання, який розташований за адресою АДРЕСА_1 . В цей час, у неї виник умисел, вчинити таємне викрадення готівкових коштів з житлового будинку ОСОБА_6 , який розташований по АДРЕСА_2 . Відразу ж після цього, ОСОБА_4 прибула до господарства за адресою: АДРЕСА_2 , та з метою реалізації свого злочинного задуму, через хвіртку, незачинену на запірний пристрій, пройшла до подвір`я садиби ОСОБА_11 , та виявила, що остання перебуває з тильної сторони житлового будинку на присадибній ділянці. Після цього ОСОБА_4 , діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій, таємно, скориставшись відсутністю у будинку власника та будь-яких інших осіб, які б могли завадити їй вчинити крадіжку, відкрила незачинені на запірний пристрій вхідні двері та проникла в середину житлового будинку ОСОБА_12 .. Будучи всередині вказаного будинку, у одній із кімнат ОСОБА_4 на робочій поверхні стола швейної машинки під скатертиною віднайшла та викрала готівкові кошти в сумі 4000 гривень, купюрами номіналом по 500 гривень. Відразу після цього, ОСОБА_4 в даній кімнаті біля дверей виявила жіночу сумку ОСОБА_11 , в якій знаходився гаманець останньої. При огляді гаманця ОСОБА_4 віднайшла та викрала грошові кошти в сумі 500 гривень, купюрами номіналом по 100 та 200 гривень. З викраденими готівковими коштами в загальній сумі 4500 гривень, ОСОБА_4 через вхідні двері залишила садибу ОСОБА_11 та розпорядилася викраденим майном на власний розсуд.

Отже, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 завдала ОСОБА_11 майнової шкоди на загальну суму 4500 грн (чотири тисячі п`ятсот гривень).

Допитана в судовому засіданні особа, щодо якої ставиться питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 суду показала, що 07 квітня цього року вона хотіла позичити у сусідки ОСОБА_6 гроші, але та відмовила. Тому вона дочекалася, поки сусідка вийде з хати, зайшла всередину через відчинені двері і витягла з-під скатертини під швейною машинкою грошові кошти номіналом по 500 в загальній сумі 2500 грн. З цими грошима вона того ж дня поїхала в Богуслав на день народження до подруги, витратила гроші на придбання подарунка, продуктів харчування і алкогольних напоїв. Після того, як сусідка виявила крадіжку грошей вона не заперечувала своєї провини і не заперечувала, що взяла 4500 грн. На даний час її матір повернула ОСОБА_6 4000 грн і залишилась боргувати ще 700 грн (500 грн залишок викраденого, 200 грн проценти). Додала, що вона і раніше вчиняла крадіжки майна і грошей у потерпілої ОСОБА_6 ; має психічне захворювання, яке періодично загостюється, коли має перерви в лікуванні. Коли лікується і приймає медичні препарати такого не вчиняє. Щороку проходить стаціонарне лікування в спеціалізованому медичному закладі. Зазначила, що дітей їй допомагає доглядати матір, вони і зараз у неї.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що вона є сусідкою ОСОБА_4 .. Остання вже вчетверте вчиняє крадіжку її майна. Того дня (у квітні цього року, точних дат не пам`ятає) вона вийшла з хати, підперла двері шифериною і пішла різати малину. Сусідка попереджала її, що в кущах біля будинку бачила ОСОБА_4 .. В будинку у спальній кімнаті залишилась сумка із гаманцем, в якому були гроші в сумі 500 грн купюрами дві по 200 грн і одна 100 грн.. Також на тумбі, на скатертині стояла швейна машинка, під якою лежали грошові кошти в сумі 4000 грн купюрами по 500 грн. Ці кошти вона відкладала щомісяця з пенсії для дітей. Того дня вона не заглядала в гаманець і не перевіряла гроші під скатертиною, а через пару днів, коли пішла на базар, виявила, що гаманець порожній, пішла додому і з`ясувала, що під скатертиною також немає грошей. Зателефонувала дочці, викликали поліцію. ОСОБА_4 не заперечувала, що це вона взяла гроші. На даний час матір ОСОБА_4 відшкодувала їй 3000 грн, решту обіцяла повернути в цьому місяці. Претензій до ОСОБА_4 не має, пробачила її, оскільки остання має трьох малих дітей, яких добре доглядає матір ОСОБА_4 і яких не можна забирати із родини.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, відповідно до частини третьої статті 349 КПК України суд вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки про таке не заперечують всі учасники судового провадження, які пояснили, що правильно розуміють зміст цих обставин, така їх позиція є добровільною, вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом особи, щодо якої ставиться питання про застосування примусових заходів медичного характеру, потерпілої та дослідженням висновку судово-психіатричнорї експертизи і матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу ОСОБА_4 ..

Так, з висновку судово-психіатричної експертизи № 354 від 26.05.2021, проведеної експертами КНП КОР «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання» відділення амбулаторних судово-психіатричних експертиз смт. Глеваха Київської області, вбачається, що ОСОБА_4 на момент скоєння інкримінованих їй дій страждала на легку розумову відсталість у ступені вираженої дебільності з емоційно-вольовими розладами, тому вона в період інкримінованих їй дій та в теперішній час не могла і не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_4 потребує застосування до неї примусових заходів медичного характеру - госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.

Згідно характеристики за місцем реєстрації ОСОБА_4 характеризується негативно, як схильна до правопорушень, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, перебуває під наглядом в кабінеті психіатра з 2006 року з діагнозом «легка розумова відсталість», має третю групу інвалідності з дитинства довічно, на утриманні має трьох малолітніх дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Отже, заслухавши пояснення особи, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_6 , позицію захисника ОСОБА_5 , дослідивши і проаналізувавши надані письмові докази, суд дійшов переконання, що ОСОБА_4 вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України /тяжкого злочину/, а саме: вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжки), поєднаного з проникненням у житло.

Однак, згідно висновку судово-психіатричної експертизи ОСОБА_4 в період вчинення інкримінованих їй дій страждала та на даний час страждає на легку розумову відсталість у ступені вираженої дебільності з емоційно-вольовими розладами. Під час вчинення інкримінованих їй дій не могла та не може в даний час усвідомлювати свої дії та керувати ними; потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив застосувати примусові заходи медичного характеру відносно ОСОБА_4 у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні вказав на те, що ОСОБА_4 не потребує госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом і просив застосувати до неї примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги.

Суд, за результатами судового розгляду клопотання, дійшов висновку про те, що суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, вчинене ОСОБА_4 ..

Також, відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи ОСОБА_4 у період вчинення інкримінованих їй дій страждала та на даний час страждає на легку розумову відсталість у ступені вираженої дебільності з емоційно-вольовими розладами, тому вона в період інкримінованих їй дій та в теперішній час не могла і не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. А отже, ОСОБА_4 потребує примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом. Позиція захисника про доцільність застосування амбулаторного лікування ОСОБА_4 спростовується наданими суду письмовими доказами і не може бути прийнята судом.

Як передбачено частиною 1 статті 18 КК України суб`єктом злочину є фізична осудна особа.

Згідно частин 1, 2 ст. 19 КК України осудною вважається особа, яка під час вчинення злочину могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Частиною 2 статті 513 КПК України передбачено, що визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

За положеннями ст. 92 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Відповідно до ст. 94 КК України примусовими заходами медичного характеру є: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом; госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом; госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Так, частиною 3 вказаної норми Закону передбачено, що госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.

З урахуванням наведеного, судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинила суспільно небезпечне діяння, та на момент його вчинення вона перебувала в стані неосудності і внаслідок психічних розладів не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. На даний час ОСОБА_4 також не може усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними, тому не підлягає кримінальній відповідальності.

Отже, при розгляді даного клопотання в суді знайшли своє підтвердження умови, визначені ст. 505 КПК України, та наявність підстав для застосування відносно ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними, зважаючи на положення статті 124 КПК України щодо порядку розподілу судових витрат у разі ухвалення обвинувального вироку, - суд доходить висновку про те, що судові витрати на залучення експерта у даному випадку мають бути покладені на державу і до стягнення з особи, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, не підлягають.

Речові докази відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.18, 19, 92-94, ч. 3 ст. 185 КК України, ст.ст.100, 118, 119, 124, 369-372, 376, 395, 503-513, 516 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання старшого слідчого відділення розслідування злочинів загально-кримінальної спрямованості СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_13 , погоджене із прокурором Таращанського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_14 , про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000708, відомості про яке внесені до ЄРДР 15.04.2021, про вчинення ОСОБА_4 у стані неосудності суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки ч. 3 ст. 185 КК України, задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

Запобіжний захід до набрання ухвалою законної сили не застосовувати.

Витрати на залучення експерта у розмірі 1201 (одна тисяча двісті одна) гривня 34 копійки віднести на рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Таращанський районний суд Київської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Копію ухвали не пізніше наступного для після постановлення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя Таращанського районного суду Київської області ОСОБА_1