Справа № 204/3226/19
Провадження № 1-кп/204/128/21

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2021 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого: судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000730 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 квітня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_5 заявила клопотання про встановлення розумного строку стороні обвинувачення для подання доказів, оскільки вже тривалий проміжок часу у судові засідання не з`являються свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 по вказаному кримінальному провадженню, а прокурором не забезпечена їх явка в судове засідання. Окрім цього, до вказаних свідків неодноразово судом застосовувався примусові приводи через органи поліції, які виконані не були. Також, судом було доручено відділенню поліції № 6 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області провести слідчі (розшукові) дії направлені на встановлення місцезнаходження свідків, однак вказане доручення виконано не було, явка свідків в судове засідання забезпечена не була.
Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував проти встановлення стороні обвинувачення розумного строку для подання доказів, просив доручити органам досудового розслідування встановити місце знаходження зазначених осіб.
Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав клопотання захисника та просив його задовольнити.
Суд, заслухавши думку учасників процесу, та ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що з 07 травня 2019 року в провадженні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська, знаходиться вищевказане кримінальне провадження.
Ухвалою суду від 10 червня 2019 року обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні було призначено до судового розгляду та з того часу в судові засідання, які були призначені на 27 листопада 2019 року, 16 січня 2020 року, 12 лютого 2020 року, 17 березня 2020 року, 19 травня 2020 року, 15 липня 2020 року, 09 вересня 2020 року, 16 вересня 2020 року, 23 вересня 2020 року, 16 листопада 2020 року, 25 листопада 2020 року, 13 січня 2021 року, 05 березня 2021 року, 19 березня 2021 року, 23 квітня 2021 року, 07 червня 2021 року, 21 липня 2021 року, 27 липня 2021 року та 10 серпня 2021 року свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не з`являлися.
Ухвалою суду від 09 вересня 2020 року, в зв`язку з неявкою свідків, було задоволено клопотання прокурора та застосовано привід до свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 через органи поліції на 16 вересня 2020 року о 16:00 год., виконання якого було доручено Чечелівському ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області. 16 вересня 2020 року до суду жодного рапорту про неможливість виконання та причини не виконання ухвали суду працівниками поліції надано не було.
Ухвалою суду від 23 вересня 2020 року, в зв`язку з неявкою свідків, було задоволено клопотання прокурора та застосовано привід до свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 через органи поліції на 16 листопада 2020 року о 13:00 год., виконання якого було доручено Чечелівському ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області.
Згідно рапорта о/у СКП Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 від 16 листопада 2020 року, в ході виконання ухвали неодноразово здійснювався вихід за адресами свідків, однак на момент виходу двері квартир ніхто не відчинив. Останніх доставити до зали судових засідань не вдалося можливим.
Ухвалою суду від 16 листопада 2020 року, в зв`язку з неявкою свідків, було задоволено клопотання прокурора та застосовано привід до свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 через органи поліції на 25 листопада 2020 року о 12:30 год., виконання якого було доручено Чечелівському ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області.
Згідно рапорта о/у СКП Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 від 25 листопада 2020 року, в ході виконання ухвали здійснювався вихід за адресою проживання свідка ОСОБА_6 , де зі слів сусідів, а саме ОСОБА_9 , яка вказала, що дійсно ОСОБА_6 раніше проживав на зйомній квартирі, однак на даний час поїхав додому до АДРЕСА_1 . Щодо свідка ОСОБА_7 то він на даний час перебуває в місцях позбавлення волі, оскільки здійснив крадіжки на території м. Дніпро.
За приписами статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно із статтею 7 КПК України кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Статтею 26 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст.22 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Разом з тим, враховуючи положення ч. 1 ст. 114 КПК України, суд вважає за доцільне для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку розгляду кримінального провадження, встановити стороні обвинувачення строк для подання до суду доказів у зазначеному кримінальному провадженні, а саме забезпечення допиту свідків.
Відповідно до ст. 28 КПК України, кожна процесуальна дія або рішення повинні бути виконані або прийняті у розумні строки.
Критерієм оцінювання розумності строку є складність справи, що може бути зумовлена як фактичними обставинами справи, так і різними правовими аспектами, пов`язаними зі справою опосередковано. Складність справи визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачених, підсудних та інкримінованих епізодів злочинної діяльності, характеру фактичних даних, що підлягають встановленню, кількості учасників справи (потерпілих, свідків), обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення судового слідства, забезпечення допомоги перекладача, об`єднання матеріалів справи тощо.
У п.116 рішення ЄСПЛ від 12 березня 2009 року у справі «Вергельський проти України» зазначено: «розумність тривалості провадження має оцінюватися у світлі конкретних обставин справи та з урахуванням таких критеріїв, як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів». При цьому ЄСПЛ зазначає, що відкладення розгляду справи, призначення і проведення експертизи, участь судді в розгляді інших справ, повернення кримінальної справи прокуророві з метою усунення допущених порушень кримінально-процесуального законодавства самі по собі не суперечать чинному законодавству, але не можуть призводити до порушення права особи на судочинство в розумний строк (рішення ЄСПЛ від 13 липня 1983 року у справі «Цимерман і Штайген проти Швейцарії»). Не може також бути виправданням збільшення строків судового розгляду відсутність достатньої кількості суддів та їх перевантаженість. Згідно з позицією ЄСПЛ Конвенція покладає на держави-учасниці обов`язок організувати свою судову систему таким чином, щоб суди мали змогу діяти відповідно до вимог п. 1 ст. 6 Конвенції, зокрема розглядати справи впродовж «розумного строку» (рішення від 06 вересня 2005 року у справі «Павлюлінець проти України»).
Вимоги про дотримання розумних строків провадження законодавчо закріплені у ст. 28 КПК України та відповідають існуючій практиці ЄСПЛ та нормам Конвенції стосовно дотримання прав людини у цій сфері. Підвищені вимоги до судового розгляду кримінальних справ ґрунтуються на існуючій практиці ЄСПЛ та мають враховуватися судами з огляду на положення ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».
Велика палата ЄСПЛ у п. 68 рішення у справі Карт проти Туреччини (Kart v. Turkey, заява № 8917/05) зазначила, що право на розгляд справи протягом розумного строку базується на необхідності гарантувати, що обвинуваченим доведеться залишатись занадто довго у стані невизначеності щодо результатів кримінальних звинувачень проти них. Так само ЄСПЛ у п. 11 рішення у справі Вемхофф проти Німетчини (Wemhoff v. Germany, заява № 2122/64) вказував, що чітка мета відповідного положення п. 1 ст. 6 Конвенції у кримінальних справах полягає у забезпечення того, щоб обвинувачені особи не перебували занадто довго під обвинуваченням та обвинувачення було визначене.
Відповідно до ч. 2 ст. 327 КПК України прибуття в суд свідка забезпечується стороною кримінального провадження, яка заявила клопотання про його виклик. Суд сприяє сторонам кримінального провадження у забезпеченні явки зазначених осіб шляхом здійснення судового виклику.
В постанові (ВС/ККС у справі № 288/113/15-к від 11 серпня 2020 року), зазначено, що положеннями ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Згідно з вимогами ч. 3 ст. 23 КПК України, на необхідності дотримання яких суд неодноразово звертав увагу прокурора, сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом. Крім того обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається в даному випадку на прокурора. Проте, прокурором не вжито достатніх заходів для забезпечення явки свідків обвинувачення протягом тривалого часу.
Суд звертає увагу, що по вказаному кримінальному провадженню дослідженні всі письмові докази в повному обсязі, допитані деякі свідки, а постійна неявки свідків сторони обвинувачення, а саме: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судові засідання є неприпустимим в розумінні ст. 28 КПК України.
За таких обставин, з урахуванням об`єктивності розгляду справи, суд вважає за доцільне для забезпечення виконання стороною кримінального провадження вимог розумного строку розгляду кримінального провадження, встановити стороні обвинувачення строк для подання до суду доказів, у тому числі забезпечення явки свідків для допиту в судовому засіданні, а саме до 17 серпня 2021 року до 14 години 00 хвилин включно.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 28, 114, 318, 369, 370, 371, 372, 376 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Встановити строк стороні обвинувачення для надання до суду доказів, у тому числі забезпечення явки свідків для допиту в судовому засіданні по кримінальному провадженню № 0000730 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 квітня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, у строк до 17 серпня 2021 року до 14 години 00 хвилин.
Зобов`язати сторону обвинувачення забезпечити явку до суду для допиту свідків: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Ухвала набирає чинності негайно.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1