МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 469/53/20
УХВАЛА

15 червня 2021 року м. Миколаїв
Суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 ; прокурора ОСОБА_3 ; захисника ОСОБА_4 ; обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши заяву про відвід судді ОСОБА_6 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 317 КК України, -
встановив:
У провадженні Миколаївського районного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 вересня 2019 року за № 0000576 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 317 КК України.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.02.2020 вказане кримінальне провадження розподілене головуючому судді ОСОБА_6 .
Під час судового розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_5 , обвинуваченим заявлено відвід судді ОСОБА_6 та прокурору ОСОБА_7 , у зв`язку з тим, що обвинувачений вважає, що розгляд кримінального провадження здійснюється односторонньо та тривалий час, а під час розгляду кримінального провадження клопотання обвинуваченого щодо виклику спеціаліста, експерта та свідків не розглядаються. Також, обвинувачений ОСОБА_5 посилається на недотримання законів під час розгляду кримінального провадження щодо нього, а також те, що прокурор упереджено ставиться до обвинуваченого ОСОБА_5 , а кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 сфальсифіковано.
Cуддя ОСОБА_6 правом надання пояснень не скористався.
Обвинувачений та захисник підтримали відвід і просили його задовольнити.
У судовому засіданні прокурор заперечував проти відводу, вважав, що відвід не містить належних, конкретних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність передбачених чинним законодавством підстав для його задоволення.
Розглянувши заяву про відвід, заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов такого.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 75 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Крім того, згідно з приписами ст. 76 КПК України не допускається повторна участь судді, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, крім випадків перегляду ним в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, яка була постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
Отже, кримінальним процесуальним законом визначений вичерпний перелік підстав для відводу судді. Зокрема, серед таких підстав, є також наявність інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді, на яку, як на підставу для відводу, посилається обвинувачений ОСОБА_8 .
Розглядаючи заяву про відвід з підстав, визначених пунктом 4 частини 1 статті 75 КПК України слід враховувати, що до "інших обставин", які викликають сумнів у неупередженості судді, можливо віднести такі, як: 1) суддя є дальнім родичем, або близькою людиною для слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача або членів їх сімей; 2) у результатах судового розгляду зацікавлені близькі родичі судді або члени його родини; 3) суддя перебуває в дружніх або неприязних стосунках з кимось із учасників кримінального провадження; 4) суддя перебуває в матеріальній, службовій або іншій залежності від когось із учасників кримінального провадження; 5) суддя публічно, усно або письмово, у тому числі в засобах масової інформації, наперед висловив свою думку щодо винуватості або невинуватості обвинуваченого, або з інших питань ще не закінченого відповідним судовим рішенням кримінального провадження.
Відповідно до Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 pоку № 2006/23, перед розглядом справи (про який відомо, що він відбудеться, або це тільки передбачається) суддя утримується від будь-яких коментарів, що могли б, виходячи з розумної оцінки ситуації, якимось чином вплинути на хід цієї справи чи поставити під сумнів справедливе ведення процесу. Суддя утримується від публічних та інших коментарів, оскільки це може перешкодити неупередженому розгляду справи щодо певної особи чи питання (п. 2.4).
Конституцією України встановлено, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону, вплив на них у будь-який спосіб забороняється, і що однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, установлених законом (ст. ст. 126, 129).
Згідно із зазначеними положеннями Конституції України судові рішення і відповідно дії або бездіяльність суддів з питань здійснення правосуддя (пов`язаних із підготовкою й розглядом справ у судових інстанціях) можуть оскаржуватись у визначеному порядку до суду вищої інстанції.
У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 «Про незалежність судової влади» роз`яснено, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається.
Обґрунтовуючи заяву про відвід судді, обвинувачений посилається на наявність обставин, які на його думку викликають сумнів у неупередженості судді під час здійснення кримінального провадження, зокрема, обвинувачений не погоджується з діями судді з питань здійснення правосуддя (пов`язаних з розглядом справи).
Стосовно прийняття суддею того чи іншого судового рішення за наслідками розгляду клопотання сторони кримінального провадження, то така процесуальна дія не може свідчити про наявність інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді, навіть в разі коли сторона (сторони) не вдоволена прийнятим рішенням.
У разі незгоди сторони із прийнятим судовим рішенням, кримінальним процесуальним законом передбачений окремий порядок і випадки оскарження такого рішення до суду вищої інстанції.
Частинами 1-2 статті 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Отже, обвинувачений у заяві про відвід посилається на порушення суддею вимог кримінального процесуального закону під час розгляду кримінального провадження, що може бути зазначено у якості підстави для скасування або зміни судового рішення під час його оскарження до суду вищої інстанції, та не може служити підставою для відводу судді у розумінні ст. 75 Кримінального процесуального кодексу України.
Інших підстав, які б свідчили про упередженість судді під час розгляду кримінального провадження, обвинувачений у заяві про відвід не навів.
Оскільки при розгляді заяви про відвід судді ОСОБА_6 не встановлено обставин, визначених п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, на які посилається обвинувачений ОСОБА_8 , підстави для задоволення заяви про відвід відсутні.
Щодо заявленого обвинуваченим ОСОБА_5 відводу прокурору, то суддя позбавлений можливості розглянути це питання, оскільки зі змісту ч. ч. 1, 2 ст. 81 КПК України слідує, що у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу. У разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду. Усі інші відводи під час досудового розслідування розглядає слідчий суддя, а під час судового провадження - суд, який його здійснює.
Отже, питання про відвід прокурора вирішується складом суду, який здійснює розгляд кримінального провадження.
Керуючись ст. ст. 75, 76, 80, 81 Кримінального процесуального кодексу України, суддя -
постановив:
У задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_6 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 317 КК України, - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1

15.06.2021