08.07.2021
Справа №642/3970/21
Провадження №1-кс/642/1892/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 липня 2021 року м. Харків

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участі секретаря Балеги Н, заявника ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові скаргу ОСОБА_2 на протиправні дії слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР, розташованого в м. Полтава, ОСОБА_3 про скасування постанови від 14 червня 2021 року про відмову у визнанні потерпілим по об`єднаному кримінальному провадженню №0000038, -
ВСТАНОВИВ:
У червні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді із скаргою, в якій просить скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР, розташованого в м. Полтава, ОСОБА_3 від 14 червня 2021 року про відмову у визнанні його потерпілим по об`єднаному кримінальному провадженню № 0000038.
В обґрунтування скарги зазначено, що 14 червня 2021 року слідчий Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР, розташованого в м. Полтава, ОСОБА_3 винесла постанову якою відмовила ОСОБА_2 у визнанні його потерпілим по об`єднаному кримінальному провадженню № 0000038. Вважає вказану постанову передчасною, невмотивованою, винесеною з порушеннями вимог ст.. ст.. ст.. 19, 129, 147 Конституції України, ч. 2 ст. 55 КПК України, з ігноруванням практики Європейського суду з прав людини, не усунувши недоліки, викладені в ухвалах Октябрського районного суду м. Полтави від 04.06.2020 та 21.01.2021, а тому просить скаргу задовольнити.
В судовому засіданні заявник доводи скарги підтримав.
Прокурор та слідчий у судове засідання не з`явилися, причин неявки не повідомили, належним чином були повідомлені про час та місце розгляду скарги.
Відсутність слідчого, прокурора, відповідно до положень ст.306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги.
Заслухавши пояснення заявника, вивчивши матеріали скарги та надані до суду матеріали по об`єднаному кримінальному провадженню № 0000038, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення скарги з наступних підстав.
У червні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді із скаргою, в якій просить скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР, розташованого в м. Полтава, ОСОБА_3 від 14 червня 2021 року про відмову у визнанні його потерпілим по кримінальному провадженню № 0000038.
Пунктом 5 ч. 1ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим.
Відповідно до ч. 1ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
При цьому, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про злочин або заяви про залучення її до провадження як потерпілого (ч. 2ст. 55 КПК України).
Згідно ч. 3 ст. 55 КПК України потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
Правилами частини 5 статті 55 КПК України визначено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до кримінального провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Судом встановлено, що в провадженні Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, перебуває об`єднане кримінальне провадження № 0000038.
06.06.2021 року ОСОБА_2 звернувся до слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_3 з клопотанням про визнання його потерпілим по об`єднаному кримінальному провадженню № 0000038.
14.06.2021 року постановою слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_3 по об`єднаному кримінальному провадженню № 0000038, фактично відмовлено у визнані потерпілим ОСОБА_2 .
Згідно постанови слідчого, ОСОБА_2 у своєму клопотанні не наведено обґрунтування спричинення йому моральної, фізичної або майнової шкоди, не долучено жодних документів та не вказано джерела отримання доказів підтвердження спричинення такої шкоди, що не відповідає вимогам ст.55 КПК України, а відтак слідчий уповноважений вважати, що заява про залучення до провадження як потерпілого, подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у ч.1 ст.55 КПК України.
Відповідно до ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин- надсилається їй.
Постанова слідчого в кожному випадку має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати вимогам кримінального процесуального закону, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
Так, виходячи з змісту п.2 ч.5 ст.110, ч.2 ст.220 КПК України, постанова слідчого про відмову в задоволенні клопотання повинна бути вмотивована та обґрунтована, з зазначенням змісту обставин, які є підставами для її прийняття, мотивів її прийняття, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
Згідно ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Наявність чи відсутність моральної чи матеріальної шкоди, розмір такої шкоди підлягають доведенню під час досудового розслідування, під час якого заявник повинен користуватися всіма правами потерпілого: заявляти клопотання, оскаржувати процесуальні рішення, приймати участь в дослідженні доказів щодо заподіяної шкоди, тощо.
Отже, винесена слідчим постанова невмотивована та в ній не наведено обґрунтування висновків, тому заявлені по скарзі вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в частині скасування постанови про відмову у задоволенні клопотання.
Згідно постанови Пленуму ВССУ від 03 червня 2016 року «Про практику вирішення слідчими суддями питань, пов`язаних із слідчими (розшуковими) діями» зазначено, що здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні є обов`язком слідчого судді та про те, що відповідно до ч. 2 ст.307 КПК слідчий суддя за результатами розгляду скарги може постановити ухвалу про: 1) скасування рішення слідчого, прокурора; 2) зобов`язання вчинити певну дію; 3) зобов`язання припинити певну дію; 4) відмову в задоволенні скарги.
Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає оскаржувану постанову слідчого такою, що містить в собі лише формальні ознаки процесуального рішення без відповідної мотивації.
Доводи скаржника в ході розгляду справи спростовані не були, а тому слід скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_3 від 14.06.2021 року про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим; зобов`язати слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, повторно розглянути клопотання ОСОБА_2 від 06.06.2021 року.
Частиною 3 ст.307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.220,303-307,309,372,ст.376 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_2 на протиправні дії слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР, розташованого в м. Полтава, ОСОБА_3 про скасування постанови від 14 червня 2021 року про відмову у визнанні потерпілим по об`єднаному кримінальному провадженню №0000038 задовольнити
Скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР, розташованого в м. Полтава, ОСОБА_3 від 14 червня 2021 року про відмову у визнанні ОСОБА_2 потерпілим по об`єднаному кримінальному провадженню №0000038.
Зобов`язати слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР, розташованого в м. Полтава, ОСОБА_3 , повторно розглянути клопотання ОСОБА_2 від 06.06.2021 року.
Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1