Ухвала

іменем України
31 травня 2021 року
м. Київ
справа № 757/32221/20-к
провадження № 513910зр20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
адвоката ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_6 про роз`яснення порядку виконання ухвали колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 25 серпня 2020 року,
в с т а н о в и в:
Адвокат ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , в порядку ст. 303 КПК України звернувся до Печерського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність Офісу Генерального прокурора в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000019.
Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ухвалою від 4 серпня 2020 року задовольнив цю скаргу та зобов`язав Генерального прокурора розглянути клопотання адвоката ОСОБА_5 від 28 липня 2020 року, при цьому вирішити спір про підслідність та доручити здійснення досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні іншому органу досудового розслідування.
На ухвалу слідчого судді адвокат ОСОБА_8 , який також діє в інтересах ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду.
Крім того, перший заступник керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури на зазначену вище ухвалу слідчого судді подав апеляційну скаргу до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду.
Київський апеляційний суд, отримавши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , ухвалою від 12 серпня 2020 року в порядку ст. 34 КПК України передав матеріали провадження до Верховного Суду для вирішення питання про їх направлення з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів. Обґрунтовуючи необхідність вирішення такого питання, суд апеляційної інстанції зазначив, що на ухвалу слідчого судді подано апеляційні скарги як до апеляційного суду загальної юрисдикції, так і до апеляційної інстанції Вищого антикорупційного суду, а тому Київський апеляційний суд позбавлений можливості самостійно вирішити питання підсудності апеляційної скарги.
На підставі цієї ухвали від 12 серпня 2020 року Київський апеляційний суд у порядку ст. 34 КПК України звернувся до Верховного Суду з поданням, у якому просив вирішити питання про направлення матеріалів провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів (конкретну вимогу про те, до якого саме суду слід направити матеріали провадження, у поданні не було зазначено).
Касаційний кримінальний суд у складі Верховного Суду ухвалою від 25 серпня 2020 року відмовив у задоволенні зазначеного подання. Колегія суддів в ухвалі зазначила, що судове рішення, яке оскаржене в апеляційному порядку, було ухвалене судом першої інстанції загальної юрисдикції, тому з урахуванням положень кримінального процесуального закону його перегляд в апеляційному порядку має здійснюватися відповідним судом апеляційної інстанції загальної юрисдикції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться місцевий суд, який ухвалив це судове рішення, тобто Київським апеляційним судом.
На виконання ухваленого судового рішення матеріали провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 4 серпня 2020 року було повернуто до Київського апеляційного суду, який ухвалою від 10 вересня 2020 року закрив апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою, оскільки в аспекті положень ст. 309 КПК України ухвала слідчого судді про задоволення скарги на бездіяльність прокурора та зобов`язання вчинити певні дії, постановлена за правилами ст. 307 КПК України, не підлягає апеляційному оскарженню. У подальшому прокурор на ухвалу апеляційного суду подав касаційну скаргу, за якою Верховний Суд ухвалою від 2 грудня 2020 року відмовив у відкритті касаційного провадження на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, тобто у зв`язку з тим, що з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів не вбачається підстав для її задоволення.

Таким чином ухвалу Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 25 серпня 2020 року було виконано відповідно до її змісту.
Однак адвокат ОСОБА_9 звернувся до Верховного Суду із клопотанням про роз`яснення порядку виконання зазначеної ухвали. Обґрунтовуючи свої вимоги, наголошує, що в провадженні Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду знаходиться апеляційна скарга першого заступника керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 4 серпня 2020 року, яка до цього часу не розглянута. Тому адвокат ОСОБА_9 просить роз`яснити, чи передбачає порядок виконання ухвали Верховного Суду від 25 серпня 2020 року обов`язковість закриття Апеляційною палатою Вищого антикорупційного суду апеляційного провадження за цією апеляційною скаргою.
Також адвокат ОСОБА_9 у клопотанні посилається на обставини, які, на його думку, впливають на виконання ухвали від 25 серпня 2020 року, а саме на закінчення строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000522 від 21 червня 2019 року, з урахуванням чого просить роз`яснити порядок виконання вищезгаданого судового рішення та наслідки його невиконання.
Учасникам судового провадження було повідомлено про дату, час та місце розгляду клопотання про роз`яснення порядку виконання судового рішення.
У заяві від 28 травня 2021 року адвокат ОСОБА_9 просив розглянути подане ним клопотання без його участі.
Заслухавши доповідь судді, доводи адвоката ОСОБА_5 , який просив задовольнити клопотання адвоката ОСОБА_6 на викладених у ньому підставах, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню, а саме в частині вимоги про роз`яснення судового рішення.
В розумінні вимог ч. 5 ст. 534 КПК України, судове рішення, у разі виникнення сумнівів при його виконанні, як правило, роз`яснює суддя суду першої інстанції, який його постановив.
Проте правила ч. 5 ст. 534 та п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України не виключають можливості роз`яснення виконання свого судового рішення Верховним Судом.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 36 «Закону України про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.
Реалізація цього завдання відбувається, зокрема, шляхом постановлення судових рішень в порядку ст. 34 КПК України під час вирішення питань про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого. Не дивлячись на те, що вирішення таких питань не є касаційним переглядом судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, проте має значення для правильності визначення суду, який на стадії апеляційного розгляду переглядає судові рішення слідчих суддів, судів першої інстанції, що в подальшому забезпечує реалізацію права на справедливий суд в аспекті законності складу суду, порушення якого є безумовною підставою для скасування судових рішень відповідно до приписів ст. 412 КПК України.

Тому судове рішення, постановлене Верховним Судом в порядку ст. 34 КПК України, за наявності сумнівів при його виконанні, може бути роз`яснено саме Верховним Судом.
Повертаючись до обставин даного провадження, Суд наголошує, що особливістю питання, яке розв`язане ухвалою від 25 серпня 2020 року, було вирішення спору між повноваженнями Київського апеляційного суду, який є судом загальної юрисдикції, та Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду щодо розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 4 серпня 2020 року.
Тому Суд роз`яснює, що ухвала Верховного Суду від 25 серпня 2020 року, як і будь-яке судове рішення, виконується відповідно до його змісту.
Суд зазначає, що відповідно до змісту цієї ухвали, перегляд в апеляційному порядку ухвали слідчого судді місцевого суду загальної юрисдикції, постановленої саме після початку роботи Вищого антикорупційного суду в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених КПК до підсудності Вищого антикорупційного суду, має здійснювати відповідний апеляційний суд загальної юрисдикції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться суд першої інстанції.
Тобто в ухвалі чітко зазначено, що перегляд в апеляційному порядку зазначеного вище судового рішення слідчого судді відноситься до компетенції Київського апеляційного суду, тому саме цей суд апеляційної інстанції повинен переглядати вказану ухвалу слідчого судді незалежно від наявності апеляційної скарги від іншого суб`єкта оскарження в Апеляційній палаті Вищого антикорупційного суду.
Таким чином ухвала Верховного Суду від 25 серпня 2020 року виконується саме Київським апеляційним судом, який і розглянув одну із апеляційних скарг.
Наведене правозастосування цілком відповідає принципу правової визначеності, що є складовою верховенства права, яке діє в Україні відповідно до положень ст. 8 Конституції України. Цей принцип висуває певні вимоги не тільки до нормативно-правових актів, але й до практики їх застосування. Суди при здійсненні правосуддя повинні однаково застосовувати відповідні норми права за однакових фактичних умов в аналогічних справах, оскільки за інших умов суди можуть прийняти такі рішення, зміст яких не очікувався жодною зі сторін, а це і є правовим свавіллям, що суперечить конституційним принципам верховенства права та правової держави.
Інші питання, які просить роз`яснити адвокат ОСОБА_9 в клопотанні, зокрема наслідки невиконання судового рішення та подальший рух справи не підлягають роз`ясненню в порядку виконання судового рішення, оскільки ці питання регулюються відповідними нормами КПК і КК України. Вирішення питань, які не були предметом розгляду, та внесення змін або нових даних у судове рішення під час роз`яснення його виконання є неприпустимим.
Керуючись ч.2 ст.441, ч. 5 ст. 534, п. 14 ст. 537 КПК України, Верховний Суд
по с т а н о в и в:
Клопотання адвоката ОСОБА_6 задовольнити частково.
Роз`яснити, що рішення колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 25 серпня 2020 року виконується відповідно до його змісту, тобто апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 4 серпня 2020 року є предметом розгляду в апеляційному порядку апеляційним судом загальної юрисдикції, а саме Київським апеляційним судом.
Питання про роз`яснення наслідків невиконання рішення і руху справи не є предметом роз`яснення суду і чітко визначено нормами Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.
Ухвала Верховного Суду є остаточною й оскарженню не підлягає.
Судді

ОСОБА_10 ОСОБА_2 ОСОБА_3