ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1839/21 Справа № 205/329/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_7 про поновлення строку апеляційного оскарження та апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 лютого 2021 року про відмову в зарахуванні строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання засудженому ОСОБА_7 , -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 лютого 2021 року було відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання.
Не погодившись із такою ухвалою, 17 травня 2021 року, засуджений подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 лютого 2021 року, та постановити нову, якою зарахувати йому строк попереднього ув`язнення в строк відбування покарання, а саме, з 25 грудня 2019 року по 07 липня 2020 року, а також з 25 січня 2019 року по 06 березня 2019 року.
Разом із апеляційною скаргою, засуджений подав клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 лютого 2021 року, вмотивоване тим, що засуджений пропустив строк на подачу скарги у зв`язку із тим, що він постійно писав скарги до суду апеляційної інстанції, однак йому приходили відмови.
Ознайомившись із клопотанням засудженого щодо поновлення йому строку апеляційного оскарження на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 лютого 2021 року, заслухавши думку учасників судового провадження, колегія суддів приходить до висновку про необхідність поновити ОСОБА_7 строк апеляційного оскарження, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 3 ст. 395 КПК України для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Згідно матеріалів справи вбачається, що жодних розписок, або поштових повідомлень з яким можна було б встановити дату отримання засудженим копії оскаржувної ухвали матеріали справи не містять, а тому з огляду на це та з метою дотримання права засудженого на доступ до правосуддя, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити клопотання ОСОБА_7 та поновити йому строк апеляційного оскарження на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 лютого 2021 року.
Заслухавши доповідь судді доповідача, думку учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах поданої апеляційної скарги, обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженого задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.
Частиною 5 ст/ 72 КК України, в редакції, що діяла з 21 грудня 2015 року (Закон України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року за №842-УІІІ) передбачено зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а у разі призначення судом іншого покарання, ніж позбавлення волі, - також передбачено переведення строку попереднього ув`язнення у строк позбавлення волі за вищезазначеним співвідношенням та переведення визначеного строку позбавлення волі в інший призначений вид покарання відповідно до співвідношення, визначеного ч. 1 ст. 72 КК України.
Суд зазначає, що 21 червня 2017 року набув чинності Закон України №2046-VIII від 18 травня 2017 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», відповідно до якого ч. 5 ст. 72 КК України викладено в такій редакції: «Попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті».

Відповідно до правового висновку щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання) викладеного у пунктах 102-107 постанови Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року у справі № 663/537/17-к:

"103. Якщо особа вчинила злочин в період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону №838-VIII (пряма дія Закону №838-VIII).

104. Якщо особа вчинила злочин в період до 23 грудня 2015 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону №838-VIII (зворотна дія Закону №838-VIII як такого, який «іншим чином поліпшує становище особи» у розумінні ч. 1 ст. 5 КК України).

105. Таким чином, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону №838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.

106. Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом №2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону №838-VIII. В такому разі Закон №838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону №2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону №2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.

107. Якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону №2046-VIII (пряма дія Закону №2046-VIII).

Таким чином, після набрання чинності Законом України №2046-VIII від 18 травня 2017 року, тобто з 21 червня 2017 року попереднє ув`язнення зараховується у строк покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Згідно статті 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» №3352-XII від 30.06.1993 року, попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Отже, попереднє ув`язнення у розумінні положень ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_7 засуджено: 01 квітня 2020 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 185 ч. 3, ст. 71 КК України до покарання у вигляді чотирьох років двох місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного за цим вироком покарання, частково у вигляді 2 (двох) місяців позбавлення волі приєднати невідбуту частину покарання за вироком Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 06 березня 2019 року і остаточно призначити ОСОБА_7 до відбування покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 2 (два) місяці.

До набрання вироком законної сили продовжити дію раніше обраного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)».

Строк відбування покарання ОСОБА_7 обраховувати з 25 жовтня 2019 року.

Вказаний вирок набрав законної сили 04 травня 2020 року.

Таким чином, із викладеного вбачається, що відносно ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №000177 на стадії досудового розслідування не застосовувалися заходи попереднього ув`язнення, а тому підстав для застосування до засудженого положень ч. 5 ст. 72 КК України та задоволення його апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

А тому, на підставі викладеного та керуючись положеннями ст. ст. 404, 409, 419 КПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_7 про поновлення строку апеляційного оскарження на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 лютого 2021 року про відмову в зарахуванні строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання засудженому ОСОБА_7 задовольнити.
Поновити засудженому ОСОБА_7 строк апеляційного оскарження на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 лютого 2021 року про відмову в зарахуванні строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання засудженому ОСОБА_7 .
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 лютого 2021 року про відмову в зарахуванні строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання засудженому ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді Дніпровського
апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4