Справа № 172/270/21
Провадження № 1-кп/172/43/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2021 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
адвоката - ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000007 від 03.03.2021 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця станиці Володимирська, Лабінського району, Краснодарського Краю, РФ, громадянина України, освіти не має, не працюючого, на утриманні має неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований: АДРЕСА_1 , фактично прожива: АДРЕСА_2 , раніше не судимого:

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В
ОСОБА_4 25 лютого 2021 року близько 12.00 год. перебував за місцем свого фактичного мешкання по АДРЕСА_2 . В цей час у ОСОБА_4 виник протиправний умисел спрямований на незаконне заволодіння чужим майном з території домоволодіння ОСОБА_7 по АДРЕСА_2 .
ОСОБА_4 достовірно знаючи, що за вказаною адресою тривалий час ніхто не проживає та він буде не поміченим для сторонніх осіб, близько 12.15 год. того ж дня, прийшов до вказаного домоволодіння, територія якого повністю огороджена по периметру та не має вільного доступу. Після чого, реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, достовірно усвідомлюючи, що його дії носять протиправний характер, діючи умисно, з корисливою метою, переліз через огорожу, тим самим незаконно проник на територію домоволодіння ОСОБА_7 .
Перебуваючи на території вказаного домоволодіння ОСОБА_4 умисно, таємно викрав, а саме за допомогою сили рук зняв з навісів металеву хвіртку через яку здійснювався вхід з території двору на город, що виконана з кутників 5х5 см. розміром 1х0,62 м. вартістю 184,4 грн. Після чого продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, підійшов до господарського приміщення та умисно, таємно викрав, а саме з допомогою сили рук від`єднав від вказаного приміщення металеву ринву та металеві листи в кількості чотирьох штук, загальною вагою 51 кг. лому чорного металу вартістю 306 грн.
З викрадем майном ОСОБА_4 покинув територію вказаного домоволодіння, викрадем розпорядився на власний розсуд, спричинивши матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_7 на загальну суму 490,40 грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину, у скоєному розкаявся, пояснив, що дійсно вчинив крадіжку майна, належного ОСОБА_7 за обставин, викладених в обвинувальному акті та у своїх показаннях повністю підтвердив їх.
Сторони у судовому засіданні не заперечували проти застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, посилаючись на недоцільність дослідження доказів щодо усіх обставин обвинувачення у зв`язку з повним їх визнанням та підтвердженням у судовому засіданні самим обвинуваченим.
Судом роз`яснені сторонам наслідки застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, а саме позбавлення їх можливості оскаржити в апеляційному порядку визнані ними обставини кримінального правопорушення, а також перевірено правильність розуміння цих обставин та добровільність їх позиції.
З урахуванням повного визнання своєї винуватості, визнання та підтвердження обвинуваченим всіх обставин кримінального правопорушення, викладених в обвинувальному акті, думок усіх учасників судового розгляду та відсутності від них заперечень, суд вважає можливим визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують його особу.
Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину, повністю знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, а його умисні дії правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням до іншого сховища.
Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання, суд враховує, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, на утриманні має неповнолітнього сина 2007 року народження, офіційно не працевлаштований.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття та повне визнання вини.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
З урахуванням обставин справи, думки прокурора, потерпілого, який не наполягав на суворій мірі покарання, характеристики особи обвинуваченого, суд вважає за необхідне й доцільне призначити покарання в межах санкції статті КК України за якою ОСОБА_4 визнаний винним, у виді позбавлення волі, вважаючи, що таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення, а також попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень.
Разом з тим, враховуючи особу обвинуваченого, його ставлення до скоєного, думку прокурора, потерпілого, характеристику з місця проживання, та інші обставини справи, суд вважає за можливе виправлення ОСОБА_4 та попередження скоєння ним нових злочинів без реального відбування покарання. Тому обвинуваченого може бути звільнено від відбування покарання з випробовуванням відповідно до ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
На досудовому розслідуванні проведено судово-товарознавчу експертизу, витрати за яку підлягають стягненню з обвинуваченого. Речові докази у справі необхідно повернути власнику, цивільний позов не заявлено. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 349, 369-371, 373, 374 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробовуванням, встановивши йому іспитовий строк 3 (три) роки.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:
- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази: 4 металеві листи, ринва вагою 51 кг та хвіртку з кутників повернути власнику - потерпілому ОСОБА_7 .
Стягнути з ОСОБА_4 витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 100 (сто) грн.
Вирок може бути оскаржений до судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1