У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 534/531/21
Провадження № 1-кс/534/139/21

02 квітня 2021 року м. Горішні Плавні

Слідчий суддя Комсомольського міського суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , законного володільця майна ОСОБА_4 , представника законного володільця майна адвоката ОСОБА_5 розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Горішньоплавнівського відділу Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 (за матеріалами кримінального провадження, внесеними до ЄРДР від 01.04.2021 за №0000108) про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

До Комсомольського міського суду Полтавської області звернулась прокурор Горішньоплавнівського відділу Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 із клопотанням, в якому в якому порушує питання про накладення арешту на вилучений 31.03.2021 автомобіль марки «МАЗ», моделі «64299», державний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_6 , з позбавленням права володіння, користування та розпорядження. Місцем зберігання автомобіля марки «МАЗ», моделі «64299», державний номерний знак НОМЕР_1 , в кузові якого знаходиться ґрунт об`ємом 16 м3, визначити майданчик для тимчасового зберігання транспортних засобів ВП №2 КРУП ГУНП в Полтавській області, що знаходиться за адресою: Полтавська область, м. Горішні Плавні вул. Добровольського, 6.

Необхідність застосування заходів забезпечення кримінального провадження вмотивована прокурором тим, що вказаний транспортний засіб та ґрунт, що знаходиться у кузові вилученого автомобіля, мають доказове значення по кримінальному провадженню та зберегли на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення, тому мають значення для досудового розслідування і може бути використані як доказ.

За змістом внесеного клопотання, 31.03.2021 до чергової частини ВП №2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області надійшло повідомлення від працівника поліції про те, що 31.03.2021 поблизу залізничного переїзду, що знаходиться поряд із автомобільною дорогою Т 1736 в м. Горішні Плавні, було зупинено автомобіль марки «МАЗ» моделі «64229» державний номерний знак НОМЕР_3 , в кузові якого знаходився ґрунт. За кермом даного автомобіля перебував ОСОБА_4 .

Надаючи пояснення водій ОСОБА_4 повідомив, що 3103.2021, з метою завантаження ґрунту він на автомобілі марки «МАЗ» моделі «64299», державний номерний знак НОМЕР_3 , поїхав до садового товариства, що розташоване поряд з міським полігоном (сміттєзвалищем) в м. Горішні Плавні, де помітив навантажувач, та водія, який на його прохання завантажив до кузова ґрунт.

При приїзді на місце СОГ, було проведено огляд місця події та вилучено автомобіль марки «МАЗ» моделі «64299», державний номерний знак НОМЕР_3 , в кузові якого знаходився ґрунт об`ємом 16м3.

Відомості за даним фактом внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 01.04.2021 за №0000108 та розпочато розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.239-1 КК України.

У судовому засіданні володілець майна ОСОБА_4 заперечував, щодо задоволення клопотання про арешт автомобіля. Вважає, що клопотання є незаконним, не обґрунтованим та не підлягає задоволенню. Фото, надані прокурором - не відповідають дійсності. Вказав, що ґрунт знімали на ділянці покинутого садового товариства. Працівники поліції запропонували йому показати де знімав поверхневий прошарок землі. ОСОБА_4 , погодився показати, але за наявності проведення огляду разом із адвокатом. Внаслідок чого, працівники поліції зробили знімки місцевості навмання.

Представник законного володільця майна адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні наголошував, що на проведення огляду транспортного засобу згоду не надано. Ухвали суду на обшук транспортного засобу постановлено не було. Зваження ґрунту досудовим розслідуванням не проведено. ОСОБА_4 завантажив ґрунт на іншій ділянці місцевості. Вважає, що прокурором не доведено, що дії ОСОБА_4 , полягали саме у незаконному заволодінні ґрунтовим покривом (поверхневим шаром) земель, створивши небезпеку для життя, здоров`я людей чи для довкілля. ОСОБА_4 виконував функцію транспортування ґрунту, а не вчиняв дії передбачені ч.1 ст. 239-1 КК України. В матеріалах справи відсутні належні докази висновку, щодо шкоди довкіллю, а отже не має й складу злочину. Крім того вказував, що дії ОСОБА_4 можливо підпадають під склад адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні прокурор, з урахуванням уточнень, прохав клопотання задовольнити, а саме: накласти арешт на автомобіль марки «МАЗ» модель «64299», 1990 року випуску, синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 , що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , належить ОСОБА_6 , вилучений у ході огляду місця події 31.03.2021 до моменту проведення судово-трасологічної експертизи згідно постанови від 01.04.2021, посилаючись на викладенні у клопотання обставини. Наголосив, що у кримінальному провадженні від 01.04.2021 №0000108 змінено кваліфікацію з ч.1 ст.239-1 КК України на ч.2 ст.239-1 КК України. Крім того зазначив, що у кримінальному провадженні призначено ряд експертиз, у тому числі й судово-трасологічну експертизи згідно постанови від 01.04.2021. Вважає, що у разі не накладення арешту на вилучене майно, є ризики знищення доказової бази, а саме можливе знищення або заміни протекторів на транспортному засобі, що в свою чергу зведе нанівець призначення та проведення судово-трасологічної та судово-ґрунтознавчої експертиз. Зауважив, що проведення судово-трасологічної експертизи триває близько 25 днів.

Згідно ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

У відповідності до п.1 ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч.3 ст. 170 КПК України у випадку передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Зі змісту поданого клопотання убачається, що вилучене під час огляду вищевказане майно, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні від 01.04.2021 №0000108, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 239-1 КК України.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 вказував на той факт, що не було згоди на проведення огляду автомобіля та судом не постановлено ухвалу про надання дозволу на проведення обшуку.

З огляду на зазначене, суд наголошує, що відповідно до ч.2 ст.168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку та огляду.

Метою проведення обшуку є виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб (ч.1 ст.234 КПК України).

За змістом ч.1 ст.235 КПК України на підставі ухвали слідчого судді про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи можливо проникнути до житла чи іншого володіння особи.

Слід розуміти, що під час обшуку відбувається примусова дія, зокрема така як проникнення, під час якого відбувається обстеження житла чи іншого володіння особи і реалізовується мета самого обшуку та можливе обмеження конституційних прав людини.

З урахувань зазначеного слідчий суддя наголошує, що під проникненням слід розуміти фізичне усунення перешкод (відкриття дверей, проникнення на територію, проникнення у середину житла чи іншого володіння особи тощо).

У відповідності до положень ч.ч.1, 2 ст.223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

У силу ч.3 ст.214 КПК України до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань може бути проведений огляд місця події.

За своєю правовою природою огляд проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, зокрема проводиться огляд місцевості, приміщення, речей та документів (ч.1 ст.237 КПК України).

За змістом ч.ч.5, 7 ст.237 КПК України при проведенні огляду дозволяється вилучення речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, які вважаються тимчасово вилученим майном.

При огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право, зокрема проводити вимірювання, фотографування, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження.

Як досліджено у судовому засіданні, під час проведення огляду, 31.03.2021, було оглянуто місце події, зокрема ділянка місцевості, котра розташована з правої сторони від залізничного переїзду Т1736 паралельно вул. Строни в м. Горішні Плавні Полтавської області. На правому краю проїзної частини розташований автомобіль марки «МАЗ» модель «64299», 1990 року випуску, синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 , яким керував ОСОБА_4 . Кузов даного вантажного автомобіля не має тентування, закритої конструкції. Та вбачається за можливе здійснити поверхневий огляд як самого автомобіля, так і його кузову за допомогою будь яких підручних засобів без фізичного проникнення до середини даного вантажного автомобіля.

У контексті зазначеного, слідчий суддя не приймає твердження адвоката ОСОБА_5 про те, що огляд вищезазначеного транспортного засобу проведений з порушенням вимог КПК України.

Адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні наголошував, що прокурором не доведено, що саме вчинення ОСОБА_4 , дій, щодо незаконного заволодіння ґрунтовим покривом, має наслідки, що створили небезпеку для життя, здоров`я людей чи для довкілля, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 239-1 КК України.

Слідчий суддя вказує, що основним безпосереднім об`єктом злочину є встановлений порядок зняття, перенесення та використання поверхневого шару ґрунту (ґрунтового покриву землі). Додатковим може бути життя та здоров`я людини, стан довкілля, право власності, родючість ґрунтів тощо.

Слідчий суддя наголошує, що відомості про подію, що сталася 31.03.2021 було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 01.04.2021 за №0000108 за ч.1 ст.239-1 КК України, що має назву «Незаконне заволодіння ґрунтовим покривом (поверхневим шаром) земель», та в подальшому перекваліфіковано прокурором на ч.2 ст.239-1 КК України.

Суд підкреслює, що наразі до компетенції слідчого судді не входить надання відповідей на питання чи є в діях ОСОБА_4 кримінально каране посягання на незаконне заволодіння ґрунтовим покривом (поверхневим шаром) земель у рамках кримінального провадження, або ж наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53-4 КУпАП. Ці питання вирішуються у іншій площині, та не стосуються арешту майна, на яке прокурором подано клопотання.

Для цього в межах даного кримінального провадження буде проведена низка експертиз для встановлення всіх обставин події.

Зокрема, призначено судово-трасологічну експертизу та на вирішення експерту поставленні питання передбачені у постанові про призначення даної експертизи.

Тому на переконання слідчого судді користування автомобілем марки «МАЗ» модель «64299», державний номерний знак НОМЕР_3 до моменту проведення згаданої експертизи унеможливить її проведення та нівелює мету її призначення.

З приводу обставин отримання та перевезення ґрунту наданих ОСОБА_4 , то вони будуть встановлюватися слідчими діями у межах зареєстрованого кримінального провадження.

Слідчий суддя наголошує, що прокурором доведено факт наявності ґрунту у кузові автомобіля, однак не доведено факту наявності ґрунту саме об`ємом 16м3, оскільки з наданих фотосвітлин, не убачається за можливе дійти однозначного висновку, щодо кількості кубометрів ґрунту. Інших належних та достатніх доказів, як-то зважування автомобіля, чи інших дій щодо обрахування об`єму кубометрів ґрунту, наявного у кузові автомобіля марки «МАЗ» модель «64299», державний номерний знак НОМЕР_3 - матеріали справи не містять. Крім того, прокурор не прохав накласти арешт на ґрунт наявний у кузові вантажного автомобіля. Тому клопотання прокурора в частині визначення місця зберігання ґрунту об`ємом 16м3 наявного у кузові автомобіля марки «МАЗ» модель «64299», державний номерний знак НОМЕР_3 не належить до задоволення.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України - речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З доданих до клопотання документів вбачається, що вилучене майно має значення речового доказу для кримінального провадження, що підтверджується постановою від 01.04.2021 постановленою дізнавачем СД ВП Кременчуцького РУП ОСОБА_7 .

Метою застосування арешту у даному випадку є відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України збереження речових доказів.

Окремо слідчий суддя наголошує, що за приписами ст.96-1 КК України передбачена спеціальна конфіскація за вчинення кримінально-караного діяння передбаченого ст.239-1 КК України.

Слідчий суддя зауважує, що стаття 41 Конституції України закріплює положення про те, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Слідчий суддя при вирішенні даного клопотання, враховує, приписи статті 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Частиною 5 статті 9 КПК України, передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Так, згідно з усталеною практикою ЄСПЛ стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою (див., серед інших джерел, рішення у справах «Іммобіліаре Саффі проти Італії» (Immobiliare Saffi v. Italy) [ВП], заява № 22774/93, п. 44, ECHR 1999-V, та «Вістіньш і Препьолкінс проти Латвії» () [ВП], заява № 71243/01, п. 93, від 25 жовтня 2012 року).

ЄСПЛ наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece) [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А № 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії» (Kushoglu v. Bulgaria), заява № 48191/99, пп. 49-62, від 10 травня 2007 року).

У своєму рішенні від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (Заява № 19336/04) ЄСПЛ також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льон рот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden), пп. 69 і 73, Series A № 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» (James and Others v. the United Kingdom), п. 50, Series A № 98).

Враховуючи вищевикладене та з урахуванням практики ЄСПЛ щодо права на мирне володіння майном, слідчий суддя вважає за можливе накласти на автомобіль марки «МАЗ» модель «64299», 1990 року випуску, синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 , що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , належить ОСОБА_6 , вилучений у ході огляду місця події 31.03.2021 до моменту проведення судово-трасологічної експертизи згідно постанови від 01.04.2021.

Враховуючи викладене, клопотання про арешт вилученого майна слід задовольнити частково.

Керуючись ст.ст.98,170-173 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Горішньоплавнівського відділу Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль марки «МАЗ» модель «64299», 1990 року випуску, синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 , що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , належить ОСОБА_6 , вилучений у ході огляду місця події 31.03.2021 до моменту проведення судово-трасологічної експертизи згідно постанови від 01.04.2021.

Місцем зберігання арештованого майна автомобіля марки «МАЗ» модель «64299», державний номерний знак НОМЕР_3 , визначити територію майданчику тимчасового утримання транспортних засобів ВП №2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області за адресою: Полтавська області, Кременчуцький район, м. Горішні Плавні, вул. Добровольського, 6.

В іншій частині клопотання відмовити.

Роз`яснити учасникам розгляду справи право на звернення із клопотанням про скасування арешту майна, в порядку ст.174 КПК України.

Копію ухвали вручити учасникам судового розгляду.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 (п`яти) діб з дня її проголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали проголошено о 13 год. 00 хв. 06.04.2021.