Справа № 314/876/21
Провадження № 1-кп/314/311/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2021 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000567 від 22.06.2020 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Вільнянськ Запорізької області, громадянина України, має середньо-спеціальну освіту, працює ПП «Цаприка», неодружений, зареєстрований: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

22 червня 2020 року, приблизно о 01 годині 30 хвилин, водій ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем «ЗАЗ DAEWOO ТЗ110», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по проїзній частині автодороги Запоріжжя-Донецьк, зі сторони м.Запоріжжя в напрямку м. Донецька, на території Вільнянського району Запорізької області.
У цей же час, у зустрічному йому напрямку, рухався велосипедист ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який не впевнившись в тому, що це буде безпечним та не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, змінив напрямок руху вправо, виїхав на розділювальний острівець, переїхав його і виїхав на смугу зустрічного для нього руху, по якій рухався водій ОСОБА_3 .
Під час руху, в районі 21 км +100 метрів вказаної автодороги, водій ОСОБА_3 , діючи зі злочинною недбалістю, маючи об`єктивну можливість своєчасно виявити велосипедиста ОСОБА_6 та зміну ним напрямку руху, маючи при цьому технічну можливість уникнути наїзду на нього, відповідних заходів, направлених на зниження швидкості аж до зупинки транспортного засобу, не вжив, та здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_6 .
Своїми діями водій ОСОБА_3 порушив вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, відповідно до якого:
- п. 12.3. «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди».
Порушення вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху в діях водія ОСОБА_3 відповідно до висновку судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю «Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод» від 15.02.2021 № СЕ-19/108-21/146-ІТ, знаходиться в причинному зв`язку з подією ДТП.
Внаслідок порушення вказаного пункту Правил дорожнього руху водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «ЗАЗ DAEWOO ТЗ110», реєстраційний номер НОМЕР_1 , скоїв наїзд на велосипедиста ОСОБА_6 .
У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди велосипедист ОСОБА_6 отримав тяжкі тілесні ушкодження.
Так, згідно з висновком судово-медичної експертизи від 22.12.2020 № 541/к, ОСОБА_6 в результаті ДТП отримав тілесне ушкодження у вигляді відкритого осколкового перелому тіла правої великогомілкової кістки зі зміщенням кісткових» відламків, з раною в даній ділянці, яке кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження, за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення, закритий перелом малогомілкової кістки в середній третині зі зміщенням кісткових відламків, яке кваліфікується як ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я, рани по передній поверхні правого стегна на нижній третині, яке кваліфікуються як легке тілесне ушкодження, садна в ділянці правої гомілки в середній третині по передній поверхні, яке кваліфікуються як легке тілесне ушкодження, садна на лівій нижній кінцівці, яке кваліфікуються як легке тілесне ушкодження та рани на грудній клітині праворуч, яка сама по собі кваліфікуються як легке тілесне ушкодження.
Суд вважає вказане обвинувачення доведеним та кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним у скоєнні інкримінованого йому злочину у повному обсязі, погодився з кваліфікацією своїх дій за ч.2 ст. 286 КК України та пояснив, що 22.06.2020 пізно вночі він повертався додому із м.Запоріжжя, швидкість автомобіля була 80км/год. Приблизно о 01 год 30 хв., коли включив дальнє світло фар, побачив велосипедиста, який їхав назустріч. Він почав гальмувати, а велосипедист продовжував рухатися прямо на автомобіль. Звернути вліво він не міг, тому що зліва знаходилися бетонні блоки. Після зіткнення він підійшов до велосипедиста, останній поросив підняти його і допомогти посадити на велосипед. Але він побачив, що нога велосипедиста в крові і викликав швидку допомогу.

Крім повного визнання своє вини обвинуваченим ОСОБА_3 , його вина у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, підтверджується дослідженими в судовому засіданні висновками експертів, які узгоджуються із поясненнями обвинуваченого.
При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.
Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.
За таких обставин, оцінюючи безпосередньо досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає «поза розумним сумнівом» доведеним пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення за ч.2 ст. 286 КК України.
Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Відповідно до роз`яснень, наданих у п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (Із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 року), при призначенні покарання за ст. 286 КК України суди мають ураховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію транспортних засобів, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.
При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд керується ст.65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості скоєного ним діяння, яке відповідно до ст.12 КК України, належить до категорії тяжких злочинів, вчинене з необережності, дані про особу обвинуваченого, який працює, раніше не судимий, до адміністративної відповідальності за порушення ПДР не притягувався, за допомогою до лікарів нарколога і психіатра не звертався, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.
На підставі вищевикладеного, суд вважає що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції його від суспільства, проте із здійсненням контролю за поведінкою обвинуваченого з боку органів з питань пробації, у зв`язку з чим, суд вважає за можливе призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України, з застосуванням положень ст. 75 КК України, тобто без реального відбування покарання та покладення обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Зважаючи на те, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини обох учасників дорожнього руху (згідно п.2 висновку експерта від 15.02.2021 № СЕ-19/108-21/146-ІТ в даній дорожній ситуації в діях велосипедиста ОСОБА_6 є невідповідність до вимог пп.6.2, 6.6а, 10.1, 11.14, 19.1б та розділу 34 (дорожня розмітка 1.1) Правил дорожнього руху, при цьому невідповідність до вимог п.10.1 Правил дорожнього руху знаходиться в причинному зв`язку з подією даної дорожньо-транспортної пригоди), обвинувачений ОСОБА_3 не перебував у стані алкогольного або наркотичного сп`яніння, суд не застосовує додаткове покарання у виді позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів.
Обрана міра покарання на думку суду відповідає не тільки тяжкості вчиненого злочину, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованою та буде відповідати цілям покарання.
Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувався.
Витрати, пов`язані із залученням стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ відповідно до ч.2 ст.124 КПК України необхідно покласти на обвинуваченого, а отже з ОСОБА_3 на користь держави підлягає стягненню сума 7191,80грн.: за проведення інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю дослідження технічного стану транспортного засобу № 9-600 від 12.08.2020 в розмірі 2615,20 грн., інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю транспортно-трасологічні дослідження № 9-572 від 09.09.2020 в розмірі 2615,20грн., інженерно-транспортної експертизи з дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод № СЕ-19/108-21/146-ІТ від 15.02.2021 в розмірі 1961,40 грн.
Крім того, на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України слід скасувати арешт транспортних засобів: автомобіля «ЗАЗ DAEWOO ТЗ110», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та велосипеда «Україна», накладений згідно з ухвалою слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 26.06.2020.

Цивільний позов не заявлений.

Питання про долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання з випробовуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обовязки: періодично зявлятись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь держави витрати, пов`язані із залученням стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ в розмірі 7191,80грн.: за проведення інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю дослідження технічного стану транспортного засобу № 9-600 від 12.08.2020 в розмірі 2615,20 грн., інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю транспортно-трасологічні дослідження № 9-572 від 09.09.2020 в розмірі 2615,20 грн., інженерно-транспортної експертизи з дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод № СЕ-19/108-21/146-ІТ від 15.02.2021 в розмірі 1961,40 грн.
Скасувати арешттранспортних засобів: автомобіля «ЗАЗ DAEWOO ТЗ110», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та велосипеда «Україна», накладений згідно з ухвалою слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 26.06.2020.

Речові докази:
- автомобіль «ЗАЗ DAEWOO ТЗ110», реєстраційний номер НОМЕР_1 , переданий на зберігання ОСОБА_3 , - залишити власнику, ОСОБА_3 ;
- велосипед «Українв», який знаходиться на зберіганні на території відділеня поліції №2 Запорізького РУП ГУНП України в Запорізькій області, повернути власнику, ОСОБА_6 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня проголошення, а обвинуваченим, який знаходиться під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_7

29.03.2021