Кагарлицький районний суд Київської області
Справа № 375/667/21
номер провадження 1-кп/368/154/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.06.2021 рокум.Кагарлик Київської області

Кагарлицький районний суд Київської області
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кагарлик Київської області кримінальне провадження № 0000897 від 03.05.2021 року щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Рокитне Київської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, не працюючого, не одруженого, освіта професійно-технічна, раніше судимого :
?30.07.2013 р. Святошинським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 104 КК України звільнений з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;
?11.11.2013 р. Святошинським районним судом м. Києва за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, ст. 71 ч. 1 КК України 4 роки 2 місяці позбавлення волі;
?02.12.2013 р. Рокитнянським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 роки 1 місяця позбавлення волі;
?08.04.2014 р. ухвалою Прилуцького районного суду Чернігівської області остаточне покарання визначено у розмірі 4 років 3 місяців позбавлення волі. Звільнений з Божковської виправної колонії № 16 умовно-достроково з не відбутим терміном покарання 1 місяць 19 днів;
?31.10.2017 р. Рокитнянським районним судом Київської області за ст. 185 ч. 2 КК України до 4 місяців арешту;
?12.02.2018 р. Богуславським районним судом Київської області за ст. 289 ч. 2 КК України, до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитом строком 3 роки;
?10.10.2018 р.Рокитнянським районним судом Київської області за ч.2 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитом строком 3 роки,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст.. 186 ч. 2, 185 ч. 2, 185 ч. 3 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

- сторони обвинувачення прокурора Рокитнянського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

- сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_3
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 , -
в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 07.04.2021 близько 22 год. разом з ОСОБА_7 , на мопеді останнього рухалися по вул. Шевченка, смт Рокитне Київської області, до місця проживання ОСОБА_7 , де вони разом проводили ремонтні роботи. ОСОБА_3 заздалегідь знаючи про те, що в будинку АДРЕСА_3 знаходиться електрокамін марки «Угольок-М», вирішив проникнути до зазначеного будинку з метою викрасти електрокамін марки «Угольок-М» та подарувати його ОСОБА_7 , в рахунок погашення грошового боргу перед ним.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення таємного викрадення чужого майна ОСОБА_3 діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, попросив не обізнаного з його злочинним умислом ОСОБА_7 , зупинити мопед неподалік з будинком АДРЕСА_3 . Злізши з мопеда, ОСОБА_3 направився в напрямку паркану зазначеного будинку, та користуючись відсутністю вуличного освітлення, зник з поля зору ОСОБА_7 . Впевнившись що його дії є непоміченими для сторонніх осіб, перелізши через паркан, ОСОБА_3 проник на територію домоволодіння АДРЕСА_3 та відразу направився до вхідних дверей будинку. Знаходячись біля дверей зазначеного будинку, які були незамкнені на замикаючий пристрій ОСОБА_3 , штовхнув їх рукою та таким чином проник до середини будинку АДРЕСА_3 . Відшукавши в будинку електрокамін марки «Угольок-М» вартістю 310 гривень, ОСОБА_8 взявши його в руки виніс електрокамін за межі двору будинку та таким чином вчинив таємне викрадення чужого майна.
Викраденим майном ОСОБА_8 розпорядився на власний розсуд, а саме: подарував електрокамін марки «Угольок-М» ОСОБА_7 в рахунок погашення грошового боргу перед ним.
Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 завдав потерпілій ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 310 грн.

Крім цього, ОСОБА_3 02.05.2021 близько 19 години разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 знаходилися за місцем проживання останньої, в літній кухні домоволодіння АДРЕСА_4 , де разом вживали алкогольні напої.
Близько 19 год. 20 хв. коли зазначені особи стояли на вулиці та палили цигарки, до двору зайшла ОСОБА_5 , яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння. Тримаючи в руці поліетиленовий пакет з алкогольними напоями, ОСОБА_5 кинула його на землю, та з пакету на підлогу випав належний їй мобільний телефон марки «Lenovo К10а40», чорного кольору, серійний номер НОМЕР_1 , ІМЕІ 1) НОМЕР_2 , ІМЕІ 2) НОМЕР_3 , вартістю 1060 гривень, який знаходився в чохлі чорного кольору у вигляді книжечки. ОСОБА_3 побачивши, як з поліетиленового пакету ОСОБА_5 випав належний їй мобільний телефон вирішив його викрасти з метою подальшого продажу зазначеного мобільного телефону.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення таємного викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , впевнившись що дії є непоміченими для ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_5 , діючи повторно, умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, ногою штовхнув мобільний телефон марки «Lenovo К10а40», чорного кольору, серійний номер НОМЕР_1 , ІМЕІ 1) НОМЕР_2 , ІМЕІ 2) НОМЕР_3 , під лавку, щоб його не змогла виявити на землі ОСОБА_5 .
Дочекавшись моменту, коли ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_5 зайдуть до приміщення літньої кухні, та не будуть спостерігати за діями ОСОБА_3 , останній підійшов до лавки, під якою він ногою заховав мобільний телефон марки «Lenovo К10а40», чорного кольору, серійний номер НОМЕР_1 , ІМЕІ 1) НОМЕР_2 , ІМЕІ 2) НОМЕР_3 , вартістю 1060 гривень, та піднявши рукою телефон із землі вимкнув його та поклавши до кишені свого одягу та таким чином повторно вчинив таємне викрадення чужого майна.
Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 завдав потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 1060 грн.

Крім цього, ОСОБА_3 02.05.2021 близько 23 год. перебував за адресою свого проживання по АДРЕСА_2 , де в приміщенні літньої кухні спільно з ОСОБА_10 та ОСОБА_5 вживав алкогольні напої. В цей час ОСОБА_3 помітив на шиї ОСОБА_5 ланцюжок із жовтого металу та золоту підвіску у вигляді хрестика, а також на руках в ОСОБА_5 він помітив три золоті кільця та дві золоті сережки у вухах останньої. В цей час в нього повторно виник умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, а саме на виробів із золота, належних потерпілій ОСОБА_5 .
З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_3 , діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, наніс один удар кулаком правої руки в область обличчя з ліва та наказав потерпілій ОСОБА_5 віддати йому вироби із золота, які були одягнені на ній. Потерпіла ОСОБА_5 відчувши фізичний біль, під страхом продовження насильницьких дій ОСОБА_3 зняла з руки перстень із золота 585 проби з декоративним камінцем малинового кольору, вага золота у виробі становить 4 грами, та віддала його ОСОБА_3 , повідомивши що інші вироби із золота він не отримає. Почувши відмову ОСОБА_5 , ОСОБА_3 з метою примусити останню віддати йому вироби із золота наніс їй один удар кулаком правої руки в область передніх зубів, від чого ОСОБА_5 зняла з себе та передала ОСОБА_3 каблучку із золота 585 проби вагою 2 грами, перстень із золота 585 проби з прозорим цирконієм, вага золота у виробі становить 2,5 грама, дві сережки із золота 585 проби з прозорим цирконієм, вага золота у виробі становить 4 грами, ланцюжок із медичного золота вагою 10,1 грам, довжиною 50,5 см., хрестик із золота 585 проби вагою 2 грами, загальна вартість золота у виробах становить 14,5 грам. Взявши золоті прикраси, належні ОСОБА_5 , ОСОБА_3 поклав їх до кишені своєї куртки, щоб в подальшому використати їх для власних потреб, та таким чином вчинив відкрите викрадення чужого майна.
Згідно з висновком експерта № 1992 від 26.05.2021, складеним за результатами проведення судової товарознавчої експертизи, станом на 02.05.2021 ринкова вартість ланцюжка виготовленого із медичного золота довжиною 50,5 см., вагою 10,1 грам складає 195 грн. 63 коп., вартість одного грама золота 585 проби за ціною брухту складає 926 грн. 96 коп.
Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 завдав потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 13636 грн. 55 коп.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст.. 186 ч. 2, 185 ч. 2, 185 ч. 3 КК України визнав повністю та пояснив наступне. 07 квітня близько 22 год. він проїжджав мимо будинку потерпілої ОСОБА_9 та вирішив викрасти електрокамін і подарував у рахунок боргу ОСОБА_12 , який не знав, що річ була крадена. Електрокамін потерпілій він повернув. 02 травня вони вирішили відсвяткувати паску, а пізніше вирішити піти до нього. Потерпіла зайшла до нього до дому. В неї був пакет і з рук випав телефон, якого він підсунув під лавочку, а потім виключив його. Пізніше телефон був повернутий потерпілій. Окрім того, у потерпілої ним було відібрано золоті прикраси. Жалкує про вчинене. Просить його суворо не карати та більш такого вчиняти не буде.

Потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що певні епізоди того дня пам`ятає погано, але коли отримала ляпаса від обвинуваченого, то вона отямилася і обвинувачений вимагав від неї золоті прикраси, які вона змушена була віддати, оскільки обвинувачений наносив їй удари. Обвинуваченого пробачає та просить призначити йому міру покарання найнижчої межі.

Потеріла ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, про що свідчить довідка про отримання СМС повідомлення. Заяв та клопотань не надходило.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 , повністю визнав свою винність у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.. ст. 186 ч. 6, 185 ч. 2, 185 ч. 3 КК України, та у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України при дослідженні доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюється, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, встановивши чи не має сумніву у добровільності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч. 3 ст. 349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого, потерпілої та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 .

Це повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Таким чином, суд допитавши обвинуваченого, потерпілої та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого в їх сукупності, вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст..ст.. 186 ч. 2, 185 ч. 2, 185 ч. 3 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, повністю доведеною.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що своїми протиправними діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ст.. ст.. 186 ч. 2, 185 ч. 2, 185 ч. 3 КК України, а саме:
?по ч. 2 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно;
?по ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно;
?по ч. 3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаної з проникненням у житло, вчиненого повторно.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні яких обвинувачується обвинувачений, винний та підлягає покаранню.

Обставини, які характеризують особу обвинуваченого.

Згідно паспорту НОМЕР_4 , виданого 05.12.2015 року обвинувачений ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт. Рокитне Рокитнянського району Київської області, відповідно, на момент вчинення злочину був повнолітнім та є громадянином України.

Згідно вимоги про судимість від 12.05.2021р. станом на 13.05.2021 року ОСОБА_3 є особою раніше судимою, а саме:
?30.07.2013 р. Святошинським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 104 КК України звільнений з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;
?11.11.2013 р. Святошинським районним судом м. Києва за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, ст. 71 ч. 1 КК України 4 роки 2 місяці позбавлення волі;
?02.12.2013 р. Рокитнянським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 роки 1 місяця позбавлення волі;
?08.04.2014 р. ухвалою Прилуцького районного суду Чернігівської області остаточне покарання визначено у розмірі 4 років 3 місяців позбавлення волі. Звільнений з Божковської виправної колонії № 16 умовно-достроково з не відбутим терміном покарання 1 місяць 19 днів;
?31.10.2017 р. Рокитнянським районним судом Київської області за ст. 185 ч. 2 КК України до 4 місяців арешту;
?12.02.2018 р. Богуславським районним судом Київської області за ст. 289 ч. 2 КК України, до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитом строком 3 роки;
?10.10.2018 р.Рокитнянським районним судом Київської області за ч.2 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитом строком 3 роки.

Згідно довідки Комунального некомерційного підприємства Рокитнянської селищної ради «Рокитнянська багатопрофільна лікарня» обвинувачений ОСОБА_3 за наркологічною допомогою не звертався та на обліку в лікаря - нарколога не перебуває.
Згідно довідки Комунального некомерційного підприємства Рокитнянської селищної ради «Рокитнянська багатопрофільна лікарня» обвинувачений ОСОБА_3 за психіатричною допомогою не звертався та на обліку в лікаря - психіатра не перебуває.

Згідно довідки-характеристики, виданої виконавчим комітетом Рокитнянської селищної ради на гр. ОСОБА_3 про те, що він проживає по АДРЕСА_1 . На засіданнях комісії справ щодо ОСОБА_3 не розглядалися. Компрометуючих матеріалів на гр.. ОСОБА_3 виконком Рокитнської селищної ради не має.

Обгрунтування судом призначення обвинуваченому ОСОБА_3 міри та виду покарання.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України вчинені обвинуваченим ОСОБА_3 , є нетяжким та тяжкими злочинами.

При призначенні обвинуваченому покарання суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" із змінами та доповненнями та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, врахуванні ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 згідно ст. 66 КК України (в редакції 2001 року), суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів та частково усунення заподіяної шкоди.
До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України (в редакції 2001 року), суд відносить - вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів.

У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами) звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. При цьому, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення нових злочинів.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених в санкції статті Основної частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 Рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд з прав людини вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, який ніде не працює, офіційні джерела доходу відсутні, даних, що негативно його характеризують на момент вчинення кримінальних правопорушень, будучи особою раніше судимою за аналогічні злочини, належних висновків для себе не зробив і знову вчинив протиправні діяння, а також наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого: щире каяття, часткове усунення заподіяної шкоди потерпілим, вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів, думку прокурора щодо призначення покарання, думку потерпілої ОСОБА_5 , яка просить призначити нижню межу покарання, а також враховуючи досудову доповідь Рокитнянського районного сектору філії Державної установи "Центр пробації" у місті Києві та Київській області від 25.06.2021 року враховуючи дані, що характеризує особистість, гр-на ОСОБА_13 історію правопорушень, спосіб його життя, провівши оцінку ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства орган пробації вважає, що виправлення гр-на. ОСОБА_3 без позбавлення волі на певний строк є не можливим. На думку органу пробації, застосування соціально-виховних заходів, які необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, не можливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.
Враховуючи ступінь суспільної небезпеки скоєних кримінальних правопорушень, а також особу обвинуваченого, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, вчинення кримінальних правопорушень під час іспитового строку, вину визнав, суд вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути обране у вигляді позбавлення волі на строк достатній для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.
При цьому, з урахуванням тяжкості та наслідків вчиненого кримінального правопорушення, обставин, що пом`якшують покарання, враховуючи дані про особу обвинуваченого, суд вважає, що ОСОБА_3 необхідно призначити покарання з врахуванням ч. 1 ст. 70 КК України у вигляді позбавлення волі.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ст.. ст.. 186 ч. 2, 185 ч. 2, 185 ч. 3 КК України, у 2021 році, тобто в період іспитового строку за попереднім вироком Рокитнянського районного суду Київської області від 10.10.2018 року, яким його засуджено за ст.. ст. 185 ч. 2, 70 ч. 4 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки та покладенням обов`язків, передбачених ст.. 76 КК України.
Згідно з роз`ясненнями, які містяться у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 р. № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», частиною 2 статті 75 КК України передбачено, що суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Виходячи з цих положень закону, а також зі змісту частини 3 статті 78 КК України, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.
З огляду на те, що ОСОБА_3 вчинив злочини під час іспитового строку, визначеного останньому вироком Рокитнянського районного суду Київської області від 10.10.2018 року, за яким його було засуджено за ст.ст. 185 ч. 2, 70 ч. 4 КК України до 5 років позбавлення волі, тому остаточне покарання за даним вироком йому слід призначати з урахуванням вимог ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, оскільки таке покарання відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України є достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів (кримінальних правопорушень), а також соціальної реабілітації. Саме таке покарання, яке слід відбувати реально, на переконання суду, буде необхідним та достатнім для його виправлення та перевиховання, попередження вчинення нових злочинів. Підстав для призначення більш м`якого покарання, суд не знаходить, та вважає, що перевиховання й виправлення неможливо без ізоляції від суспільства.
Підстав для застосування ст. ст. 69, 69-1, 75 КК України, суд не вбачає.
На переконання суду призначення обвинуваченому ОСОБА_3 саме такого покарання буде необхідним та достатнім і досягне мети не лише кари останнього за вчинене, а й буде слугувати для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Призначаючи покарання, суд також враховує і принцип гуманізації відповідальності при призначенні покарання, який повинен бути застосований виходячи із засад визначених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».
Справедливість покарання полягає насамперед у тому, що воно має відповідати загальнолюдським цінностям, моральним устоям суспільства, переконувати громадян у правильності судової політики.
Тобто, визначене покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів і відповідає цілям та загальним засадам призначення покарання.
Цивільного позову по справі не заявлено.
Судові витрати по справі відсутні.
Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

За змістом п. 1 ч. 4 ст. 374 КПК України у резолютивній частині вироку, зокрема, зазначаються рішення суду щодо заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.
У практиці Європейським судом з прав людини щодо дотримання положень п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено вимогу, щоб позбавлення свободи було «законним», зокрема з дотриманням «процедури, встановленої законом».
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду від 05.05.2021 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з 03.05.2021 р. по 01.07.2021 р. та ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 23.06.2021 р. було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з 23.06.2021 р. по 21.08.2021 р.
Суд вважає необхідним, до набрання вироком законної сили, залишити запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 - тримання під вартою.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 369, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд, -
у х в а л и в:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 186 ч.2, 185 ч. 2 та 185 ч. 3 КК України та призначити йому покарання:
за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі,
за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі,
за ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднати не відбуте покарання за попереднім вироком Рокитнянського районного суду Київської області від 10 жовтня 2018 року у вигляді 06 (шести) місяців позбавлення волі,остаточно призначити ОСОБА_3 до відбування покарання у виді п`яти років шести місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу обвинуваченому ОСОБА_3 у виді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор (№ 115)» Міністерства юстиції України - залишити без змін.
Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з 03.05.2021 р., зарахувавши у строк відбуття покарання строк тримання під вартою з 03.05.2021 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку, що один день тримання під вартою дорівнює одному дню позбавлення волі.

Цивільного позову по справі не заявлено.

Судові витрати по справі відсутні.

Речові докази по кримінальному провадженню: електрокамін марки «Угольок - М», який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_9 - після набрання вироком законної сили - залишити ОСОБА_9 ; ланцюжок із медичного золота довжиною 50,5см, вагою 10,1 гр. який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_5 - після набрання вироком законної сили - залишити ОСОБА_5 ; мобільний телефон марки «Lenovo К10а40», чорного кольору, серійний номер НОМЕР_1 , ІМЕІ 1) НОМЕР_2 , ІМЕІ 2) НОМЕР_3 , який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_5 - після набрання вироком законної сили - залишити ОСОБА_5 .

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Кагарлицький районний суд Київської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії судового рішення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. Судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1