В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.07.2021 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судового засідання №6 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, судове провадження (кримінальне провадження № 002183) за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, Київської області, громадянина України, не одруженого, не працюючий, із середньою спеціальною освітою, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4

представник потерпілого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6

потерпілий ОСОБА_5

неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3

законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 - ОСОБА_3

захисник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_7

представник служби у справах дітей ОСОБА_8

представник сектору ювенальної превенції Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_9

в с т а н о в и в:

30 травня 2020 року приблизно о 08 годині 30 хвилин неповнолітній ОСОБА_3 , знаходячись біля приміщення магазину «Євро Секонд Хенд», що по вул. Гоголя, 21 в м. Біла Церква Київської області, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин із ОСОБА_5 , з метою заподіяння тілесних ушкоджень останньому, усвідомлюючи протиправність своїх дій та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, припускаючи можливість спричинення шкоди здоров`ю потерпілого, умисно наніс близько 6 ударів кулаками правої та лівої руки в область обличчя потерпілому ОСОБА_5 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді: садна на лобі та спинці носа; синець на нижній повіці лівого ока, струс головного мозку, переломи нижньої щелепи справа та зліва. Переломи нижньої щелепи справа та зліва відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, так як для повного зрощення перелому необхідно тривалий строк - більш ніж 3 тижні. Струс головного мозку відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (тривалістю понад шести днів, але не більш як три тижня 21 день). Садна та синець відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Допитаний в судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, визнав повністю. При цьому дав суду показання, що повністю відповідають викладеним у вироку обставинам щодо обставин вчинення кримінального правопорушення. Зазначив, що30 травня 2020 року, приблизно о 08 годині він знаходився біля приміщення магазину «Євро Секонд Хенд», що по вул. Гоголя, 21 в м. Біла Церква Київської області, де стояв у черзі, чекаючи відкриття магазину. Перед ним у чергу став чоловік похилого віку, з яким у нього виник конфлікт, так як чоловік зайняв місце без черги. Оскільки в ході конфлікту чоловік висловлювався на адресу обвинуваченого нецензурними словами, той у свою чергу також висловився нецензурно на адресу чоловіка. В цей час потерпілий, який стояв позаду обвинуваченого, дав йому щигля і зробив зауваження щодо його розмови з чоловіком, і запропонував вийти з черги, щоб з`ясувати стосунки, але обвинувачений відмовився та запропонував з`ясувати стосунки після відкриття магазину. В подальшому в магазині обвинувачений підійшов до потерпілого та запропонував вийти та з`ясувати стосунки на вулицю і вони з потерпілим вийшли, де в ході з`ясування відносин потерпілий став висловлюватись на адресу обвинуваченого нецензурними словами. А коли підійшли друзі обвинуваченого, то став погрожувати вдарити когось із друзів. Після чого обвинувачений будучи переконаним у дійсності намірів потерпілого, першим наніс йому приблизно до 6 ударів в обличчя в область щелепи. Потерпілий також намагався нанести удар в обличчя, але промахнувся, після чого їх розтягнули. Приблизно через 2 хвилини потерпілий знову став підходити до обвинуваченого і він, попередивши, що знову ударить потерпілого, відійшов назад, але той все одно підходив і обвинувачений вирішивши, що потерпілий спробує його вдарити, наніс ще два удари в область щелепи потерпілого. Стверджує, що у ситуації, яка виникла з потерпілим, не зміг проконтролювати свої емоції, так як вперше потрапив у таку ситуацію. Попросив вибачення за свої дії у суду та після нагадування захисника попросив вибачення у потерпілого. Просить суворо не карати.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження, а саме: обвинувачений, прокурор, захисник, законний представник неповнолітнього обвинуваченого, потерпілий та його представник не заперечують, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції у суду не виникло, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
З огляду на вищевказані обставини, суд приходить до висновку, що вина неповнолітнього ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю та його дії правильно кваліфіковані:
- за ч. 1 ст. 122 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечне для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення при призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому, суд бере до уваги, що ОСОБА_3 вчинив закінчений умисний нетяжкий злочин проти здоров`я. Суд також враховує наслідки, які настали від його вчинення у виді шкоди здоров`ю потерпілого. Суд враховує, що ні неповнолітнім обвинуваченим, ні його законним представником шкода не відшкодована. Враховуючи характер вчиненого злочину, суд бере до уваги, що тілесні ушкодження заподіяні шляхом нанесення ударів у життєво важливий орган людини - голову, особою, яка володіє навичками боксу.
Враховуючи особу обвинуваченого, суд бере до уваги, що ОСОБА_3 на час вчинення злочину був неповнолітнім та раніше не судимий. Дослідженням умов життя та виховання обвинуваченого, з`ясовано, що на час вчинення злочину йому виповнилося 16 років. Відповідно до досудової доповіді, обвинувачений має добрий стан здоров`я, базову середню освіту, на час вчинення злочину навчався у ДНЗ «Білоцерківське професійно-технічне училище ім. П.Р. Поповича». За період навчання проявив себе як учень з середніми здібностями, водночас проявляв бажання оволодіти професією, на критику дорослих реагував не завжди адекватно, за характером спокійний шкідливих звичок не має, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, проживає у сім`ї з матір`ю, вітчимом та молодшою сестрою. Умови проживання повністю влаштовують неповнолітнього, сім`я матеріально забезпечена, атмосфера у сім`ї доброзичлива, дружня, конфлікти та насильство в сім`ї відсутнє. Неповнолітній на думку матері вчинив дії так як не мав життєвого досвіду як реагувати на образи привселюдно, злякався та діяв на емоціях. Наразі шкодує про вчинене. Суд також бере до уваги, що подібний випадок є першим в житті обвинуваченого.
Висловлюючи своє ставлення до вчиненого неповнолітній обвинувачений свої протиправні дії пояснив тим, що «не зміг впоратися з своїми емоціями». Водночас суд звертає увагу, що обвинувачений 5 років займався в спортивній секції з боксу, а отже розумів або мав розуміти, що він є особою, яка володіє навиками, які за певних умов несуть підвищену небезпеку для інших людей, що повинно обумовлювати його відповідну поведінку. Обвинувачений зазначив, що шкодує, що завдав шкоди потерпілому, в ході судового розгляду справи попросив вибачення у суду за свої дії та водночас у потерпілого попросив вибачення після нагадування захисника. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що у неповнолітнього обвинуваченого занижені почуття обов`язку та відповідальності, повага до прав та свобод інших людей. Вказане в свою чергу є наслідком неналежного забезпечення достатнього виховного впливу та контролю за поведінкою неповнолітнього, з боку батьків які, не надали неповнолітньому навиків поведінки у різних життєвих ситуаціях. Водночас суд звертає увагу, що законним представником неповнолітнього обвинуваченого проаналізовано ситуацію та вжито ряд заходів направлених на перевиховання обвинуваченого.
Оцінюючи в сукупності усі вищенаведені обставини, які характеризують особу обвинуваченого суд приходить до висновку, що обвинувачений є особою із низькою ймовірністю вчинення повторного кримінального правопорушення.
Враховуючи поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, зокрема невчинення дій, які б свідчили, що він дійсно прагнув примиритись з потерпілим, мав намір відшкодувати завдану шкоду суд не вбачає в діях обвинуваченого такої пом`якшуючої покарання обставини як щире каяття;

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 66 КК України, суд визнає:

-вчинення злочину неповнолітнім.

На підставі ч. 2 ст. 66 КК України суд визнає як пом`якшуючу покарання обставину визнання обвинуваченим своєї вини.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Потерпілий та його представник вважає, що покарання обвинуваченому має бути суворе та водночас погоджується з позицією прокурора про можливість звільнення обвинуваченого від покарання з випробуванням.
Суд при призначенні покарання, також враховує неправильну поведінку потерпілого, який у конфліктній ситуації, що склалася, не зробив зауваження як обвинуваченому так і іншому учаснику конфлікту, а натомість вчинив дії, які носили образливий для обвинуваченого характер.
З огляду на викладене суд приходить до висновку, що для виправлення та перевиховання неповнолітнього ОСОБА_3 попередження вчинення ним та іншими нових кримінальних правопорушень, йому необхідно і достатньо призначити покарання у виді позбавлення волі, в межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 122 КК України, розмір якого повинен бути середнім. На переконання суду, такий розмір покарання відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Саме з огляду на вищевказані обставини суд не знаходить підстав для звільнення обвинуваченого від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру.

Однак враховуючи вищевказані обставини, його посткримінальну поведінку, збереження можливості випливу батьків на процес перевиховання обвинуваченого, який хоча і є повнолітнім, але все ще перебуває на утриманні батьків суд приходить до висновку, що його виправлення можливе зі звільненням від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку який на переконання суду має бути максимальним.
Процесуальні витрати та речові докази у справі відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 349, 368, 370, 373, 374, 394 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та призначити йому покарання:
- за ч. 1 ст. 122 КК України у виді двох (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75, 104 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбуття покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, із встановленням іспитового строку 2 (два) роки, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1,2 ч. 1, п. 4 ч. 3 ст. 76 КК України , а саме:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
3) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд. Вирок суду з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України, не може бути оскарженим в апеляційному порядку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Суддя: ОСОБА_1