`КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-сс/824/2182/2021 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю:
прокурора ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16 лютого 2021 року,

В с т а н о в и л а:
Цією ухвалою задоволено скаргу захисника ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 , подану в порядку ст. 303 КПК України та скасовано повідомлення про підозру ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 289 КК України в рамках кримінального провадження №0000505, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.06.2020 року.

Оскаржувана ухвала мотивована тим, що органом досудового розслідування порушено вимоги ст.ст. 135, 136, ч. 1 ст. 278 КПК України та не дотримано процедури вручення письмово повідомлення про підозру, у зв`язку з чим скарга сторони захисту була задоволена.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, прокурор у кримінальному провадженні подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16 лютого 2021 року, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні скарги сторони захисту про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_9 у кримінальному провадженні №0000505 від 01.06.2020 року за ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 289 КК України.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що в порушення вимог кримінального процесуального законодавства, суд першої інстанції при розгляді вказаної скарги формально дотримався виклику слідчого в судове засідання. Так, повідомлення про розгляд справи надійшло до канцелярії слідчого управління ГУ НП в м. Києві 16.02.2021 і в цей же день відбувся розгляд справи. При цьому, прокурор в судове засідання взагалі не викликався. Тим самим було порушено змагальність сторін під час судового засідання.

Щодо висновку слідчого судді про неналежне вручення особі письмового повідомлення про підозру, то, сторона обвинувачення, зазначає наступне. В рамках кримінального провадження №0000505, яке було виділено з матеріалів кримінального провадження №0010073, ОСОБА_9 02.10.2020 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 289 КК України. У зв`язку із виїздом ОСОБА_9 25.01.2020 року за межі країни та станом на 02.10.2020 року фактично місце знаходження останньої було невідомо, повідомлення про підозру з пам`яткою про процесуальні права та обов`язки направлено через Департамент консульської служби Міністерства закордонних справ України. Крім того, вказане повідомлення про підозру було направлено на адресу матері та рідної сестри ОСОБА_9 , а також за місцем знаходження заміського будинку, який перебуває у власності ОСОБА_9 , а також за місцем реєстрації особи та компанії з управління та житлової експлуатації. Таким чином, органом досудового розслідування у повному обсязі дотримано вимоги ст.ст. 135, 136, 278 КПК України.

Окрім цього, в матеріалах кримінального провадження міститься постанова слідчого, відповідно до якої, ОСОБА_8 відмовлено в залученні до захисту прав та інтересів підозрюваної. Зазначене рішення слідчого не оскаржувалось та не скасовувалось.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, захисників, які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги сторони обвинувачення, вважають ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали судової справи, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Як вбачається з ухвали слідчого судді та наданих до апеляційного суду матеріалів судової справи, слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000505 від 01.06.2020 року, виділеному з матеріалів кримінального провадження №0010073 від 03.09.2018 року за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 289 КК України.
02.10.2020 року старшим слідчим СУ ГУНП в м. Києві ОСОБА_10 складено письмове повідомлення про підозру відносно ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 289 КК України.
03.02.2021 року захисник ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва зі скаргою в порядку п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, посилаючись на допущення порушень органом досудового розслідування вимог ст.ст. 135, 136, ч. 1 ст. 278 КПК України при повідомленні особі про підозру, зокрема, на те, що копія оскаржуваного письмового повідомлення про підозру ОСОБА_11 не була вручена.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16 лютого 2021 року вказана скарга захисника задоволена та скасовано зазначене вище повідомлення про підозру.
З таким рішенням слідчого судді колегія суддів не погоджується та вважає, що воно підлягає скасуванню, з наступних підстав.

Відповідно ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Із змісту ст. 2 КПК України вбачається, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч. 1 ст. 277 КПК України, зміст письмового повідомлення про підозру має відповідати певним вимогам, а саме містити наступні відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.
Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих суду доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
При вирішенні питання про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_9 підозри, колегія суддів виходить з тих міркувань, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет наявності обґрунтованої підозри, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.
За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».
Обставини здійснення ОСОБА_9 конкретних дій та доведеність її вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.
Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Оцінюючи в сукупності обставини провадження та враховуючи достатню наявність доказів про вчинення інкримінованих ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 289 КК України, колегія суддів вважає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_9 , в контексті її розуміння Європейським судом з прав людини, присутня.
При цьому слід зауважити, що суд на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. На підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів суд повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру. Дослідивши матеріали провадження в межах своєї компетенції, колегія суддів вважає, що у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_9 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не виявлено.
Щодо посилань апеляційної скарги сторони обвинувачення про належне дотримання органом досудового розслідування вимог ст.ст. 135, 136, ч. 1 ст. 278 КПК України, то вони, як вважає апеляційної суд, заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Згідно частини першої статті 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 КПК України, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.
За змістом ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається затриманій особі в день його складання слідчим або прокурором не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
У разі неможливості вручити особисто, повідомлення про підозру вручається у спосіб, передбачений для виклику та приводу особи, а саме ст.ст. 135, 136 КПК України, тобто шляхом: надіслання поштою, електронною поштою; врученням під розписку дорослому члену сім`ї чи іншій особі, яка з нею проживає «для передання»; врученням житлово-експлуатаційної організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.
Крім того, згідно ч. 7 ст. 135 КПК України, повістка про виклик особи, яка проживає за кордоном, вручається згідно з міжнародним договором про правову допомогу, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а за відсутності такого - за допомогою дипломатичного (консульського) представництва.

Як вбачається з наданих матеріалів, у зв`язку із не встановленням фактичного місцезнаходження підозрюваної, органом досудового розслідування копія письмового повідомлення про підозру разом з пам`яткою про процесуальні права та обов`язки була направлена за адресами: Департаменту консульської служби Міністерства закордонних справ України (т. 1, а.с. 103), місцем проживання матері та сестри підозрюваної (т. 1, а.с. 104-105), а також на адресу ТОВ «Компанії з управління та житлової експлуатації «НОВОСЕРВІС» (т. 2, а.с. 35), тобто до житлово-експлуатаційної організації за місцем реєстрації ОСОБА_9 .
Таким чином, на думку колегії суддів апеляційного суду, органом досудового розслідування у повному обсязі та належним чином при повідомленні особі про підозру дотримано вимоги ст.ст. 135, 278 КПК України, а відтак висновок слідчого судді про порушенням органом досудового розслідування наведених вимог закону, у зв`язку з чим наявності підстав для скасування оскаржуваного письмового повідомлення про підозру, є помилковим.
Із врахуванням викладених вище обставин, за об`єктивним переконанням колегії суддів, наявні підстави для задоволення апеляційної скаргипрокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_6 , скасування ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16 лютого 2021 року, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні скарги захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_9 , про скасування повідомлення про підозру відносно останньої від 02.10.2020 року у кримінальному провадженні №0000505 від 01.06.2020 року про вчинення ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 289 КК України.
Керуючись ст.ст. 5, 26, 42, 276-278, 303, 376, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
П о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_6 , - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 лютого 2021 року, якою задоволено скаргу захисника ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 , подану в порядку ст. 303 КПК України та скасовано повідомлення про підозру ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 289 КК України в рамках кримінального провадження №0000505, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.06.2020 року, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні скарги захисника ОСОБА_8 , поданої в інтересах ОСОБА_9 , на повідомлення про підозру від 02.10.2020 року, складеного в рамках кримінального провадження №0000505, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 289 КК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _______________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4