Справа № 509/3647/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2021 року слідчий суддя Овідіопольського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Овідіополь клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене з процесуальним керівником прокурором Чорноморської окружної прокуратури ОСОБА_3 , в рамках досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000434 від 15.07.2021 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.309 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Білгород-Дністровський, українця за національністю, громадянина України, одруженого, що має середню освіту, працевлаштованого у ДП «КТО» на посаді водія ( АДРЕСА_1 , не має на утриманні малолітніх дітей, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у скоєні злочину, передбаченому ч.3 ст.309 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчим відділом відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000434 від 15.07.2021 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.309 КК України.

В відповідності до наданого клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , з вересня місяця 2020 року, мешкав в приватному будинку, за адресою: АДРЕСА_3 , та маючи умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу канабіс, та психотропних речовин МДМА та амфетамін, діючи умисно, з метою подальшого особистого вживання, без мети збуту, перебуваючи за місцем свого мешкання, за допомогою мережі «Internet» та анонімних мобільних додатків - мессенджерів по типу «Telegram», здійснював періодичне замовлення як особливо небезпечного наркотичного засобу - канабіс, так і психотропних речовин МДМА та амфетамін, а саме переводячи грошові кошти на анонімні електронні гаманці. Після чого, отримував анонімні повідомлення із описом та цифровим зображенням місця тимчасового зберігання наркотику «закладки». Винайдені наркотичні засоби, ОСОБА_5 перевозив до приватного будинку за місцем мешкання де і зберігав.

В період часу з 07 годин 02 хвилин по 10 годин 18 хвилини 18.02.2021, в ході проведення санкціонованого обшуку, згідно ухвали слідчого судді Овідіопольського районного суду № 509/638/21 від 11.02.2021, в домоволодінні за місцем мешкання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_3 , було виявлено та вилучено наступні наркотичні та психотропні речовини:

1) особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, загальною масою у висушеному стані 23,84г.

Відповідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою КМУ № 770 від 06.05.2000, канабіс внесено до списку особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено (таблиця І, список № 1), та встановлено кримінальну відповідальність за незаконне зберігання канабісу в розмірі більше за 5,0г (невеликі розміри відповідно «Таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» затверджених наказом МОЗ від 01.08.2000 року № 188).

2) 160 штук таблеток, що містять особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено МДМА, загальний кількісний вміст якої становить 20,502г.

Відповідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою КМУ № 770 від 06.05.2000, МДМА внесено до списку особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено (таблиця І, список № 2), та встановлено кримінальну відповідальність за незаконне зберігання МДМА в розмірі більше за 0,15г (особливо великі розміри вважаються більше за 15,0г відповідно «Таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» затверджених наказом МОЗ від 01.08.2000 року № 188).

3) порошкоподібна речовина загальною масою 129,136г, яка містять психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, загальний кількісний вміст якої становить 77,930г.

Відповідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою КМУ № 770 від 06.05.2000, амфетамін внесено до списку психотропних речовин, обіг яких обмежено (таблиця ІІ, список № 2), та встановлено кримінальну відповідальність за незаконне зберігання амфетаміну в розмірі більше за 0,15г (особливо великі розміри вважаються більше за 15,0г відповідно «Таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» затверджених наказом МОЗ від 01.08.2000 року № 188).

15.07.2021 за наявності достатніх доказів ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.309 КК України.

Підозра відносно ОСОБА_5 у вчиненні злочину, на теперішній час, підтверджується зібраними доказами, а саме: 1) Протоколом обшуку від 18.02.2021 за адресою: АДРЕСА_3 ; 2) Протоколами допитів свідків понятих; 3) Висновком експертизи наркотичних засобів від 16.03.2021 №СЕ-19/116/21/4258-НЗПРАП; 4) Висновком експертизи наркотичних засобів від від 30.06.2021 №СЕ-19/116/21/4258-НЗПРАП; 5) Іншими документами та предметами по кримінальному провадженню.

Відповідно ч.5 ст.12 КК України, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за ч.3 ст.309 КК України, за який законом передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років.

Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Слідчий вважає, що, у відповідності з вимогами ч. 1 ст. 177 КПК України, під час досудового розслідування встановлена наявність ризиків, які дають підстави вважати про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що також унеможливлює застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу під час досудового розслідування, а саме: п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України: ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування, так як він періодично змінює місця мешкання, а за місцем реєстрації, тривалий час не мешкає. Також ОСОБА_5 , має зв`язки із особами які ведуть спосіб життя пов`язаний із розповсюдженням наркотичних засобів; п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України: ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а саме в зв`язку з тим, що на даний час триває досудове розслідування, може з`явитись необхідність у винайдені ще не встановлених речових доказів, які ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може знищити чи сховати; п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України: ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків, може дізнатись про місце мешкання інших учасників процесу, що надасть змогу вчинювати незаконний вплив на вказаних учасників процесу; п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України: ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме перебуваючи на волі, у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 може вчиняти інші злочини, з метою знищення доказів або залякування учасників, що може впливати на розслідування та подальший судовий розгляд провадження; п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України: ОСОБА_5 може вчинити інші кримінальні правопорушення, що пов`язані із незаконним оборотом наркотичних засобів.

На думку слідчого, те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який, законом передбачена відповідальність у вигляді позбавлення волі строком до восьми років позбавлення волі, а також те що підозрюваний може переховуватись від слідства, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та інших учасників процесу, у цьому ж провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під варту.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, просили його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник проти задоволення клопотання заперечували, заявили клопотання, яким просили обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, зазначив, що ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має місце реєстрації та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , на протязі всього часу досудового розслідування добровільно та своєчасно з`являється до органу розслідування для проведення слідчих дій, одружений.

Відповідно ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимою особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років.
Кримінальним кодексом України за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 (п`яти) до 8 (восьми) років.
Відповідно до ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст.9 Конституції України міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Так, положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При розгляді відповідних клопотань про обрання запобіжного заходу, виконуючи вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» («NechiporukandYonkalo v. Ukraine») від 21 квітня 2011 року, заява № 42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.07 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою - є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, судом враховується правова позиція ЄСПЛ, викладена у рішенні «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Як неодноразово наголошував ЄСПЛ у своїх рішеннях, пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає, що обґрунтування будь-якого строку тримання під вартою, незалежно від того, наскільки коротким він є, має бути переконливо продемонстроване владою. Аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, не повинні оцінюватись абстрактно (inabstracto), але мають підтверджуватися фактичними даними. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування можливості переховування обвинуваченим, або доведуть, що така можливість є настільки невеликою, що вона не може обґрунтовувати досудове ув`язнення (рішення від 4 жовтня 2005 року у справі «Бекчєв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пункти 56 і 59, з подальшими посиланнями).

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п.84 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі "Харченко проти України", п.4 ст. 5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка слугувала підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви» (Butkeviciusv. Lithuania) № 48297/99, п. 43, ЄКПЛ 2002-ІІ). Крім того, Європейський суд з прав людини у п.п. 68-69 Рішення від 17.10.2013 року у справі "Таран проти України" зазначив, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, не достатньо того, щоб цей захід здійснювався відповідно до національного законодавства; він також має бути необхідним за конкретних обставин (див. рішення від 27 лютого 2007 року у справі «Неистяк проти Словаччини», заява №65559/01, п.74). На думку Суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «с» пункту 1 статті 5 Конвенції має втілювати вимогу пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, яким здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення (див. рішення у справі проти Польщі» (Ladentv. Poland), заява № 11036/03, п. 55, ECHR2008-... (витяги), і від 14 жовтня 2010 року у справі «Хайредінов проти України» (v.Ukraine),заява № 38717/04, п. 86).

На підставі досліджених матеріалів провадження, суд вважає встановленим наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_5 кримінального правопорушення та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, на які вказує слідчий у своєму клопотанні.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Суд вважає, що слідчим та прокурором ні в клопотанні, ні в поясненнях в судовому засіданні не надано аргументованого обґрунтування неможливості застосування до підозрюваного інших, передбачених КПК України видів запобіжних заходів крім тримання під вартою, тому суд вважає за необхідне застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, і застосування саме такого запобіжного заходу забезпечить належне виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст.181, 183, 193, 194, 376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене з процесуальним керівником прокурором Чорноморської окружної прокуратури ОСОБА_3 , в рамках досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000434 від 15.07.2021, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.309 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , відмовити.

Клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 , задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, з 22.00 години до 06.00 годину ранку на строк 60 діб, а саме, до 17.09.2021 року.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

- прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- щодня з 22.00 години до 06.00 годину ранку не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Роз`яснити підозрюваному положення ст.181 ч.5 КПК України.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію 17.09.2021 року.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду на протязі п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 21.07.2021 р. о 13.45.

Слідчий суддя ОСОБА_1