Справа № 365/107/21
Номер провадження: 1-кп/365/23/21
В И Р О К

іменем України

02 квітня 2021 року смт. Згурівка Київської області

Згурівський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретар
судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання кримінальне провадження № 000198 за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із професійно-технічною освітою, неодруженого, працездатного, непрацюючого,

засудженого вироком Згурівського районного суду Київської області від 24.02.2021 за ч. 1 ст. 185 КК України до громадських робіт на строк 200 (двісті) годин,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
за участі прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:
Суд визнав доведеним, що ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_5 , 24 грудня 2020 року, приблизно о 17 годині 00 хвилин, шляхом відкриття вхідної хвіртки зайшов на трериторію цієї садиби, через вхідні двері проник до будівлі літньої кухні, звідки викрав бензопилу марки «Stihl MS 461», вартістю 1600,00 грн та бензотример марки «Riga БГ 5750», серійний номер № 190487, вартістю 1610,00 грн. З викраденим майном зник з місця події та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди у загальному розмірі 3210,00 грн.
Злочин вчинено з прямим умислом на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, поєднаний з проникненням у інше примішення.
Відповідальність за злочин, винуватим у вчиненні якого визнається обвинувачений, передбачена ч. 3 ст. 185 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, визнав повністю та показав, що 24 грудня 2020 року приблизно о 17 годині 00 хвилин, перебуваючи біля садиби ОСОБА_5 , побачив, що у гаражне відділення відчинені двері. Коли зайшов в середину приміщення, присвітив фонариком та побачив тример та бензопилу, які забрав до себе додому та поклав на веранді. Коли приїхали працівники поліції, він добровільно видав їм викрадене майно, яке повернули потерпілому. Мати потерпілого є його хрещеною матір`ю, у якої він просив вибачення за скоєне. Затрудняється пояснити свою поведінку. За допомогою безопили хотів спиляти дерево на території своєї садиби. В скоєному щиро кається, усвідомлює протиправність своїх дій та жалкує з приводу вчиненого. На теперішній час він влаштувався по вільному найму до приватного підприємця, де працює повний день. Без потреби не виходить у громадські місця, уникаючи спілкування із особами, які вживають спиртні напої. Просить суворо його не карати.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.
Суд відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Проти цього не заперечують учасники судового провадження, зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин і суд не має сумнівів у добровільності їх позиції. Учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Докази не досліджувались.
Зберігаючи об`єктивність та неупередженість, суд створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
За своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження у межах висунутого обвинувачення, керуючись законом, суд дійшов висновку, що в ході судового розгляду поза розумним сумнівом доведено винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину, а саме, у тому, що він своїми умисними протиправними діями вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, тобто вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану із проникненням у інше приміщення.

Відповідно до ст. 66 КК України обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, ті, що він щиро кається у вчиненому та активно спряв розкриттю злочину.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження і встановлено під час судового розгляду, обвинувачений відразу визнав свою вину у вчиненому, не змінював такої своєї позиції, сприяв розгляду справи і в повному обсязі надав показання суду щодо обставин вчинення злочину, що сприяло швидкому встановленню усіх обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Обставин, які обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлено.
При призначенні покарання суд враховує вимоги статей 50 та 65 КК України та керується постановою Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», відповідно до яких суд має урахувати ступінь тяжкості, обставини злочину, його наслідки і дані про особу.
Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, суд виходить із класифікації злочину відповідно до ст. 12 КК України, який є тяжким злочином, також із його особливостей й обставин вчинення, визнаних судом доведеними.
Суд враховує поведінку обвинуваченого під час судового розгляду, який вину у вчиненому визнав повністю, щиро кається, відтак щиро жалкує з приводу вчиненого злочину та засуджує таку свою поведінку.

Дослідивши дані про особу, суд з`ясував, що обвинувачений має молодий вік, є засудженим до громадських робіт за аналогічний злочин, протягом року до адміністративної відповідальності притягувався чотири рази, має задовільний стан здоров`я, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, по місцю проживання характеризується негативно, у трудових відносинах не перебуває, зі слів працює по вільному найму.

Суд приймає до відома досудову доповідь органу пробації, відповідно до якої виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства, у тому числі для окремих осіб. Лише у винятковому порядку, за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, можливе виконання покарання у громаді. У разі звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає за доцільне додатково покласти на правопорушника обов`язки, передбачені п.п. 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК України.
З`ясувавши позицію потерпілого, викладену письмово, який не має до обвинуваченого будь-яких претензій та щодо призначення міри покарання покладається на розсуд суду, з урахуванням зазначеного вище та принцип індивідуалізації покарання, суд дійшов висновку про призначення для обвинуваченого необхідного і достатнього, а також і справедливого, для його виправлення та попередження нових злочинів покарання у виді позбавлення волі.
Розглядаючи можливість виправлення обвинуваченого без відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, суд керується позиціями Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно з якими досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

На підставі ч. 1 ст. 75 КК України, з урахуванням загальних засад призначення покарання, принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд дійшов висновку звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання, встановити іспитовий строк та покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, оскільки вбачається, що його виправлення можливе без відбування призначеного покарання за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів.

Крім того, необхідно врахувати те, що обвинувачений вчинив цей злочин, за який він засуджується до покарання у виді позбавлення волі із застосуванням звільнення від відбування покарання відповідно до ст. 75 КК України, до ухвалення вироку Згурівським районним судом Київської області від 24 лютого 2021 року, згідно з яким йому було призначено покарання у виді громадських робіт, що належить відбувати реально. За таких умов кожен вирок має виконуватись самостійно.

Завдана потерпілій особі шкода відшкодована шляхом повернення викраденого майна після його вилучення. Цивільний позов у справі не заявлено.
Речові докази бензопилу марки «Stihl MS 461» та бензотример марки «Riga БГ 5750», оригінали документів на зазначене майно, які перебувають на зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 , повернути йому як власнику; інформацію із мережі Інтернет про вартість зазначеного майна, диск марки «Havit», у форматі CD-R, з написом «Слідчий експеримент з підозрюваним ОСОБА_3 від 09.03.2021», диск марки «Alerus», у форматі CD-R, з написом «Відеозапис до огляду вилучення бензопили с. Великий Крупіль від 25.12.2020», які знаходяться в матеріалах кримінального провадження, залишити при цих матеріалах протягом усього часу їх зберігання.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався. Підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає, враховуючи належне виконання обвинуваченим під час розгляду справи процесуальних обов`язків.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України,-
У Х В АЛ И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.
На підставі п.п. 1-2 ч. 1, п.п. 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:
?періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
?повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
?не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
?виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Вирок Згурівського районного суду Київської області від 24 лютого 2021 року щодо ОСОБА_3 виконувати самостійно.

Речові докази бензопилу марки «Stihl MS 461» та бензотример марки «Riga БГ 5750», оригінали документів на зазначене майно, які перебувають на зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 , повернути йому як власнику; інформацію із мережі Інтернет про вартість зазначеного майна, диск марки «Havit», у форматі CD-R, з написом «Слідчий експеримент з підозрюваним ОСОБА_3 від 09.03.2021», диск марки «Alerus», у форматі CD-R, з написом «Відеозапис до огляду вилучення бензопили с. Великий Крупіль від 25.12.2020», які знаходяться в матеріалах кримінального провадження, залишити при цих матеріалах протягом усього часу їх зберігання.
Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Згурівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення вироку надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий суддя ОСОБА_1