Ухвала
іменем України

13 липня 2021 року

м. Київ
справа № 309/926/19
провадження № 51-4828ск20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Хустського районного суду Закарпатської області від 30 жовтня 2019 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 1 квітня 2021 року щодо ОСОБА_5 .
Рух справи і зміст судових рішень
За вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 30 жовтня 2019 року ОСОБА_5 визнано винуватим і засуджено за ч. 3 ст. 186 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК шляхом часткового складання покарань, частково приєднано покарання, призначене за вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 15 травня 2019 року та остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.
Львівський апеляційний суд ухвалою від 1 квітня 2021 року частково задовольнив апеляційні скарги обвинуваченого і його захисника.
Змінивши вирок Хустського районного суду Закарпатської області від 30 жовтня

2019 року, пом`якшив призначене ОСОБА_5 покарання.

Постановив вважати ОСОБА_5 засудженим за ч. 3 ст. 186 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК шляхом часткового складання покарань за цим вироком і за вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 15 травня 2019 року призначив ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць.
У решті вирок Хустського районного суду Закарпатської області від 30 жовтня

2019 року щодо ОСОБА_5 залишив без змін.
Вимоги касаційної скарги і доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі захисник просить скасувати вирок Хустського районного суду Закарпатської області від 30 жовтня 2019 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 1 квітня 2021 року через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 186 КК закрити відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК через відсутність у діянні складу кримінального правопорушення.
Мотиви Суду
Положеннями ст. 427 КПК встановлено вимоги до касаційної скарги.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначаються обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає їх незаконність чи необґрунтованість.
Частиною 1 ст. 438 КПК визначено, що підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, котра подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.
Водночас слід ураховувати, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права,

а також правильність правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати й визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено

в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Однак усупереч наведеним положенням процесуального закону захисник у касаційній скарзі не навела обгрунтування того, у чому полягають порушення місцевим та апеляційним судами вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, як вона мала зробити відповідно до статей 412 і 413 КПК. Захисник у касаційній скарзі взагалі не вказала, які положення кримінального процесуального закону порушили суди першої й апеляційної інстанцій, як ці порушення вплинули чи могли вплинути на законність, обгрунтованість та справедливість постановлених місцевим та апеляційним судами рішень, і чому ці порушення слід відносити до підстав для їх скасування касаційним судом відповідно до положень статей 370, 404, 419 цього Кодексу та ч. 3 ст. 186 КК у їх взаємозв`язку.
Касаційна скарга захисника не містить доводів щодо незаконності висновків місцевого й апеляційного судів щодо застосування положень ч. 3 ст. 186 КК, а також висновків суду апеляційної інстанції, наведених в мотивувальній частині ухвали на спростування доводів апеляційної скарги захисника.
У касаційній скарзі не вказано, чи заявляла сторона захисту в суді апеляційної інстанції клопотань, яких усупереч вимогам ч. 3 ст. 404 КПК апеляційний суд безпідставно

не задовольнив та яких конкретно доводів, наведених в апеляційній скарзі, усупереч

ст. 419 цього Кодексу апеляційний суд узагалі не дослідив, не перевірив та не оцінив,унаслідок чого визнав їх необґрунтованими.

За змістом захисник подала до суду касаційної інстанції апеляційну скаргу, в якій наголошує на неповноті судового розгляду та на невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, що відповідно до статей 433, 438 КПК не є предметом перегляду касаційним судом.
Вимоги касаційної скарги захисника про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 186 КК відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК не містять обґрунтування відповідно до вказаних положень закону.
Суд касаційної інстанції є судом права, який відповідно до положень ст. 433 КПК переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у ній згаданого обґрунтування і недотримання вимог ст. 427 цього Кодексу перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
З огляду на викладене, Верховний Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1

ст. 429 КПК залишити касаційну скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Залишити без руху касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Хустського районного суду Закарпатської області від 30 жовтня 2019 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 1 квітня 2021 року щодо ОСОБА_5 і встановити строк для усунення недоліків десять днів із дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3