Справа №639/1405/21
Провадження №1-кп/639/282/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2021 р. Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника-адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №0000428 внесене в ЄРДР 03.10.2014 р. за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Бородянка Київської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, раніше судимого 25 вересня 2014 р. Ірпенським м/с, Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 1 ст. 263 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

06 листопада 2014 р., о 20.00 год., ОСОБА_5 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , достовірно знаючи, що за вказаною адресою в приміщенні підвалу гаража, незаконно утримуються викрадені та позбавлені волі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , маючи умисел на незаконне позбавлення волі відносно трьох осіб, вступив в злочинну змову з особою, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження та ОСОБА_9 , якого засуджено вирком Жовтневого районного суду м. Харкова та невстановленою особою на прізвисько « ОСОБА_10 », матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, згідно з планом ОСОБА_5 разом з ОСОБА_9 та невстановленою особою на прізвисько « ОСОБА_10 » отримали від особи, відносно якої матеріали провадження виділені в окреме провадження вогнепальну зброю автомат Калашникова № НОМЕР_1 , використовуючи який протягом тривалого часу, з метою запобігання втечі потерпілих, по черзі повинні були здійснювати охорону потерпілих. Вступивши у злочинну змову з особою, відносно якої матеріали кримінального провадження виділенні в окреме провадження, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_9 та невстановленою особою на прізвисько « ОСОБА_10 », не знаючи про існування озброєної банди, однак усвідомлюючи що потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , знаходяться в приміщенні підвалу гаражу за вказаною адресою незаконно, використовуючи вогнепальну зброю, протягом тривалого часу, в період з 20.00 год. 06.11.2014 р. до 13.41 год. 07.11.2014 р. по черзі здійснювали охорону потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , створивши таким чином зовнішні перешкоди та позбавили потерпілих можливості вільно вийти із приміщення підвалу. Під час незаконного утримання потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у підвалі гаражу за адресою: АДРЕСА_2 , відносно них були скоєні протиправні дії, а саме спричинення тілесних ушкоджень, від яких настала їх смерть, що є тяжкими наслідками зазначених вище протиправних дій у вигляді незаконного позбавлення волі. Таким чином, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_9 та невстановленою особою на прізвисько « ОСОБА_10 », за попередньою змовою групою осіб, позбавили волі та протягом тривалого часу, із застосуванням вогнепальної зброї, утримували у приміщенні підвалу гаражу потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , що спричинило настання тяжких наслідків у вигляді смерті потерпілих.

06 листопада 2014 р., о 20.00 год., ОСОБА_5 знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання та носіння вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу, отримав від особи, матеріали кримінального провадження відносно якої виділенні в окреме провадження, вогнепальну зброю автомат Калашникова № НОМЕР_1 з метою його подальшого викроистання для охорони позбавлених волі потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Незаконно придбавши вогнепальну зброю, ОСОБА_5 без передбаченого законом дозволу, став зберігати та носити її при собі, використовуючи для насильницького утримання в підвалі гаражу потерпілих. 07 листопада 2014 р., в період часу з 13.41 год. до 17.39 год., співробітниками міліції під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , на подвір`ї будинку було виявлено та вилучено автомат Калашникова № НОМЕР_1 , який згідно висновку експерта №552 від 13 квітня 2015 р. є нарізною зброєю автоматом Калашникова «АКС-74» калібру 5.45 мм., № НОМЕР_1 , 1983 року випуску та придатний до стрільби.

07 листопада 2014 р., приблизно о 11.00 год., ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання та носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу, у невстановленого в ході досудового розслідування джерела незаконно придбав бойову гранату РГД-5. Далі ОСОБА_5 , усвідомлюючи що придбана ним граната є бойовим припасом без передбаченого законом дозволу став зберігати та носити її при собі. Під час незаконного носіння та зберігання ручної гранати РГД -5, ОСОБА_5 не маючи навиків погодження з нею, з своєю особистою необережністю, знаходячись у кухонній кімнаті вказаного будинку, дістав запобіжну чеку та прививши таким чином бойову ручну гранату РГД-5 у бойову дію, кинув її на підвіконня кухонної кімнати, внаслідок чого протягом декількох секунд стався вибух. 07 листопада 2014 р., в період часу з 15.10 год. до 17.10 год., співробітниками міліції під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , в приміщенні будинку у кухонній кімнаті були виявлені та вилучені деформовані металеві уламки, які згідно висновку експерта №543 від 03.12.2014 р. утворилися внаслідок вибуху корпусу ручної гранати РГД -5.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованих йому злочинах визнав в повному обсязі та повідомив, що дійсно вчинив вказані вище злочини при обставинах викладених в обвинувальному акті. Також повідомив, що раніше був знайомим з ОСОБА_9 та особою, відносно якого матеріали виділені в окреме провадження, разом з ними мешкали в одно селищі. Останній дійсно повідомив йому про те, що у підвалі гаражу знаходяться та довгий час утримуються особи, які не визнають державну владу. З його слів також стало відомо про обізнаність керівництва про утримання потерпілих. Також особа, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження надала йому ( ОСОБА_5 ) автомат Калашникова. Він ( ОСОБА_5 ) до підвалу, де перебували потерпілі не заходив, а про їх смерть він дізнався зранку. До цього будинку, де вони розташовані приїжджали ще військові, але впізнати він їх не може, оскільки їх обличчя були закрити масками.

Також обвинувачений ОСОБА_5 додав, що за вищезгаданою адресою, де у підвалі гаражу утримувались потерпілі, він потрапив випадково. Так особа, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження попросив перегнати автомобіль та вирішив питання з його ( ОСОБА_5 ) керівником. Після того як вони прибули на місце, особа відносно якої матеріали виділені в окреме провадження почала вживати алкогольні напої та відмовилась повернути його ( ОСОБА_11 ) до розташування батальйону. Він ( ОСОБА_5 ) погодився, також вживав спиртні напої. До смерті потерпілих він не причетний.

Обвинувачений вважав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ним не оспорюються. Цю позицію підтримала і сторона обвинувачення та захисту.

Судом роз`ясненні положення ч. 3 ст. 349 КПК України, учасникам процесу вони зрозумілі, при цьому обвинувачений акцентував, що йому зрозумілі наслідки такого розгляду, з чим він погодився.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини, а також те, що сторони не піддають сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності його позиції, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів досудового розслідування, зокрема даних, що характеризують особу обвинуваченого.

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною. Дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 146 та ч. 1 ст. 263 КК України як незаконне позбавлення волі, яке вчинено відносно двох чи більше осіб, за попередньою змовою групою осіб, із застосуванням вогнепальної зброї, здійснюване протягом тривалого часу, що спричинило тяжкі наслідки та носіння, зберігання, придбання вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської) без передбаченого законом дозволу, а також носіння, зберігання, придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Така юридична оцінка дій обвинуваченого відповідає фактичним обставинам, встановленим по справі.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає активне сприяння розкриттю злочину, визнання своєї вини, щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, а саме з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів та враховує характер і ступень тяжкості скоєного злочину, обставини що пом`якшують покарання, особу ОСОБА_5 , його відношення до скоєного злочину та вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів не можливо без відбуття покарання в місцях позбавлення волі, а тому йому слід обрати покарання пов`язане з ізоляцією від суспільства.

Вважаючи, що ОСОБА_5 скоєно декілька злочинів, суд застосовує положення ч. 1 ст. 70 КК України, призначивши покарання шляхом поглинення більш суворим покаранням, менш суворого.

Приймаючи до уваги, що 25 вересня 2014 р. Ірпінським м/с Київської області ОСОБА_5 було засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі та відповідно до ст. 75 КК України звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки і в зазначений період скоїв злочин, який є предметом теперішнього розгляду, суд призначаючи покарання, виходить з положень ч. 1 ст. 71 КК України, застосовуючи принцип часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Ірпінського м/с Київської області від 25 вересня 2014 р.

Оскільки дане кримінальне провадження виділено з іншого кримінального провадження, яке до теперішнього часу не розглянуто, доля речових доказів при розгляді даної справи судом не вирішується.

Крім того, враховуючи, що по даному кримінальному провадженню, з якого виділено матеріали відносно ОСОБА_5 , пред`явлено обвинувачення декільком особам, суд вважає за необхідне у відповідності до вимог ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_5 судові витрати за проведення експертиз по справі в дольовому співвідношенні у розмірі 6 145,08 грн.

Керуючись ст. ст. 349, 370, 374, 377 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 146 КК України, та призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років;

за ч. 3 ст. 146 КК України у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років 6 (шість) місяців.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення більш суворого покарання менш суворим, остаточно визначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років 6 (шість) місяців.

В силу ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ірпінського м/р суду Київської області від 25 вересня 2014 р. та остаточно призначити до відбуття 6 (шість) років 10 (десять) місяців 6 (шість) днів позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту його фактичного затримання, а саме з 08 листопада 2014 р.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII) зарахувати ОСОБА_5 у строк покарання термін попереднього ув`язнення з 08 листопада 2014 р. по 11 квітня 2018 р. з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідають два дні позбавлення волі.

Вважати ОСОБА_5 таким, що повністю відбув призначене за даним вироком покарання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведені судові експертизи в сумі 6 145,08 гривень.

Вирок може бути оскаржений в порядку ст. 392 КПК України до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Роз`яснити обвинуваченому, захиснику, потерпілим право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1