Справа №463/5141/21
Провадження №1-кс/463/3196/21
У Х В А Л А

07 травня 2021 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_4 , погоджене прокурором ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно -

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Городок Львівської області, працюючого на посаді старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції відділу поліції № 1 Львівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області,проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

встановив:

слідчий Першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, як сторона кримінального провадження, звернувся з клопотанням до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова, про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави у розмірі 1 500 000 гривень.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_5 підозрюється у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Зокрема, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи працівником правоохоронного органу старшим дільничним офіцером поліції сектору превенції ВП № 1 ЛРУП ГУ НП у Львівській області, маючи злочинний умисел на власне незаконне збагачення, діючи умисно, з корисливих мотивів, у період з 19.04.2021 по 05.05.2021 вимагав від ОСОБА_7 неправомірну вигоду в сумі 3000 доларів США (згідно курсу НБУ складає 83 199 гривень), та 05.05.2021 приблизно о 18 год. 50 хв., перебуваючи в салоні автомобіля Volkswagen Passat B7 р.н.з. НОМЕР_1 , припаркованого поблизу дільничного пункту відділу поліції № 1 Львівського районного управління поліції ГУ НП у Львівській області, за адресою: вул. Симона Петлюри, 2А, м. Львів, одержав від ОСОБА_7 неправомірну вигоду в сумі 3000 доларів США (згідно курсу НБУ складає 83 199 гривень) за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, а саме: прокурорів, які підтримують публічне обвинувачення у кримінальному провадженні № 0001883 від 26.05.2018 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, та суддю Залізничного районного суду м. Львова, яким здійснюється судовий розгляд указаного кримінального провадження, - задля вирішення питання щодо зміни застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою на інший, не пов`язаний із позбавленням волі, а також перекваліфікації дій останнього на іншу статтю КК України, санкція якої передбачає менш тяжке покарання.

Таким чином, слідчий вважає, що в діях ОСОБА_5 наявні підстави для обґрунтованої підозри у вчинені останнім злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Слідчий клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою мотивує тим, що ОСОБА_5 , знаходячись на волі, зможе переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати документи, речі які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних, у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема шляхом узгодження показань з особами, причетними до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється. З урахуванням наведеного, обрати більш м`який запобіжний захід вважає недоцільним, оскільки такий не може забезпечити належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Крім того, при обрані запобіжного заходи просить визначити йому заставу в розмірі 1 500 000 гривень.

Прокурор в судовому засіданні подане клопотання підтримав з мотивів викладених в ньому, додатково пояснив, що підозрюваний являється представником правоохоронного органу, обвинувачується у вчинені тяжкого злочину за який передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі, в зв`язку з чим може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, або перешкоджати слідству іншим чином. Враховуючи вказане вважає, що обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу більш м`якого ніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам передбаченим ст.. 177 КПК України. Також на думку прокурора, враховуючи резонанс викликаний даним злочином у ЗМІ, цей випадок являється виключним в зв`язку з чим, застава у зазначених КПК України межах не здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків і таку слід визначити в сумі 15000000 грн.

Захисник в судовому засіданні відносно задоволення клопотання заперечив. Вважає, що відсутні достатні докази обґрунтованості підозри, а також прокурор в судовому засіданні не довів належними та допустимими доказами наявність ризиків передбачених ст.. 177 КПК України. Просив обрати підозрюваному запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. Крім того, просив вжити заходів передбачених ч. 6 ст. 206 КПК України, оскільки під час затримання до підозрюваного було застосовано насильство.

Підозрюваний відносно задоволення клопотання заперечив і просив обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. У випадку задоволення клопотання сторони обвинувачення, просив врахувати його майновий стан і визначити розмір застави спів мірний з його доходами вказаними в декларації. Крім того, підтвердив, що під час затримання до нього було застосовано фізичне насильство.

Заслухавши пояснення учасників процесу, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення частково виходячи з наступного.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 і 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного кримінального правопорушення; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила кримінальне правопорушення; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
За змістом закону тримання під вартою як запобіжний захід може бути застосовано лише у разі, якщо прокурор наявною сукупністю дозволених законом при прийнятті даного рішення засобів доказування доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим в ст. 177 КПК. Неможливість запобігти даним ризикам слід розуміти як недостатність інших запобіжних заходів для того, щоби убезпечити їх настання.
З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що 22 квітня 2021 року внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України (кримінальне провадження № 0000090).
Про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України ОСОБА_5 повідомлено 06.05.2021 року.
Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину та пояснень самого підозрюваного такого було затримано 05.05.2021 о 18:52 год.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними доказами, а саме:
- заявою ОСОБА_7 від 22.04.2021;
- допитами свідка ОСОБА_7 від 23.04.2021, 06.05.2021;
- матеріалами УСБУ у Львівській області від 22.04.2021 та від 23.04.2021;
- протоколом за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій щодо ОСОБА_5 ;
- протоколом затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України від 05.05.2021;
- протоколом обшуку автомобіля Volkswagen Passat B7 р.н.з. НОМЕР_1 від 15.04.2021;
- ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 18.03.2021 у справі №462/3281/18;
Згідно п.4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання виключно у вигляді позбавлення волі, від 3 до 8 років.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, суд враховує вимоги п.п.3, 4 і 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного кримінального правопорушення; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила кримінальне правопорушення; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

В п. 36 рішення від 20.05.2010р., яке ухвалено у справі «Москаленко проти України» (заява № 37466/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Таким чином беручи до уваги наведені обставини, враховуючи тяжкість вчиненного злочину та ризик ухилення підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, вважаю, що клопотання слідчого підлягає задоволенню. До підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначення розміру застави, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України.

Обставини, що могли б свідчити про можливість запобігання зазначеному ризику шляхом застосуванням інших, більш м`яких запобіжних заходів, судом не встановлено.

Крім того, частиною 3 ст. 183 КПК України визначено, що слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених Кодексом.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

З приводу розміру застави вказаному в клопотанні прокурора необхідно зазначити, що жодних доказів, які б підтверджували матеріальну спроможність підозрюваного сплатити вказану суму чи наближену до такої суду не представлено.

Із урахуванням обставин по справі, особи підозрюваного, його матеріального становища, виходячи з вимог частини п`ятої ст.182 КПК України вважаю що підозрюваного слід визначити заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб з покладенням обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Крім того, ст. 206 КПК України визначено загальні обов`язки судді щодо захисту прав людини. Частиною 6 цієї статті встановлено, якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та: забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи; доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи; вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством. Слідчий суддя зобов`язаний діяти в порядку, передбаченому ч. 6 цієї статті, незалежно від наявності заяви особи, якщо її зовнішній вигляд, стан чи інші відомі слідчому судді обставини дають підстави для обґрунтованої підозри порушення вимог законодавства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (ч. 7 ст. 206 КПК України).

Відповідно до ст. 28 Конституції України ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що стаття 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в абсолютних термінах забороняє катування та нелюдське чи таке, що принижує гідність, поводження. Щоб підпадати під дію статті 3 Конвенції, неналежне поводження має досягати мінімального рівня жорстокості. Визначення цього мінімального рівня є відносним: воно залежить від всіх обставин справи, таких як тривалість такого поводження, його фізичні та психічні наслідки, а також у деяких випадках від статі, віку та стану здоров`я потерпілої особи. По відношенню до особи, позбавленої волі, застосування фізичної сили, без крайньої на те необхідності, що виникла у зв`язку з його поведінкою, принижує людську гідність та в принципі становить порушення права, передбаченого статтею 3 Конвенції (рішення у справі «Лабіта проти Італії», № 26772/95, пп. 119-20, від 6 квітня 2000 року, ECHR 2000-IV).

Враховуючи вказане, слідчий суддя приходить до висновку, що вказані захисником і підозрюваним обставини застосування до останнього насильства під час затримання, свідчать про існування обґрунтованої підозри порушення вимог законодавства під час затримання останнього. Тому, слідчий суддя вважає необхідним зобов`язати уповноважену особу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові провести дослідження фактів щодо порушення вимог законодавства під час затримання ОСОБА_5 5 травня 2021 року

Оскільки з представлених захисником документів вбачається, що судово-медичне обстеження підозрюваного проведено, необхідності в його повторному проведені немає.

Керуючись вимогами статей 177, 178, 182, 183, 186, 194, 196, 197, 369, 395 КПК України, слідчий суддя
постановив:

клопотання - задоволити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою становить шістдесят днів з моменту затримання ОСОБА_5 , до 18:50 години 04 липня 2021 року.

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 заставу в розмірі 80 прожиткових мінімуму для працездатних осіб в сумі 181 600 грн (сто вісімдесят одна тисяча шістсот гривень).

У випадку внесення вказаного розміру застави, на відповідний рахунок ОСОБА_5 звільняється з-під варти в порядку визначеному ч. 4 ст. 202 КПК України.

У випадку звільнення з-під варти на підозрюваного ОСОБА_5 покласти такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

- не відлучатися за межі Львівської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні, зокрема ОСОБА_7 , а також прокурорами, які підтримують публічне обвинувачення у кримінальному провадженні №0001883 від 26.05.2018 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, та суддею Залізничного районного суду м. Львова, яким здійснюється судовий розгляд вказаного кримінального провадження;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Контроль за виконанням даної ухвали в частині обрання запобіжного заходу покласти на слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_4 .

Зобов`язати уповноважену особу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові провести дослідження фактів щодо порушення вимог законодавства під час затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Контроль за виконанням ухвали в частині дослідження фактів щодо можливого порушення вимог законодавства під час затримання ОСОБА_5 покласти на прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Львівської обласної прокуратури ОСОБА_9 .

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали складено та підписано 11 травня 2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1