Справа № 464/7411/20
пр.№ 1-кс/464/548/21
У Х В А Л А

16 березня 2021 року м.Львів

Слідчий суддя Сихівського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участі слідчого ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , представника власника майна ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого про арешт майна,

у с т а н о в и в:

У провадження Сихівського районного суду м. Львова надійшло клопотання старшого слідчого з ОВС третього відділу розслідування кримінальних проваджень СУ ГУ ДФС у Львівській області ОСОБА_3 погоджене із прокурором відділу нагляду Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 про накладення арешту на майно, вилучене відповідно до протоколу обшуку від 11 березня 2021 року.
У судовому засіданні слідчий підтримав клопотання та просив задовольнити в повному обсязі.
Власник майна ОСОБА_4 та його адвокат у судовому засіданні заперечували проти накладання арешту на грошові кошти, які були вилученні при проведенні обшуку, наполягаючи на тому, що дані грошові кошти є особистими коштами його та дружини. Дані грошові кошти набуті від підприємницької діяльності, якою він та його дружина ОСОБА_7 займаються багато років, та від продажу нерухомого майна. Вилучені грошові кошти поросили повернути, так як існують витрати, що пов`язанні з потребами багатодітної родини, та витрати на господарську діяльність.
Заслухавши думку учасників провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Слідчим управлінням фінансових розслідувань Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 23 січня 2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000006, за попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.204, ч.1 ст.199 КК України.
Проведеними слідчими розшуковими діями та заходами співробітниками УСБУ у Львівській області встановлено, що ОСОБА_8 спільно з невстановленими особами значну частину спирту етилового реалізовує ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ).

Незаконно придбаний спирт етиловий ОСОБА_4 зберігає в гаражних приміщеннях помешкання батьків ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , у власних приміщеннях ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_3 , за адресою проживання ОСОБА_4 : АДРЕСА_1 .

Так, 11 березня 2021 року слідчим з ОВС третього відділу розслідування кримінальних проваджень СУ ГУ ДФС у Львівській області ОСОБА_9 у відповідності до вимог ст.ст.104-106, 223, 237, КПК України на підставі ухвали слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова ОСОБА_10 від 03 березня 2021 року проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого було виявлено та вилучено грошові кошти у сумі 320 000 грн, 10 700 доларів США, 2 000 євро.
Вищевказане майно було оглянуте та постановою слідчого від 11 березня 2021року визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.
З метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, а також для забезпечення повного, об`єктивного та неупередженого проведення досудового розслідування виникла процесуальна необхідність у накладенні арешту на вилучене майно, яке було визнано речовим доказом у цьому кримінальному провадженні.
Частиною 1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї ж статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Покази свідка ОСОБА_11 , який являється батьком ОСОБА_4 , надані в судовому засіданні щодо вилучення бочок з рідиною, яка ймовірно є спиртом, у його помешканні жодним чином не стосуються клопотання про накладення арешту на речові докази у вигляді грошових коштів, вилучених в помешканні його сина. Жодних відомостей про джерела походження вилучених під час слідчої дії грошових коштів у його сина вказаний свідок повідомити не зміг.
Слідчий суддя критично ставиться до доводів ОСОБА_4 та його адвоката з приводу джерел походження вилучених грошових коштів від підприємницької діяльності та продажу майна, оскільки жодних доказів зняття вказаних коштів з банківських рахунків власником майна надано не було. Пояснити джерела походження готівкових коштів власник майна суду пояснити не зміг.
На думку слідчого судді, слідчим доведено, що у даному кримінальному провадженні є певні фактичні дані, що грошові кошти, які вилучені в помешканні ОСОБА_4 , могли бути отримані останнім внаслідок незаконної діяльності, ці кошти визнані речовим доказом, оскільки є предметом кримінально-протиправних дій та можуть бути використані як доказ обставин, що встановлюються під час досудового розслідування. Доказів які б спростовували доводи слідчого та свідчили про те, що ОСОБА_4 добросовісно набув грошові кошти останній суду не надав.
З матеріалів клопотання вбачаються достатні підстави вважати, що вилучені грошові кошти можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає вимогам ст.98 КПК України.
Враховуючи вищенаведене, внесене слідчим клопотання є достатньо обґрунтованим та відповідає вимогам ст. 171 КПК України. З доводів, викладених ним у клопотанні вбачається, що арешт вилученого майна є необхідним для забезпечення збереження речових доказів у даному кримінальному провадженні, оскільки наявні ризики їх приховування, перетворення, відчуження. Підстави для відмови у задоволені клопотання, передбачені ч.1 ст.173 КПК України, відсутні. Тому, з урахуванням вимог ч.2 ст.173 КПК України, клопотання про арешт майна підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 167, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

Клопотання задоволити.
Накласти арешт на майно, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування, яке було вилучено 11 березня 2021 року слідчим з ОВС третього відділу розслідування кримінальних проваджень СУ ГУ ДФС у Львівській області ОСОБА_9 , а саме: грошові кошти у сумі 320 000 грн, 10 700 доларів США, 2 000 євро.
У порядку ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1