Справа №635/883/21
Провадження № 1-в/635/228/2021
УХВАЛА

16 квітня 2021 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Покотилівка Харківського району Харківської області клопотання засудженого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Новопсков Новопсковського району Луганської області, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, розлученого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , а фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого:

-11 листопада 2015 року Старобільським районним судом Луганської області за ч.2 ст.286, ч.3 ст.135 КК України із застосуванням ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання основного покарання з випробуванням на строк 3 роки;

засудженого 28 листопада 2018 року Новопсковським районним судом Луганської області за ч.1 ст.389 КК України із застосуванням ст.71, ст.72 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік; вироком Луганського апеляційного суду від 30 травня 2019 року вирок Новопсковського районного суду Луганської області від 28 листопада 2018 року скасовано в частині признання покарання та остаточно визначено покарання ОСОБА_3 за ч.1 ст.389 КК України із застосуванням ст.ст.72, 71 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік 4 місяці 18 днів,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання в порядку статті 81 КК України,

в с т а н о в и в:

У лютому 2021 року до Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування щодо нього умовно-дострокового звільнення у відповідності до статті 81 КК України.

В судове засідання прокурор Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_4 не з`явився, подав суду заяву проводити розгляд вказаної справи у його відсутність.

Засуджений ОСОБА_3 та представник Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» в судове засідання не з`явилися, в матеріалах справи містяться їх заяви про розгляд даної справи у їх відсутність.

У відповідності до положень частини п`ятої статті 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання, не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомлена про поважні причини неявки.

Згідно з вимогами частини четвертої статі 107 КПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому розгляді фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає клопотання засудженого ОСОБА_3 таким, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено з матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_3 , останній засуджений 28 листопада 2018 року Новопсковським районним судом Луганської області за ч.1 ст.389 КК України із застосуванням ст.71, ст.72 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік. Вироком Луганського апеляційного суду від 30 травня 2019 року вирок Новопсковського районного суду Луганської області від 28 листопада 2018 року скасовано в частині признання покарання та остаточно визначено покарання ОСОБА_3 за ч.1 ст.389 КК України із застосуванням ст.ст.72, 71 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік 4 місяці 18 днів.

Як вбачається з характеристики на засудженого, останній в місцях позбавлення волі знаходиться з 28.11.2018. З 05.12.20.18 тримався в державній установі «Старобільський СІЗО», де характеризувався посередньо, порушення режиму тримання не допускав, заохочень не мав. З 31.10.2019 відбував покарання державній установі «Холодногірська виправна колонія (№18)». За час відбування покарання характеризується позитивно, має одне дисциплінарне стягнення, що наданий час погашене у встановленому законом порядку, заохочувався дві. З 24.12.2020 перебуває на лікуванні в Темнівській багатопрофільній лікарні №100. За час відбування покарання характеризується посередньо, порушення режиму тримання не допускав, дисциплінарних стягнення та заохочень не має. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, адекватно реагує на критику в свою адресу. Виконує законні вимоги адміністрації та медичного персоналу установи. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Утримує в чистоті спальне місце та приліжкову тумбочку, має охайний зовнішній вигляд. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок для самостійного їх виконання. Дотримується вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Відповідно до ст. 123 КВК України бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Професія». Відповідно до статей 110, 112, 113 КВК України підтримує соціально-корисні зв`язки з дочкою та співмешканкою, шляхом телефонних розмов, отримує посилки. Стосунки доброзичливі. За вироком Старобільського районного суду Луганської області від 11.11.2015 має позов на суму 140 000,00 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди та 4925,00 гривень за проведення технічної експертизи. У скоєному злочині провину не визнав. Засуджений ОСОБА_3 на профілактичних обліках під час відбування покарання не перебував.

Як вбачається з довідки про заохочення та стягнення засудженого ОСОБА_3 , останній за період відбування покарання мав два заохочення та одне стягнення (оголошення догани 06.11.2019).

Відповідно до положень статті 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

За змістом пункту 2 частини третьої статті 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України №2 від 26 лютого 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміни невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення.

У відповідності до частини другої статі 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Оцінюючи дані про особу ОСОБА_3 судом враховано, що за вироком Старобільського районного суду Луганської області від 11.11.2015 останній має стягнення на користь потерпілого в рахунок відшкодування моральної шкоди на суму 140 000,00 гривень та стягнення на користь держави витрат на залучення експерта для проведення експертизи у сумі 4925,00 гривень, однак, матеріали особової справи засудженого ОСОБА_3 не містять відомостей, які б вказували на вчинення з боку засудженого дій, направлених на погашення відповідних сум як на користь держави, так на користь потерпілого. Крім того, за місцем відбування покарання характеризується з посереднього боку, даних про його працевлаштування під час строку відбування покарання суду не надано, а покарання за яким він наразі відбуває строк призначено в сукупності, в тому числі, за кримінальне правопорушення вчинене під час звільнення від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк.

З огляду на викладене, суд критично оцінює доводи засудженого, що останній став на шлях виправлення і до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення, адже оцінюючи дані про особу ОСОБА_3 , беручи до уваги його характеристику в установі виконання покарань.

Відтак, суд не знаходить підтвердження доводів засудженого, що останній сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а тому для застосування умовно-дострокового звільнення до засудженого ОСОБА_3 суд не вбачає підстав та розцінює даний захід як передчасний.

Разом з тим, фактичне відбуття засудженим 2/3 призначеного покарання не може свідчити про наявність підстав для умовно-дострокового звільнення особи.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, ст. 154 КВК України, ?

постановив:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування щодо нього умовно-дострокового звільнення у відповідності до статті 81 КК України відмовити.

Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області, а ОСОБА_3 в той же строк, з моменту вручення йому ухвали суду.

Суддя ОСОБА_1