Справа № 209/3700/19
Провадження № 1-в/209/46/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2021 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кам`янське Дніпропетровської області подання начальника Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Дніпропетровській області Міністерства юстиції України про направлення до місця відбування покарання відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Удачний, Мирнинського району Якутської області Російської федерації, громадянина України, який має професійно-технісну освіту, не одружений, не працює, не має зареєстрованого місця проживання, не має постійного місця мешкання, засудженого 06 листопада 2020 року вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.1 ст. 190 КК України до покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі,

ВСТАНОВИВ:

Начальник Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Дніпропетровській області Міністерства юстиції України звернувся до суду з клопотанням про направлення до місця відбування покарання ОСОБА_3 , який вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 06 листопада 2020 року засуджений за ч.1 ст. 190 КК України до одного року обмеження волі.
В обґрунтування клопотання зазначено, що засуджений ОСОБА_3 02 лютого 2021 року був ознайомлений з порядком слідування та надав підписку про те, що у разі ухилення від виїзду до місця відбування покарання у вигляді обмеження волі, або неприбуття до виправного центру на підставі ст. 57 ч. 4 Кримінально-виконавчого кодексу України він буде затриманий та направлений до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.02 лютого 2020 року за вихідним №21/6/821-21 засудженому ОСОБА_3 під розпис був вручений припис про виїзд до Державної установи «Широківський виправний центр (№ 75)», який знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Широківський район, с. Водяне, вул. Молодіжна, буд. 33, для відбування покарання у вигляді обмеження волі. До виправного центру засуджений ОСОБА_3 повинен був прибути03.02.2021 року. Згідно повідомлення Широківського виправного центру (№ 75) від 15 лютого 2021 року засуджений до виправного центру не прибув. 26 лютого 2021 року ОСОБА_3 був розшуканий та надав письмове пояснення, в якому зазначив, що не виїхав до виправного центру через відсутність коштів на квиток, а також відмовився від самостійного слідування до місця відбування покарання.
Прокурор, представник Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області та засуджений ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися. Від прокурора надійшла заява про розгляд клопотання за її відсутності.
Відповідно до положень ч.2 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.
Вивчивши подання та додані до нього матеріали, суд вважає, що подання підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 засуджений вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06 листопада 2020 року за ч. 1 ст. 190 КК України до одного року обмеження волі.
02 лютого 2021 року за вихідним №21/6/821-21 засудженому ОСОБА_3 під розпис був вручений припис про виїзд до Державної установи «Широківський виправний центр (№ 75)», який знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Широківський район, с. Водяне, вул. Молодіжна, буд. 33, для відбування покарання у вигляді обмеження волі, а також роз`яснено порядок слідування до місця відбування покарання та відповідальність за невиїзд у встановлений строк або неприбуття до виправного центру до 03 лютого 2021 року.

Того ж дня, 02 лютого 2021 року ОСОБА_3 Дніпровським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Дніпропетровській області Міністерства юстиції України був ознайомлений з порядком слідування та надав підписку про те, що у разі ухилення від виїзду до місця відбування покарання у вигляді обмеження волі, або неприбуття до виправного центру на підставі ст. 57 ч. 4 Кримінально-виконавчого кодексу України він буде затриманий та направлений до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.
Згідно повідомлення Широківського виправного центру (№ 75) №175/5-487 від 15 лютого 2021 року (вхідний № 449 від 16 лютого 2021 року) засуджений ОСОБА_3 до Широківського виправного центру (№ 75) не прибув.
26 лютого 2021 року засуджений ОСОБА_3 надав письмове пояснення, в якому зазначив, що не виїхав до місця відбування покарання через відсутність коштів на квиток, а також відмовився від самостійного слідування до місця відбування покарання.
У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

У відповідності до ч. 2 ст. 539 КПК України, подання про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питання, передбаченого пунктом 8 частини першої статті 537 КПК України.

Згідно зі ст. 57 ч.1 КВК України особи, засуджені до обмеження волі, прямують за рахунок держави до місця відбування покарання самостійно. Уповноважений орган з питань пробації згідно з вироком суду вручає засудженому припис про виїзд до місця відбування покарання. Не пізніше трьох діб з дня одержання припису засуджений зобов`язаний виїхати до місця відбування покарання і прибути туди відповідно до вказаного в приписі строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 57 КВК України з урахуванням особи та інших обставин кримінального провадження, суд може направити засудженого до обмеження волі до місця відбування покарання у порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі. У цьому випадку засуджений звільняється з-під варти при прибутті до місця відбування покарання.

В ч. 4 ст. 57 КВК України передбачено, що у разі невиїзду засудженого до місця відбування покарання без поважних причин або ухилення засудженого від отримання припису, суд за поданням уповноваженого органу з питань пробації направляє засудженого до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі. Поважними причинами невиїзду засудженого після отримання припису до місця відбування покарання в призначений строк є хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і документально підтверджені. Належним підтвердженням отримання засудженим припису є його підпис про отримання припису.

Отже, судом встановлено, що засуджений ОСОБА_3 не виїхав до місця відбування покарання без поважних причин, виправдовувальних документів не має та не надав, на стаціонарному чи амбулаторному лікуванні не перебував, що є підставою для направлення останнього до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі у відповідності до вимог ч. 4 ст. 57 КВК України.

Керуючись ст. 57 КВК України, ст. ст. 537, 539, 369-372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити подання начальника Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Дніпропетровській області Міністерства юстиції України про направлення до місця відбування покарання ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який засуджений вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06 листопада 2020 року за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді обмеження воліна строк 1 (один) рік, затримати та направити до місця відбування призначеного покарання в порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1 .