Справа № 344/4251/21
Провадження № 1-кс/344/1699/21
У Х В А Л А
24 березня 2021 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 , скаржника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу на бездіяльність органу досудового розслідування,-

В С Т А Н О В И В:

в скарзі вказано, що 24.02.2021, на підставі ухвали Івано-Франківського міського суду від 23 лютого 2021 року в рамках кримінального провадження №0000557 від 02/07/2020. Здійснено обшук автомобіля марки «NISSAN», реєстраційний номерний знак Республіки Польща НОМЕР_1 , який знаходився на території пункту пропуску через державний кордон України «Шегині-Медика», що знаходиться за адресою: Львівська обл., Яворівський р-н.» с. ІІІегині, вул. Дружби 201. В ході проведення обшуку вилучено майно, а саме мобільний телефон скаржника з сім картою оператора мобільного зв`язку, документи скаржника: паспорт громадянина Республіки Польща та паспорт громадянина Республіки Польща для виїзду за кордон, грошові кошти та транспортний засіб. 25 лютого 2021 року старший слідчий в ОВС СВ СУ ГУНП в Івано-Франківсі області ОСОБА_5 звернувся до суду про арешт майна, в якому з метою збереження доказів, просив накласти арешт на вилучене майно. Ухвалою від 03.03.2021 року Івано-Франківського міського суду клопотання задоволено частково: накладено арешт із забороною на розпорядження транспортним засобом марки «NISSAN», реєстраційний номерний знак Республіки Польща НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_6 . В задоволенні іншої частини клопотання відмовлено. Зазначено, що з огляду на те, що 03 березня 2021 року слідчим суддею Івано-Франківського міського суду відмовлено в арешті грошових коштів, вилучених в ході обшуку 24.02.2021 року, які належать скаржнику, старший слідчий в ОВС СВ СУ ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 зобов`язаний був в порядку ст.169 КПК України негайно повернути тимчасово вилучене майно. Станом на 22.03.2021 року майно повернуто не було. Просив визнати бездіяльність старшого слідчого в ОВС СВ СУ ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 щодо неповернення належного майна протиправною та зобов'язати старшого слідчого в ОВС СВ СУ ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 повернути ОСОБА_4 майно, вилучене в ході проведення обшуку 24/02/2021: мобільний телефон марки Samsung S8" ІМЕІ НОМЕР_2 із сім-картою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_3 ; паспорт громадянина Республіки Польща № НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_7 , отриманий 02/05/2020, дійсний до 02/05/2030; закордонний паспорт громадянина Республіки Польща № НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_7 , дійсний до 29/01/2030; грошові кошти - 1 000 ( одна тисяча) євро, серійні номери купюр (20 купюр по 50 євро): SA, РВ, UD, ЕВ, ZC, UB, SB, SD4, SC, VA, ZB, WB, UC,VA, В, ZB, UC, UB, UD, UB; грошові кошти - 700 доларів США, серійні номера купюр (7 купюр по 100 доларів США): HL27352963EL12, PF60506536CF6, PF60506535CF6, КР95195620ДІЛ 2 КВ21737196HB2, KD30607716BD04, KG49268378BG7; грошові кошти - 6010 ( шість тисяч десять) гривень, серійні номера купюр (1 купюра - 10 грн; 4 купюри - 50 грн; 14 купюр - 100 грн; 2 купюри - 200 гри; 4 купюри - 500 гри.): 500- гривневі купюри: БГ6423778, ГТ3722342, УЖ1606611, ЛА0086135; 100-гривневі купюри: МД4148155, УЕ3176004, УР8399270, МР0377978, ЕХ7064496, МР6264752, ТА3319649Д АД7100663, УГ4543492, АЄ5530653, МД5651764, УЧ0239223, МД8307620, СВ0749265;1 200-гривневі купюри: ПИ9413703, ХБ2264339, ЕА7292169, ЕЛ5306510, ВД4579732, СМ7861592, ТЕ3610192, УТ5574912. КИ3206240, ТД5792938, ХБ2318414, ТБ8498173; 50- гривневі купюри: ТИ8057759, СТ3749336, УП9065099, СЙ1193695, 10 - гривнева купюра: ЮЕ6530763; грошові кошти - 980 ( дев`ятсот вісімдесят) польських злотих, серійні номери купюр (1 купюра - 10 злотих; 1 купюра 20 злотих; 5 купюр 50 злотих; 1 купюра 100 злотих, 3 купюри 200 злотих) 200-злотові купюри: В16969480, А05697249, BR471958; 100-злотова купюра: ЕВ0085265; 50-злотові купюри: А07163984, НІ7206525, ВК4893134, ВК7264004, НВ4046589; 20-злотова купюра: ВВ0564552; 10-злотова купюра: ВБ9761952; грошові кошти (із гаманця) - 853( вісімсот п`ятдесяти три) гривні: купюрами 500 - ББ2551358; 200 ГИ2260471; 100 - УА5693104; 50 - СЛ0104465, 1-гривневі купюри: СЄ3980846, УМ7828048, УЄ9564798.

Захисник скаржника в судовому засіданні просив скаргу задовольнити, з підстав, що в ній зазначені, надав пояснення, що 24/02/2021 за ухвалою суду було проведено обшук автомобіля скаржника, вилучено мобільний телефон, з сім картою, паспорти громадянина Польщі, грошові кошти: 1 тисячу Євро, 6010 гривень, 980 польських злотих та автомобіль, 25/02/2021 слідчий звернувся до з клопотанням про накладення арешту на вилучене майно, арешт накладено на транспортний засіб та інше вилучене майно не було накладено арешт.

Скаржник в судовому засіданні підтримав вказане адвокатом.

Представник органу досудового розслідування в судове засідання не з`явився, про дату час та місце судового розгляду повідомлено належним чином, клопотань щодо реалізації прав суду не подано.

Відповідно до п. 10 ст. 290 КПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час проведення судового засідання, не перешкоджає розгляду клопотання.

Учасники спору, які не прибули в судове засідання не надали суду доказу наявності поважних причин для оголошення в судовому засіданні перерви.

Судом встановлено наступні обставини.

23/02/2021 ухвалою Івано-Франківського міського суду надано дозвіл на проведення обшуку автомобіля марки «NISSAN», реєстраційний номерний знак Республіки Польща НОМЕР_1 , з метою виявлення та вилучення грошових коштів, персональних речей та документів сторонніх осіб ОСОБА_8 , мобільних телефонів та сім карт.

03/03/2021 ухвалою Івано-Франківського міського суду клопотання задоволено частково. Накладено арешт із забороною на розпорядження транспортним засобом марки «NISSAN», реєстраційний номерний знак Республіки Польща НОМЕР_6 , власником якого є ОСОБА_6 , які вилучено в ході обшуку автомобіля марки «NISSAN», реєстраційний номерний знак Республіки Польща НОМЕР_6 , на території пункту пропуску через державний кордон України «Шегині-Медика», що знаходиться за адресою: Львівська обл., Яворівський р-н., с. Шигині, вул. Дружби 201. В задоволенні іншої частини клопотання - відмовлено.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів в кримінальному провадженні, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті його розгляду. До вказаного часу докази повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

До завершення розгляду кримінального провадження по його суті все ще зберігається необхідність здійснити процесуальні дії з відповідним речовим доказом.

Таким чином перед судом не доведено тієї обставини, що вилучення відповідних речей здійснено без правових підстав, оскільки безпосередньо представником скаржника вказано, що речі вилучено за ухвалою слідчого судді від 23/02/2021 якоюбуло надано дозвіл на обшук з метою вилучення речей, зокрема грошових коштів, мобільних телефонів та сім карт, що в подальшому і було здійснено.

При цьому вилучення речового доказу здійснено саме для мети забезпечення його збереження у незмінному стані, усунення ризиків зміни речового доказу, знищення чи спотворення відповідних якостей речового доказу, що використовуються під час доказування фактичних обставин, що становлять предмет кримінального провадження.

В свою чергу документи, а саме паспорти відсутні в переліку вилучених речей згідно протоколу проведення обшуку.

Відповідно до ст. 7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Отже обовязок доведення перед судом наявності правових підстав скарги процесуальним законом покладено безпосередньо на субєкта відповідного звернення до суду.

В свою чергу скаржником не подано суду належних та допустимих доказів, в підтвердження обставини відсутності і інших звернень до суду з аналогічними скаргами, не надано суду постанови про визнання вилучених речей речовим доказом, не підтверджено належними засобами доказування правовий статус скаржника в рамках кримінального провадження.

Доводи скарги та долучені в її обґрунтування документи є взаємно суперечливими, оскільки захисником надано пояснення, що майно є тимчасово вилученим та одночасно надано суду судове рішення, яким надано дозвіл на проведення обшуку, з метою вилучення речей, які безпосередньо і було вилучено.

Згідно ч.1 ст. 168 КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208, 298-2 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом.

Відповідно до ч.7 ст. 236 КПК України при огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Таким чином вилучені речі в ході проведення санкціонованого обшуку, дозвіл на вилучення яких був наданий за відповідним судовим рішенням не набуває статусу тимчасово вилученого майна.

В свою чергу за змістом кримінально-процесуального закону фактичні обставини викладенні в судовому рішенні, яким накладено арешт на майно, не мають преюдиційного значення для суду на розгляд якого передано скаргу про повернення майна.

Згідно ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Юридична оцінка обставин здійснена іншим судом не є обов`язковою для врахування при розгляді наступних питань в рамках кримінального провадження.

Також важливо відзначити, що відповідно до ст. ст. 7, 22 КПК України обвинувачення підтримується прокурором, а відповідно до ст. 23, 95 КПК України суд безпосередньо досліджує докази, під час судового розгляду кримінального провадження.

Отже питання підтримання державного обвинувачення у відповідному кримінальному провадженні вирішується прокурором. Тому питання використання доказу в процесуальній діяльності до завершення кримінального провадження підлягає вирішенню прокурором.

Отже для вирішення питання повернення речового доказу скаржник зобов`язаний був звернутися до уповноваженого кримінальним процесуальним законом суб`єкта, якому належить право на підтримання обвинувачення за опосередкуванням відповідних доказів, яким є прокурор, а не слідчий.

Крім цього до завершення кримінального провадження все ще зберігається потреба у дослідження речового доказу судом.

В п. 3 ст. 26 КПК України вказано, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

За змістом кримінально-процесуального закону доведення протиправності бездіяльності є фактичною обставиною, що входить в предмет доказування при розгляді скарги про повернення майна та не складає самостійну матеріально правову вимогу. У свою чергу особа, яка звернулась зі скаргою має право надати суду докази неправомірності дій, рішень та бездіяльності органу досудового розслідування. Само по собі непогодження і не визнання рішень, дій чи бездіяльності органу досудового розслідування не вказує на їх неправомірність.

Таким чином перед судом не доведено наявності правових підстав для повернення речей вилучених в ході проведення обшуку.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд, -

П О С Т А Н О В И В :
в задоволенні скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1