Справа № 282/798/18
Провадження № 1-кс/282/130/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2021 рокусмт.Любар

Слідчий суддя Любарського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , начальника СВ відділення поліції №1 Житомирського РУП ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні №0000249 від 21.07.2017 року,

В С Т А Н О В И В:

Скаржник зазначає, що в провадженні СВ відділення поліції №1 Житомирського РУП перебуває кримінальне провадження №0000249 від 21.07.2017 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Листом заступник начальника-начальник СВ відділення поліції №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області старший лейтенант поліції ОСОБА_5 від 19.03.2021 року №1333/205/03/-2021 повідомив, про відмову в задоволенні його клопотання від 15.03.2021 року про визнання його потерпілим, відмову в проведенні слідчих дій обґрунтовуючи це його статусом свідка у вищевказаному кримінальному провадженні.

Він вважає, що начальник СВ відділення поліції №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області старший лейтенант поліції ОСОБА_5 незаконно відмовив у задоволені клопотання від 15.03.2021 року з підстав викладених ним у скарзі, а тому у своїй скарзі просить слідчого суддю зобов`язати додатково допитати його про обставини дорожньо-транспортної пригоди; провести слідчий експеримент з участю свідка ОСОБА_6 ; витребувати від Житомирської клінічної лікарні імені Ф.Гербачевського історію його хвороби в якій проходив лікування в умовах стаціонару в липні-серпні 2017 року; призначити проведення судово-медичної та авто-технічної експертизи.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 вимоги заявлені в скарзі підтримав повністю та просив їх задовольнити, оскільки вважає, що він є потерпілим у даному кримінальному провадженні, а не свідком не дивлячись на те, що у відповідності до норм КПК України постанови про визнання його потерпілим слідчим не виносилось. Також, зазначив, що раніше вже звертався до слідчого судді з аналогічними скаргами щодо визнання його потерпілим, однак йому відмовляли у задоволенні його скарг і ухвали слідчого судді набрали законної сили і ним не оскаржувались до апеляційного суду. Щодо поданих ним заяв від 06.09.2017 року про визнання його потерпілим та 27.02.2019 року з заявою про вчинене проти нього кримінальне правопорушення, вказав, що відповідей від відділу поліції не отримував, та за весь цей час з приводу заяви від 27.02.2019 року до слідчого судді, щодо невнесення відомостей в ЄРДР не звертався.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні вимоги скарги підтримав та просив їх задовольнити. Також вказав, що ОСОБА_3 раніше звертався у відділ поліції 06.09.2017 року з заявою про визнання його потерпілим та 27.02.2019 року з заявою про вчинене проти нього кримінального правопорушення, однак дані заяви були залишені без розгляду чи знищені, оскільки відповіді на них заявитель не отримував. Крім того повідомив, що ОСОБА_3 не звертався до слідчого судді з приводу невнесення відомостей до ЄРДР по заяві від 27.02.2019 року і визнав, що останній раніше звертався до суду з аналогічними скаргами про визнання його потерпілим і слідчі судді йому відмовляли у задоволенні його скарг. Однак, на даний час відповідно до ухвали Житомирського апеляційного суду від 10.02.2021 року та ухвали слідчого судді Любарського районного суду від 01.03.2021 року постанову про закриття даного кримінального провадження скасовано і зобов`язано слідчого провести слідчі дії. Також зазначив, що ОСОБА_3 раніше давав не вірні покази, а тому на даний час є необхідність у проведенні повторних слідчих діях, а тому скарга підлягає до задоволення.

Начальник СВ відділення поліції №1 Житомирського РУП ОСОБА_5 у судовому засіданні просив відмовити у задоволені вимог скарги ОСОБА_3 , оскільки останній у даному кримінальному провадженні має статус свідка, якому, згідно положень чинного КПК України, не надано право заявляти клопотання про проведення тих чи інших слідчих дій. Крім того, згідно ст.220 КПК України, клопотання про виконання будь-яких процесуальних дій може заявляти інша особа права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, однак скаржник такою особою не являється. Також додав, що ОСОБА_3 неодноразово допитувався в якості свідка у даному кримінальному провадженні щодо обставин ДТП, та було проведено ряд судових експертиз в даному провадженні, в яких експертами визначено, що саме ОСОБА_3 недотримався Правил Дорожнього Руху, а тому винен у скоєнні ДТП та отримав тілесні ушкодження внаслідок цього, що й підтвердив захисник ОСОБА_4 вказавши, що ОСОБА_3 тричі давав не ті пояснення. Щодо заяв ОСОБА_3 від 07.09.2017 року про визнання його потерпілим то, вказана заява була отримана слідчим ОСОБА_7 , про що стоїть його підпис про отримання в журналі реєстрації звернень, а він її не бачив, оскільки на той час не працював у даному відділенні поліції і не може з цього приводу дати відповідь, як розглядалась дана заява. Щодо заяви ОСОБА_3 від 27.02.2019 року, то дана заява була зареєстрована в журналі ЄО від 09.01.2019 року інвентарний №651 за №396 від 27.02.2019 року розглянута і відповідно до ЗУ «Про звернення громадян» була надана відповідь. На даний час постанова про закриття даного кримінального провадження від 30.06.2020 року скасована ухвалою слідчого судді Любарського районного суду від 01.03.2021 року і слідчі дії тривають та буде проведено ряд заходів в тому числі повторні допити свідків і проведення експертиз.

Вислухавши пояснення скаржника, захисника та слідчого, розглянувши матеріали скарги і кримінального провадження, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та посадових осіб.

За змістом ч.3 ст.21 КПК України, кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Зважаючи на викладене, 22.03.2021 року ухвалою слідчого судді Любарського районного суду Житомирської області, для з`ясування фактичних обставин справи, відкрито провадження по скарзі.

Главою 26 КПК України визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування. Частиною 1 ст.303 КПК України передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження та ким такі рішення, дії чи бездіяльність можуть бути оскаржені. Встановлений ч.1 ст.303 КПК України перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування є вичерпним.

Відповідно до вимог ч.5,7 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: - рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою, поряд із іншим може бути оскаржено рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Кримінальний процесуальний кодекс однаково зобов`язує і слідчого, і прокурора під час кримінального провадження неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана ВР України, вимог інших актів законодавства.

В судовому засіданні встановлено, що предметом розгляду скарги слідчого судді є визнання протиправною бездіяльності начальника СВ відділення поліції №1 Житомирського РУП ОСОБА_5 , який своїм листом №1333/205/03/-2021 від 19.03.2021 року дав відповідь ОСОБА_3 по його заяві від 15.03.2021 року у кримінальному провадженні №0000249 щодо додаткового допиту останнього та з інших питань, а тому, в своїй скарзі ОСОБА_3 просить слідчого суддю зобов`язати заступника начальника-начальника СВ відділення поліції №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 - додатково допитати його про обставини дорожньо-транспортної пригоди; провести слідчий експеримент з участю свідка ОСОБА_6 ; витребувати від Житомирської клінічної лікарні імені Ф.Гербачевського історію його хвороби в якій проходив лікування в умовах стаціонару в липні-серпні 2017 року; призначити проведення судово-медичної та авто-технічної експертизи, а не визнати його потерпілим.

Так із матеріалів скарги та матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_3 являється свідком у даному кримінальному провадженні, а не потерпілим.

Відповідно до статті 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого (частина третя ст.55 КПК).

Частиною п`ятою статті 55 КПК передбачено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Згідно із частиною першою статті 60 КПК заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим.

Відповідно до частини першої статті 55 КПК фізична особа набуває процесуального становища потерпілої у кримінальному провадженні за умови заподіяння їй кримінальним правопорушенням моральної, фізичної або майнової шкоди.

Виходячи з вимог статті 55 КПК права та обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження у відповідному процесуальному становищі, якщо тільки слідчим або прокурором не винесено вмотивованої постанови про відмову у визнанні потерпілим за наявності очевидних і достатніх підстав вважати, що особі не завдано шкоди.

Статтею 40 КПК установлено, що слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого (частини перша, п`ята статті).

Процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне (частини перша, третя статті 110 КПК).

Частиною 1 ст.220 КПК України встановлено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Згідно п.16-1 ст.3 КПК України, інша особа, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, - особа, стосовно якої (в тому числі щодо її майна) здійснюються процесуальні дії, визначені цим Кодексом.

Зі змісту скарги та оглядом матеріалів зазначеного кримінального провадження, що надані слідчим у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні має статус свідка та неодноразово допитувався у даному статусі щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди. Крім того, із матеріалів даного кримінального провадження (а.с.247) встановлено, що слідчим Любарського ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області 18.05.2020 року було відмовлено ОСОБА_3 у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні №0000249. Також під час розгляду даної скарги було встановлено, що ухвалами слідчих суддів Любарського районного суду від 30.06.2020 року у справі №282/682/20 та 15.07.2020 року у справі №282/798/18 ОСОБА_3 було відмовлено у задоволенні скарг на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим в рамках кримінального провадження №0000249 та в задоволенні скарги на бездіяльність заступника начальника-начальника СВ Любарського ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області, що виразилася у відмові в задоволенні клопотання. Вказані ухвали слідчих суддів набрали законної сили.

Згідно ст.65 КПК України, свідком є фізична особа, якій відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, і яка викликана для давання показань.

Відповідно до ч.1 ст.66 КПК України, свідок має право: знати, у зв`язку з чим і в якому кримінальному провадженні він допитується; користуватися під час давання показань та участі у проведенні інших процесуальних дій правовою допомогою адвоката, повноваження якого підтверджуються згідно з положеннями статті 50 цього Кодексу; відмовитися давати показання щодо себе, близьких родичів та членів своєї сім`ї, що можуть стати підставою для підозри, обвинувачення у вчиненні ним, близькими родичами чи членами його сім`ї кримінального правопорушення, а також показання щодо відомостей, які згідно з положеннями статті 65 цього Кодексу не підлягають розголошенню; давати показання рідною або іншою мовою, якою він вільно володіє, і користуватися допомогою перекладача; користуватися нотатками і документами при даванні показань у тих випадках, коли показання стосуються будь-яких розрахунків та інших відомостей, які йому важко тримати в пам`яті; на відшкодування витрат, пов`язаних з викликом для давання показань; ознайомлюватися з протоколом допиту та заявляти клопотання про внесення до нього змін, доповнень і зауважень, а також власноручно робити такі доповнення і зауваження; заявляти клопотання про забезпечення безпеки у випадках, передбачених законом; заявляти відвід перекладачу.

Крім того, як зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.03.2021 року у справі №9901/540/19 навіть за наявності скасування постанови слідчого про відмову у визнанні потерпілим автоматично не наділяє заявника статусом потерпілої особи у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.6 ст.13 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Також, здійснена слідчими суддями констатація про відсутність підстав слідчим ОСОБА_5 при вирішенні питання про визнання потерпілим встановленого процесуальним законом порядку його вирішення не свідчить беззаперечно про наявність у його діях бездіяльності, адже після скасування постанови про закриття кримінального провадження відповідно до ухвали слідчого судді Любарського районного суду від 01.03.2021 року по справі №282/6/21 встановлено, що на даний час досудове розслідування триває і доказів, які б указували на те, що заявнику завдано фізичної, матеріальної чи моральної шкоди цим кримінальним провадженням не встановлено, а тому слідчим після розгляду заяви ОСОБА_3 від 15.03.2021 року роз`яснено, що він відповідно до положень статті 220 КПК України, не може бути суб`єктом подання клопотань у кримінальному провадженні, про що йому надано письмову відповідь за №1333/205/03/-2021 від 19.03.2021 року. Також, суд не приймає посилання скаржника і захисника на ухвалу Житомирського апеляційного суду від 10.02.2021 року по справі №282/6/21 в частині тверджень, що ОСОБА_3 є потерпілим, оскільки даною ухвалою суду було встановлено право ОСОБА_3 бути суб`єктом оскарження рішення слідчого про закриття кримінального провадження на підставі п.3 ч.1 ст.303 КПК України.

Щодо тверджень скаржника та захисника ОСОБА_4 щодо подання ОСОБА_3 , заяв про визнання його потерпілим то, із досліджених в судовому засіданні матеріалів, встановлено, що так 17.09.2017 року та 27.02.2019 року ОСОБА_3 звертався до Любарського ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області із заявами про визнання його потерпілим та вчинення відносно нього злочину у вищевказаному кримінальному провадженні. Однак, як видно із копій матеріалів журналу реєстрації звернень громадян, що надійшли поштою №467 розпочатого 05.01.2017 року і закінченого 29.12.2017 року під номером 100 Б-100 зареєстровано заяву ОСОБА_3 , на яку 25.09.2017 року була надана відповідь за вих.№5198/205/01-17 (а.с.18-20), також, відповідно до копії матеріалів журналу ЄО №359 від 27.02.2019 Любарського ВП вказана заява ОСОБА_3 була зареєстрована та опрацьована працівниками відділу поліції та заявнику було надано відповідь №1276/205/01-19 від 11.03.2019 року (а.с.30-46), які він в порядку п.1 ч.1 ст.303 КПК України, не оскаржував до слідчого судді, про що й вказали скаржник та його захисник в судовому засіданні. Отже, твердження захисника ОСОБА_4 та скаржника ОСОБА_3 про знищення заяв про визнання останнього потерпілим є не підтвердженими.

Аналізуючи вищенаведене, слідчий суддя приходить до висновку, що скаржник ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні на даний час, має статус свідка, який у відповідності до ст.66 КПК України не наділений правом заявляти клопотання про проведення тих чи інших слідчих дій, а тому приходить до висновку про безпідставність скарги та про відмову в її задоволенні.

Керуючись ст.ст.3, 21, 65, 66, 220, 303-304, 306-307, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

В задоволені скарги ОСОБА_3 на рішення заступника начальника начальника СВ відділення поліції №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області, що виразилася у відмові в задоволенні клопотання відмовити.

Повний текст ухвали оголошено 01 квітня 2021 року о 15-00 годині.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Cлідчий суддя ОСОБА_1