Справа № 215/976/21
Вирок

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2021 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області кримінальні провадження, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000022 від 09.01.2021, за №0000145 від 09.05.2021 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, який має середню освіту, на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, не працює, одружений, має неповнолітню дитину: доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судимий:

- 25.01.2005 Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ч.3 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 09.11.2005 Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; звільнений 15.05.2007 за постановою Павлоградського міського суду Дніпропетровської області від 07.05.2007 за ст. 107 КК України умовно-достроково на невідбутий строк 2 роки 2 місяці 18 днів;

- 22.07.2010 Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст. 187, ч.2 ст. 186 КК України до 7 років позбавлення волі. звільнений 03.01.2017 по відбуттю строку покарання;

- 09.02.2021 Тернівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання із іспитовим строком 1 рік,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

09.01.2021 приблизно об 11 годині 00 хвилин ОСОБА_4 проходив біля будинку АДРЕСА_2 , де побачив раніше незнайому йому неповнолітню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В цей час та місці у ОСОБА_4 виник прямий умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненого повторно, а саме, мобільним телефоном «ZTE Blade A7», який був у користуванні неповнолітньої ОСОБА_6 та належить її матері ОСОБА_7 ..

Реалізуючи свій зазначений вище раптово виниклий, прямий умисел, ОСОБА_4 , з корисливих мотивів, підійшов до неповнолітньої ОСОБА_6 та попрохав у неї вищевказаний мобільний телефон під вигаданим приводом здійснення телефонного дзвінка, не маючи на меті повернути вказане майно.

ОСОБА_6 , не здогадуючись про злочинні наміри ОСОБА_4 , довіряючи останньому, передала йому мобільний телефон марки «ZTE Blade A7», ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 .

ОСОБА_4 , отримавши у зазначений спосіб вказане майно, а саме: мобільний телефон марки «ZTE Blade A7», що належить неповнолітній ОСОБА_7 та який перебував у її користуванні, тримаючи його в руках, під видом конфіденційної розмови, став віддалятись із вказаним мобільним телефоном від неї та з місця вчинення злочину зник, розпорядившись вищевказаним майном на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 завдав ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 2000 гривень.

Ці умисні дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України за ознаками заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчиненого повторно.
Також 09.05.2021 у нічний час доби близько 03.00 год. ОСОБА_4 знаходився за місцем свого мешкання за адресою АДРЕСА_1 , де у останнього виник прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, а саме: майна, що знаходиться у квартирі за адресою АДРЕСА_3 .

Після чого ОСОБА_4 прийшов до другого під`їзду будинку АДРЕСА_4 , пройшов до тильної сторони будинку, де знаходиться металопластикове вікно квартири АДРЕСА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, діючи повторно, таємно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, скориставшись відсутністю потерпілого та очевидців, ОСОБА_4 , за допомогою принесеної із собою викрутки намагався віджати металопластикове вікно квартири за адресою АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_8 , в результаті чого вікно розбилось, та таким чином ОСОБА_4 забезпечив собі доступ до вказаної квартири.

Після цього ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний умисел, заліз через розбите ним вікно до кімнати вказаної квартири, тим самим проник у житло та пройшов у гостьову кімнату, де побачив телевізор марки «THOMSON 14 MF 135», без пошкоджень у робочому стані, бувший у використанні, та велосипед дорослий марки «Україна», ХВЗ-28, зеленого кольору, на задньому крилі якого малась гумова накладка блакитного кольору з гербом та написом «555» у справному стані, бувший у використанні, які належать ОСОБА_8 .. Потім ОСОБА_4 , розбивши вікно у другій кімнаті вказаної квартири, взяв у руки телевізор, виніс його через це вікно, та поставив його поряд з ним. Продовжуючи свій злочинний умисел, повернувшись до кімнати, покотив вказаний велосипед до вже розбитого ним вікна та витягнув його через нього.

Після чого ОСОБА_4 , помістивши телевізор на багажник велосипеду з місця вчинення злочину з викраденим майном зник, розпорядившись в подальшому ним на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 1810,10 гривень.

Ці умисні дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч.3 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням в житло.
Обвинувачений свою винуватість визнав повністю, підтвердив обставини скоєних кримінальних правопорушень. Пояснив, що дійсно взимку після Різдва у дворі попросив у дівчинки мобільний телефон, щоб подзвонити. Коли вона йому передала телефон, він пішов із ним та його не повернув. Також навесні ввечері прийшов до знайомого, але його не було вдома. Він заліз у квартиру знайомого через вікно, взяв велосипед і телевізор, виліз із квартири і поїхав. Телефон і телевізор здав у ломбард. Вчинив злочини, бо у нього не було грошей. У скоєному щиро кається, просить суворо не карати.

Учасники судового процесу не заперечували визнати недоцільним дослідження доказів шляхом допиту потерпілих, свідків відносно фактичних обставин справи, що ніким не оспорюються.

Обвинувачений ОСОБА_4 не оспорював фактичні обставини справи і у суду не має сумнівів в добровільності та істинності його позиції. Судом роз`яснено учасникам процесу вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Судом досліджені висновки:

- судово-товарознавчої експертизи №19/104-17/1/5/43 від 16.01.2021, відповідно до якого вартість мобільного телефону марки «ZTE Blade A7», ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 станом на 09.01.2021 могла складати 2000 грн. (а.с.23-25 том 4);

- судово-товарознавчої експертизи №СЕ-19/104-21/15656-ТВ від 17.05.2021, відповідно до якого вартість велосипеду дорослого марки «Україна», ХВЗ-28, бувшого у використанні, станом цін на 09.05.2021, могла складати 1310,10 грн., та телевізору марки «THOMSON 14 MF 135», без пошкоджень, бувшого у використанні, станом цін на 09.05.2021 могла складати 500,00 грн..

На підставі вищевикладеного, беручи до уваги досліджені надані суду докази, оцінивши показання обвинуваченого, суд приходить до висновку про доведеність обвинувачення, яке пред`явлене ОСОБА_4 за ч.2 ст.190 КК України у вчиненні заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчиненого повторно та за ч.3 ст.185 КК України у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням в житло.

При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

При призначенні покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність обставин, які обтяжують і пом`якшують покарання обвинуваченому, а також висновки досудової доповіді органу пробації.

Обставинами, які згідно ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченому, суд вважає його щире каяття в скоєному, яке виразилось в усвідомленні ним своєї провини та засуджені своєї протиправної поведінки.
Передбачених ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Згідно зі ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.190 КК України є нетяжким злочином, а кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України тяжким злочином.
Дані, що характеризують особу обвинуваченого, свідчать, що він одружений, має малолітню доньку, на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів проти власності та маючи не зняту і не погашену у встановлений законом строк судимість, належних висновків для себе не зробив, і повторно вчинив нові умисні кримінальні правопорушення проти власності.
Досудовою доповіддю органу пробації встановлено, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченим та ризик небезпеки для суспільства обвинуваченого оцінюються як дуже високі (а.с.33-38 том 1).
Також суд враховує ставлення обвинуваченого ОСОБА_4 до скоєного і відсутність претензій від потерпілих; а також те, що він упродовж судового провадження давав визнавальні показання щодо обставин вчинення кримінальних правопорушень і не оспорював фактичних обставин їх учинення, що дало суду підстави розглядати провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.
До обвинуваченого ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 травня 2021 року було застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту по 24 липня 2021 року включно.
З урахуванням викладеного, суд призначає обвинуваченому покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження скоєння з його сторони нових кримінальних правопорушень, в межах розміру покарання, передбаченого законом, із ізоляцією від суспільства.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КК, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 25 червня 2018 року (справа № 511/37/16-к, провадження № 51-830км18) зробила такий висновок: «коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як статті 70, так і статті 71 КК: спочатку за правилами частини 1 статті 70 КК за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього за правилами частини 4 статті 70 КК, потім за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно за сукупністю вироків відповідно до частини 1 статті 71 цього Кодексу. У кримінально-правовій ситуації, коли вчинення нового злочину в період іспитового строку стає фактичною підставою для визнання (скасування) призначеного за попереднім вироком покарання у виді позбавлення волі, від відбування якого звільнялась особа, таким, що належить відбувати реально, його самостійне виконання при застосуванні частини 4 статті 70 КК не допускається за наявності підстав для подальшого призначення остаточного покарання за правилами частини 1 статті 71 вказаного Кодексу».

Злочин, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України, ОСОБА_4 вчинив 09.01.2021, тобто до ухвалення попереднього вироку Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.02.2021. Злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, він вчинив 09.05.2021, тобто вже під час іспитового строку, встановленого за попереднім вироком.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив два злочини, перший з яких до, а другий після постановлення попереднього вироку, яким його було звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком.

Тому за перший злочин за даним вироком йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі, що підлягає реальному відбуванню.

Другий злочин ОСОБА_4 вчинив у період іспитового строку, що з урахуванням вимог ч. 3 ст. 78 КК фактично є підставою для визнання призначеного за попереднім вироком покарання, від відбування якого він звільнявся на підставі ст. 75 КК, таким, що належить відбувати реально. Тим самим обумовлюється і необхідність застосування ч. 4 ст. 70 КК при призначенні покарання і за сукупністю злочинів, і за сукупністю вироків. А застосування ст. 71 КК означає, що покарання, від відбування якого ОСОБА_4 був звільнений на підставі ст. 75 КК, тепер має відбуватись ним реально, як і всі інші покарання в межах алгоритму призначення покарання і за сукупністю злочинів, і за сукупністю вироків, що своєю чергою обумовлює застосування ч. 4 ст. 70 КК як одного з елементів цього алгоритму.

Цивільний позов не заявлявся.

Питання розподілу процесуальних витрат судом вирішується в порядку, передбаченому ст. 124 КПК України.

Питання речових доказів судом вирішується в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.2 ст.190 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

Відповідно до частини 4 статті 70 КК України ОСОБА_4 за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного цим вироком, більш суворим покаранням, призначеним за вироком Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.02.2021, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.3 ст.185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі частини 1 статті 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати невідбуте покарання за вироком Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.02.2021 та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 1 (один) місяць.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту приведення вироку суду до виконання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у виді цілодобового домашнього арешту залишити незмінним до набрання цим вироком законної сили.

Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь держави процесуальні витрати за проведення:

- судово-товарознавчої експертизи №19/104-17/1/5/43 від 16.01.2021 у розмірі 653,80 грн.;

- судово-дактилоскопічної експертизи №СЕ-19/104-21/15257-Д від 17.05.2021 у розмірі 1372,96 грн.;

- судово-товарознавчої експертизи №СЕ-19/104-21/15656-ТВ від 17.05.2021 у розмірі 1029,72 грн.;

- судово-трасологічної експертизи №СЕ-19/104-21/15614-ТР від 20.05.2021 у розмірі 2059,44 грн..

Зняти арешт із пари взуття, яке належить ОСОБА_4 , а саме: кеди білого кольору «Nike» 41 розміру, та з металевої викрутки з полімерною ручкою рожевого кольору, довжиною 18 см, що накладений ухвалою слідчого судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.05.2021, шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження вищевказаного майна.

Речові докази:

- велосипед дорослий «Україна» зеленого кольору, на задньому крилі велосипеду мається гумова накладка з номером «555», який передано під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_8 залишити власнику;

- викрутку металеву з полімерною ручкою рожевого кольору, що зберігається у камері зберігання речових доказів ВП№5 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області знищити;

- пару взуття, яке належить ОСОБА_4 , а саме: кеди білого кольору «Nike» 41 розміру, та зберігається у камері зберігання речових доказів ВП№5 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області повернути власнику.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду через районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим з дня отримання його копії.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.

СУДДЯ