Єдиний унікальний номер: 379/1146/20
Провадження № 1-кп/378/19/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.04.2021 року Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілого: ОСОБА_5 ,

обвинуваченого: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого: ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_7 ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в смт. Ставище кримінальне провадження № 0000247 щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Степанці Черкаської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , непрацюючого, освіта базова загальна середня, не одруженого, в силу ст. 89 КК України не судимого, та

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця с. Степанці Черкаської області, жителя АДРЕСА_3 , освіта професійно-технічна, працюючого в м. Київ в ТОВ «ЮРОЛ-Т» водієм, має на утриманні трьох малолітніх дітей, 30.12.2015, 04.09.2017 та ІНФОРМАЦІЯ_3 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

обвинувачених в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 скоїли злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України за наступних обставин.

11.08.2020, близько 03.00 години, ОСОБА_6 разом із ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння на вулиці Б. Хмельницького в м. Тараща Київської області, вирішили відкрито заволодіти майном ОСОБА_5 , який разом із ОСОБА_9 рухався зі сторони Б.Хмельницького по вул. Софіївська м. Тараща в бік житлового будинку № 57. Після цього, діючи за спільним задумом, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 пішли вслід за ОСОБА_5 , стали на нього очікувати на АДРЕСА_4 . В подальшому, близько 03 год. 30 хв., 11.08.2020 ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний задум на протиправне відкрите заволодіння чужим майном, діючи за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів з метою збагачення за рахунок чужого майна, із-заду підійшли до ОСОБА_5 , який на той час рухався по вул. Софіївська в напрямку до вул. Б.Хмельницького, та застосувавши до нього фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, першим ОСОБА_7 вдарив ОСОБА_5 кулаком в облась обличчя та ногою в область ноги, внаслідок чого останній втратив рівновагу, впав на край проїзної частини дороги та скотився у кювет, а коли той лежав, ОСОБА_6 , нахилившись, вдарив кулаком правої руки його по обличчю, другий раз ногою по тулубу. Відразу після цього ОСОБА_6 та ОСОБА_7 стали вимагати від ОСОБА_5 видати гроші, а ОСОБА_7 , вийнявши з правої кишені джинсів потерпілого телефон марки «НОМТОМ», передав його ОСОБА_6 , після чого останній, вийнявши з телефону акумуляторну батарею, викинув її, вказаний телефон з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» та цифровим носієм пам`яті «Kingston» залишив при собі, після чого разом із ОСОБА_7 зникли з місця вчинення злочину.

Відповідно до висновку експерта №2994/20 від 11.08.2020, складеного за результатами проведення судової товарознавчої експертизи, станом на 11.08.2020 ринкова вартість викраденого майна становить: мобільного телефону «НОМТОМ» - 817,80 грн., сім-карти оператора мобільного зв`язку «Київстар» 57,00 грн., цифрового носія пам`яті «Kingston» 16 Gb 105,00 грн.

Своїми діями ОСОБА_6 та ОСОБА_7 завдали ОСОБА_5 майнової шкоди на загальну суму 979.80 грн.

Обвинувачений ОСОБА_7 вину в скоєнні інкримінованого злочину не визнав, визнав свою вину у нанесенні тілесних ушкоджень потерпілому, суду показав, що 11.08.2020, близько 23 години, вони із другом ОСОБА_10 пили каву на автостанції в м. Тараща, де на лавочці сиділи потерпілий ОСОБА_11 , яких вони раніше не знали. Познайомившись із ними, запропонували їм поїхати з ними, попросили ОСОБА_12 визвати таксі, і близько 24 год., всі разом на таксі поїхали в кафе на «Лодочну» на річці, де ОСОБА_13 із ОСОБА_14 зайняли столик, а вони з ОСОБА_15 замовили закуску і дві пляшки горілки по 0.5 л. Розмовляючи, випили одну пляшку, через 3-4 год. приїхала на таксі його кума ОСОБА_16 , яка сказала, що його чекає дружина, і вони через хвилин 10, близько 3 год., поїхали всі до банкомату «Приватбанк» біля автостанції, де ОСОБА_17 з ОСОБА_9 вийшли і пішли від них відразу, а ОСОБА_18 зняв кошти, розрахувався з таксистом. Він також зняв кошти, і вони з ОСОБА_15 пішли до його будинку на АДРЕСА_3 . Пройшовши поворот на його вулицю, побачили в стороні чоловіка на узбіччі в капюшоні метрів 30 від магазину «У тещі» (з протилежної сторони). Між ними розпочалась словесна перепалка, вони не впізнали ОСОБА_12 по голосу, було темно. На другий день з`ясувалось, що то був ОСОБА_19 .. Потерпілий першим їм щось сказав, що не пам`ятає. Вони йому відповіли щось в грубій формі. Після образливої відповіді потерпілого на якусь їхню репліку він вдарив потерпілого кулаком в облась обличчя, потім ногою по нозі. Потерпілий впав на узбіччя боком головою від дороги на траву. Відразу підійшов ОСОБА_20 ззаду по другу сторону від нього, і вдарив потерпілого близько 2 разів, кулаком в область голови і ногою по тулубу. ОСОБА_17 , сказав, що викличе поліцію, у нього задзвонив телефон, вийнявши який (звідки не бачив), він почав набирати якийсь номер. ОСОБА_18 , забравши телефон, кинув його в сторону. Він запропонував йти додому. Вони знаходились по обидві сторони від лежачого ОСОБА_12 навприсядки. Зі сторони ОСОБА_21 був рюкзак. Коли вони відходили, ОСОБА_18 витрусив все з рюкзака, з якого випали якась тряпка, пляшка, ще щось, і вони пішли до нього додому близько 4 години, де лягли спати. Жодної попередньої домовленості про скоєння нападу на потерпілого між ним та ОСОБА_15 не було, корисливого мотиву він не мав, нічого у потерпілого не забирав. Щодо показань потерпілого, що йому принесла телефон його ( ОСОБА_7 ) дружина, не знеє, чому той так говорить, фактично вона приносила тому їх телефон, але потерпілий його не взяв. Телефон ОСОБА_12 повинен був залишитись на місці побиття.

Обвинувачений ОСОБА_6 вину в скоєнні злочину, передбаченого ст. 186 КК України, не визнав, визнав свою вину у нанесенні тілесних ушкоджень потерпілому, суду показав, що 10.08.2020 року, близько 22 -22-30 год. вони із другом ОСОБА_22 пили каву на автостанції в м. Тараща, де познайомились із ОСОБА_14 та ОСОБА_9 , яких раніше не знали. Попросили ОСОБА_12 визвати таксі, і близько 23-30 год., всі разом на таксі поїхали в кафе на «Лодочну» на річці, де ОСОБА_13 із ОСОБА_14 зайняли столик, а вони з ОСОБА_22 замовили закуску і дві пляшки горілки по 0.5 л, випили майже обидві пляшки. Були там приблизно 2, 5год. Розмовляли про різне. Приблизно через три години приїхала на таксі кума ОСОБА_23 , і сказала, що його ( ОСОБА_24 ) чекає дружина, і вони всі, близько 3 години, 11.08.2020, поїхали до автостанції, де ОСОБА_25 з ОСОБА_26 , вийшовши, пішли додому, вони пішли зразу, а він пішов до банкомату через дорогу від автостанції, зняв кошти, розрахувався із таксистом, ОСОБА_27 також зняв кошти. Поспілкувавшись хвилин 10-15, пішли до будинку ОСОБА_28 на АДРЕСА_3 . Коли йшли, на узбіччі з протилежної сторони стояв в капюшоні метрів 30 від магазину «У тещі» один чоловік. Він їм щось сказав, вони перепитали (хто саме не памятає), той їх нецензурно послав, після чого вони пішли до нього, і спонтанно, перший ОСОБА_27 вдарив його кулаком в облась обличчя, другий раз ногою в область ноги. Потерпілий скотився в рівчак на убіччя за 2-2,5 м боком на правий бік. Коли той лежав, він ( ОСОБА_18 ), нахилившись, вдарив кулаком правої руки його по обличчю, другий раз ногою по тулубу.

ОСОБА_29 ніхто не телефонував. Він не чув. Спочатку не взнали ОСОБА_12 по голосу. Він потерпілого впізнав, коли той, вийнявши телефон, попросив його ( ОСОБА_21 ), назвавши по імені, набрати ОСОБА_30 , щоб його забрала. Він ( ОСОБА_18 ) двічі набрав ОСОБА_30 , гудок йшов Після цього поклав телефон собі в кишеню, щоб ОСОБА_17 нікуди не дзвонив. ОСОБА_31 цей час стояв біля дороги за 2-3 м., чи міг він бачити, не знає, було темно, освітлення не було. Батарею, вийнявши з телефону, поклав в одну кишеню, телефон в іншу,про те, що в нього був телефон потерпілого, він не повідомляв. Він ( ОСОБА_18 ) сказав потерпілому, щоб той ішов в кущі. Коли вже пішов ОСОБА_17 , він, побачивши рюкзак, який лежав, там, де стояв спочатку потерпілий, за метрів-2 2.5, він ( ОСОБА_18 ) все витрусив, там були, машинка для стрижки, полотенце, шампунь, рюкзак викинув на узбіччя. Пішли до будинку ОСОБА_32 , по дорозі говорили, що даремно набили ОСОБА_33 .. ОСОБА_27 , на його думку, міг зрозуміти, що це був ОСОБА_19 .. Де дів телефон не знає. Він про нього забув. Вдома в ОСОБА_32 , покуривши, лягли спати. Жодної попередньої домовленості про скоєння нападу на потерпілого між ним та ОСОБА_22 не було, корисливого мотиву він не мав. Телефон він не забирав, а йому дав його потерпілий, щоб він набрав ОСОБА_30 .

Незважаючи на часткове визнання обвинуваченими своєї вини, винуватість обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у скоєнні інкримінованого злочину підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_5 , свідка ОСОБА_9 , дослідженими по справі письмовими доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_5 показав, що влітку 2020 року (точної дати та місяця не пам`ятає) близько 24 години, коли він стояв із знайомою ОСОБА_34 біля кафе на автостанції м. Тараща, до них підійшли обвинувачені, яких він раніше не знав, розговорились з ними, при знайомстві ті представились ОСОБА_24 та ОСОБА_35 . Вони з ОСОБА_36 погодились на пропозицію обвинуваченого ОСОБА_24 , проїхали з ними до озера, де вночі працював бар, випили там пляшку горілки, і де пробули близько пів години. До них підїхала якась дівчина ОСОБА_37 . Невдовзі вони всі на таксі поїхали назад, обвинувачені вийшли біля ОСОБА_38 біля автостанції, а вони з ОСОБА_36 , вийшовши з автомобіля, пішли до місця її проживання. Через метрів 150-200, не доходячи до магазину «Золото» по вул. Б. Хмельницького раптово до нього підійшов ОСОБА_39 , схопив його за одяг в області грудей, ОСОБА_40 крикнула, щоб той не ліз до нього. Вони пішли далі вдвох з ОСОБА_36 . Проте ОСОБА_40 сказала, що за ними наче хтось іде. Коли повертався один від будинку ОСОБА_41 , відчув удар в голову ззаду біля правого вуха, від чого присів. По обидві сторони від нього стояли обвинувачені, потім його хтось вдарив кулаком по обличчю, після чого він впав боком у рівчак обличчям до дороги, пошкодивши при цьому об скляну розбиту пляшку руку. ОСОБА_42 під очі його вдарили близько 2 разів (били обоє). Обвинувачені питали, чи у нього є гроші, приставивши йому щось до горла, перевіряли його кишені. ОСОБА_39 вийняв з правої його кишені джинсів телефон марки «НОМТОМ», передав його ОСОБА_43 , який сказав, щоб він набрав по телефону ОСОБА_30 . Остання по телефону не відповіла. ОСОБА_18 забрав у нього телефон. Коли обвинувачені сказали йому, щоб він йшов, він відразу пішов через кущі додому, загубивши біля місця події шльопанця та 100 гривень, що були у зовнішній малесенькій кишені джинсів, які не знайшли обвинувачені у нього. На місці події також залишився його портфель, у якому були полотенце, машинка для стрижки. Прийшовши додому, попросив брата викликати поліцію. Через 2-3 дні до його місця проживання, коли була вдома також його теща, приїхала на мопеді дружина ОСОБА_32 передала йому у чорному пакеті його телефон, попросила сказати в поліції, що він (потерпілий) знайшов його на місці події. В телефоні не було акумуляторної батареї.

Свідок ОСОБА_9 показала що вона проживає в АДРЕСА_4 , із ОСОБА_44 вони друзі. Ввечері 2020 р. в серпні( точної дати не пям`ятає) вони з ОСОБА_14 з 8- 9 години перебували на автостанції м. Тараща, було вже темно, пили каву. Обвинувачені, яких вони раніше не знали, підійшли до них, попросили визвати таксі, ОСОБА_17 , який був тверезий, визвав таксі по мобільному телефону. Чекаючи таксі, розговорились. Приблизно через пів години, погодившись на пропозицію обвинувачених, вони всі разом поїхали в кафе на лодочній станції біля річки в Тараща, де обвинувачені замовили закуску, дві пляшки горілки. Спілкуючись, випили одну пляшку, другу до половини. ОСОБА_17 випив 3-4 чарки. Потім приїхала одного із обвинувачених знайома чи кума ( ОСОБА_45 чи ОСОБА_46 ) на таксі, вона почала забирати їх додому, сказавши що переживає дружина ОСОБА_47 . Всі разом вони поїхали на таксі до автостанції. Обвинувачені з ОСОБА_48 лишились біля Таксі. Вони з ОСОБА_14 , купивши каву біля автомата, пішли до неї додому. Коли спускались з гори, біля магазину Етюд, на неосвітленій вулиці на перехресті, вона почула кроки двох осіб. Коли обернулась, кроки стихли. Сказала про це ОСОБА_49 .. Коли прийшли до неї додому, вона попросила ОСОБА_12 , коли той вже йшов від неї близько 3 години, бути обережним, дивитись по сторонах. А вона, поставивши телефон на беззвучний режим, лягла спати і не почула дзвінок. Черех хвилин 10 після цього був дзвінок від останнього, який вона не почула, а побачила вранці, близько 5 години, коли приїхали працівники поліції із ОСОБА_14 , який був побитий (на лиці були побої, голова розбита, ніс зчесаний, сильний синець в області ока, рука була порізана в області зап`ястка), неподалік ближче до магазину «У Тещі!» стояла карета швидкої допомоги. Згодом ОСОБА_17 розповів, що коли він йшов від неї, ззаду йому був нанесений удар по голові неподалік магазину «У тещі». Обвинувачені, коли його били, сказали, щоб він набрав її телефон, щоб вона вийшла. Коли били, вимагали гроші, шукали їх у нього.

Показання потерпілого ОСОБА_5 і свідка ОСОБА_9 є послідовними і переконливими, узгоджуються поміж собою та повністю підтверджуються іншими доказами, які не спростовані та досліджені в судовому засіданні.

Будь-яких обставин щодо обмови обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 потерпілим в суді не встановлено.

Крім того, винуватість обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у скоєнні інкримінованого злочину підтверджується наступними доказами, процесуальними джерелами яких, крім наведених вище показань є речові докази, документи, зібрані після внесення 11.08.2020 за заявою ОСОБА_5 (т. 1 а.с. 231) відомостей до ЄРДР за № 0000247 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України, зокрема:

- рапортом помічника чергового Таращанського відділення поліції від 11.08.2020 про прийняття телефонного повідомлення від ОСОБА_5 про скоєння відносно нього кримінального правопорушення (т. 1 а.с. 234-235) та протоколом слідчого від 11.08.2020 про прийняття заяви ОСОБА_5 про обставини відкритого викрадення у нього майна (т. 1 а.с. 236),

- протоколом огляду від 11.08.2020 з додатком (ілюстративною таблицею), під час якого оглянуто ділянку дороги по АДРЕСА_5 та АДРЕСА_4 , в ході огляду виявлено та вилучено гумовий тапок, блок живлення зарядного пристрою, купюру номіналом 100 грн. (т. 1 а.с. 237-238, 239-244);

- протоколом огляду місця події від 11.08.2020 з додатком (ілюстративною таблицею), під час якого оглянуто місце події по вул. Софіївська в м. Тараща за річкою Котлуй в напрямку району (Лиса гора) неподалік залізобетонної електроопори «ГН 10», під час якого в чагарниках узбіччя дороги виявлено та вилучено речі, які належать ОСОБА_5 саме: маску чорного кольору, електротример «MAESTRO» синього та чорного кольору, рушник жовтого та коричневого кольору, портфель чорного кольору, пляшку шампуні ємністю 1 л, які передано до Таращанського ВП по квитанції № 304 від 12.08.2020 (т. 1 а.с. 245, 246-250, т.2 а.с. 2), та які постановою слідчого від 11.08.2020 визнано речовими доказами (т. 2 а.с. 1) та на які ухвалою слідчого судді Таращанського районного суду Київської області від 19 серпня 2020 року накладено арешт (т. 2 а.с. 3-4);

- протоколом додаткового огляду місця події від 11.08.2020, в ході якого під час огляду місця події в м. Тараща, вул. Софіївська, неподалік залізобетонної електроопори «ГН 10», виявлено та вилучено акумуляторну батарею до телефону, яка належить ОСОБА_5 (т. 2 а.с. 5), яку постановою слідчого від 11 серпня 2020 року визнано речовим доказом (т.2 а.с. 8);

- протоколом огляду від 12.08.2020 з фототаблицею, згідно якого в кабінеті № 25 Таращанського відділення поліції потерпілий ОСОБА_5 надав мобільний телефон «НОМТОМ» синього кольору з сім картою мобільного оператора «Київстар» та цифровим носієм пам`яті «Kingston» 16 Gb без акумуляторної батареї, який зі слів потерпілого йому віддала дружина ОСОБА_7 цього ж дня; Вказаний телефон з зазначеними сім картою та цифровим носієм пам`яті «Kingston» 16 Gb без акумуляторної батареї постановою слідчого від 12 серпня 2020 року визнано речовими доказами (т.2 а.с. 12) та передано на відповідальне зберігання ОСОБА_5 (т. 2 а.с. 9, 10-11, 13).

- даними висновку експерта № 77 від 11.08.2020, складеного за наслідками судово-медичної експертизи, проведеної на підставі постанови слідчого від 11.08.2020 (т. 2 а.с. 15). відповідно до якого при проведенні судово-медичної експертизи у гр. ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження: синці та садна на голові, обличчі; поверхнева забійна рана на обличчі; поверхневі різані рани лівого передпліччя, вказані тілесні ушкодження утворилися від дії тупого предмета (~ів), і могли утворитися від дії рук, ніг людини в термін і за обставин, зазначених в постанові; поверхневі різані рани лівого передпліччя утворились від дії гострого ріжучого предмета (ів), можливо битого скла в термін і за обставин, викладених в постанові. Вище описані тілесні ушкодження, заподіяні гр. ОСОБА_5 , не могли утворитись при падінні висоти власного зросту, про що свідчить характер та локалізація ушкоджень, не являються небезпечними для життя у момент заподіяння, за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень (т. 2 а.с. 14);

- даними висновку експерта №2994/20 від 25.08.2020 за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи, згідно якого станом на 11.08.2020 ринкова вартість мобільного телефону «НОМТОМ», з урахуванням його зношеності в процесі експлуатації (перебував у робочому стані) становить 817.80 грн., сім-картки оператора мобільного зв`язку «Київстар» - 57,00 грн., цифрового носія пам`яті «Kingston» 16 Gb -105,00 грн. Загальна ринкова вартість вказаних досліджуваних об`єктів станом на 11.08.2020 становила 979.80 грн. (т. 2 а.с. 17-20).

Згідно даних протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.08.2020 потерпілий ОСОБА_5 впізнав ОСОБА_6 , як одну з осіб, яка вчинила відносно нього грабіж (т. 2 а.с. 25-28, 29-30). Згідно даних протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.08.2020 потерпілий впізнав ОСОБА_7 , як одну з осіб, яка вчинила відносно нього грабіж (т. 2 а.с. 56-59, 60-61). Дані слідчі дії проведено відповідно до вимог ст. 228 КПК України.

Фактичні дані, що містяться у вищевказаних джерелах доказів узгоджуються з показаннями потерпілого та свідка ОСОБА_9 отримано в порядку, визначеному КПК, вони узгоджуються між собою, не викликають сумніву в законності їх збирання (формування) та процесуального закріплення. Тому ці дані в силу ст. 84 КПК є доказами у кримінальному провадженні.

Сукупність наведених доказів в достатній мірі доводить факт вчинення протиправних дій ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за попередньою змовою. Про це свідчить встановлена судом узгодженість дій обвинувачених під час вчинення злочину.

Оцінені судом докази вказують на узгодженість дій обвинувачених, під час виконання об`єктивної сторони грабежу, які діяли як співвиконавці злочину, кожен з обвинувачених виконував певні протиправні дії, що в сукупності свідчить про попередню змову між обвинуваченими, яка може бути досягнута в різний спосіб, включаючи і мовчазну згоду.

Ретельний аналіз вищенаведених досліджених доказів у кримінальному провадженні вказує саме на спільність дій обвинувачених, спрямованих на вчинення грабежу. Про домовленість до початку злочину про спільне його вчинення вказує те, що ОСОБА_7 вчинив початкові дії, завдавши потерпілому два удари, від чого той впав, після чого ОСОБА_6 також наніс потерпілому два удари, та заволодів мобільним телефоном останнього, що свідчить про те, що кожний з них виконав виконавчу дію, внаслідок чого вони заволоділи мобільним телефоном потерпілого.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що потерпілий ОСОБА_5 та обвинувачені раніше знайомі не були, що виключає можливість обмовляння обвинувачених потерпілим, показання якого підтверджуються іншими доказами, дослідженими судом, з якими вони узгоджуються.
Таким чином, показання потерпілого ОСОБА_5 і свідка ОСОБА_9 та інші досліджені судом вищевказані письмові докази суд вважає правдивими і достовірними, вони не суперечать один одному, стверджують один одного і відповідають фактичним обставинам справи. Із урахуванням цього, а також того, що усі вищезазначені докази зібрані із дотриманням вимог КПК України, суд приймає зазначені докази.

Показання обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про те, що вони не вчиняли жодних дій, спрямованих на грабіж, а також доводи захисника ОСОБА_7 ОСОБА_8 щодо недоведення вини його підзахисного у вчиненні ним інкримінованого злочину (наявність в його діях злочину, передбаченого ст. 125 КК України спричининення легких тілесних ушкоджень) не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та дослідженим судом доказам, спростовуються показаннями потерпілого. Такі показання обвинувачених суд вважає неправдивими, розцінює як намагання їх уникнути справедливого покарання на скоєне, і не приймає до уваги.

Аналіз показань потерпілого, який наполягав на тому, що дії обох обвинувачених були спрямовані на відібрання у нього телефону та коштів, яких вони у нього не знайшли, даних протоколів огляду місця події від 11.08.2020 та показань обвинуваченого ОСОБА_6 , який зазначив, що після побиття потерпілого телефон останнього він поклав собі в кишеню, свідчить про узгодженість дій обвинувачених, спрямованість їх умислу на заволодіння майном потерпілого, а не вчинення зловину, передбаченого ст. 125 КК України, як вказує захисник ОСОБА_7 ОСОБА_8 , у зв`язку з чим доводи вказаного захисника щодо перекваліфікації дій його підзахисного не підлягають задоволенню.

Зазначені показання потерпілого не протирічать та узгоджуються з даними вищевказаних протоколів огляду місця події від 11.08.2020 (т. 1, а. с. 237-244, т. 2 а. с. 3-4), відповідно до яких на місці події не було виявлено вищевказаного телефона, а лише батарею від нього (наряду з іншими речами потерпілого).

Тобто показання обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що телефон викинув обвинувачений ОСОБА_6 , а також про те, що телефон, відповідно, міг залишитись на місці події - не відповідають наведеним доказам, тому суд відноситься до них критично.

Слід зауважити, що вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб характеризується домовленістю осіб про спільне його вчинення (узгодження об`єкта злочину, його характеру, місця, часу, способу вчинення, змісту виконуваних функцій), що можливе як на стадії до готування злочину так і у процесі замаху на злочин; а також спільним умислом, спрямованим на вчинення конкретного суспільно-небезпечного діяння.

На змову між обвинуваченими, спрямовану на відкрите заволодіння чужим майном, поєднаним з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вказує факт нанесення ними почергово тілесних ушкоджень потерпілому, факт заволодіння телефоном потерпілого та перевірка вмісту рюкзака потерпілого.

На підтвердження винуватості ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, прокурор, крім вищевказаних доказів, посилається також як на доказ на дані протоколу проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_6 від 12.08.2020 з додатком - відеозаписом вказаної процесуальної дії, під час якої ОСОБА_6 біля приміщення райвідділу поліції в м. Тараща вказав напрямок, в якому необхідно рухатись до місця події та на місці події по вул. Софіївській м. Тараща показав, де потерпілий стояв за узбіччям дороги спиною до дороги, та як вони наносили йому удари, перевіряли кишені, забрали телефон, оскільки потерпілий хотів комусь телефонувати (т.2 а.с. 37, 38).

Суд критично відноситься до протоколу вказаного слідчого експерименту, оскільки з переглянутого в судовому засіданні відеозапису даної процесуальної дії (т. 2 а. с. 38) встановлено, що всупереч вимогам ч. 3 ст. 223 КПК України слідчим перед проведенням слідчої (розшукової) дії не було роз`яснено особам, які брали участь у ній, їх права і обов`язки, передбачені цим Кодексом, а також відповідальність, встановлена законом, на що звернув увагу захисник, який просив суд визнати вказаний доказ недопустимим.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про недопустимість як доказу протоколу вказаного слідчого експерименту відповідно до положень статей 86, 87 КПК України.

Разом з тим, встановлені судом фактичні обставини вчинення обвинуваченими злочину за викладених вище обставин повністю підтверджуються показаннями потерпілого ОСОБА_5 і свідка ОСОБА_9 та іншими дослідженими судом вищевказаними письмовими доказами, що визнані судом належними і допустимими.

У своїх рішеннях у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 (п. 65) ЄСПЛ повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів.

Оцінивши кожний із зазначених доказів з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, перевіривши усі доводи учасників судового провадження, суд вважає доведеною поза розумним сумнівом винність ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабежу), поєднаного із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, та кваліфікує дії кожного з них за ч. 2 ст. 186 КК України.

Разом з тим, суд виключає з обвинувачення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачення у відкритому викраденні у ОСОБА_5 належного йому іншого майна - рюкзака (портфеля) вартістю 143,40 грн. та електротриммера «MAESTRO» вартістю 83,40 грн., які залишились лежати на місці події, після того, як потерпілий, піднявшись із землі, пішов з вказаного місця, та які відповідно до даних вищевказаного протоколу огляду від 11.08.2020 були виявлені та вилучені під час огляду на місці події по вул. Софіївська в м. Тараща в чагарниках узбіччя дороги наряду з іншими речами, які належать ОСОБА_5 .

Також стороною обвинувачення не доведено, що саме ОСОБА_7 запропонував ОСОБА_6 відкрито заволодіти майном ОСОБА_5 .. Обвинувачені заперечують вказаний факт. Інших доказів цього стороною обвинувачення суду не надано.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченим, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані, які характеризують останніх, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують їх покарання.

Судом враховується те, що обвинувачені вчинили тяжкий злочин, визнають вину частково в частині нанесення потерпілому тілесних ушкоджень.

Аналіз даних про особу обвинуваченого ОСОБА_6 вказує на те, що він в даний час не працює,за останнім місцем роботи (з 01.03.2020 по 31.07.2020 в ТОВ «Благода Компані») характеризується позитивно, в даний час не має стабільного джерела доходу, є особою, яка в силу ст. 89 КК України не має судимості, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, відповідно до висновку органу пробації його виправлення не можливе без позбавлення волі на певний строк, застосування соціально-виховних заходів, які необхідні для впливу на його поведінку з метою виправлення та запобіганню вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції (т. 1 а.с.171,176-177, 218, т.2 а.с. 41).

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання останньому, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи у сукупності відповідно до п. 3.ч.1 ст. 65 КК України зазначені вище обставини, тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_6 , його відношення до скоєного, заяву потерпілого про наявність у нього претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_6 (т. 2, а. с. 153), що потерпілий підтвердив в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що перевиховання й виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 неможливо без ізоляції від суспільства, міру покарання обвинуваченому слід обрати в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України, за якою його визнано винним у вчиненні злочину, у виді позбавлення волі і не знаходить підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України.

Аналіз даних про особу обвинуваченого ОСОБА_7 вказує на те, що він працює з 12 вересня 2019 року в м. Київ ТОВ «ЮРОЛ-Т» водієм, по місцю роботи характеризується позитивно, є особою, яка в силу ст. 89 КК України не має судимості, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, перебуває в цивільному шлюбі, має на утриманні трьох малолітніх дітей, 30.12.2015, 04.09.2017 та ІНФОРМАЦІЯ_3 (т. 2 а.с. 90-92), відповідно до висновку органу пробації його виправлення неможливе без позбавлення волі на певний строк (т. 1 а.с. 176-177, 228, т. 2 а.с. 66, 89).

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд визнає добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставиною, що обтяжує покарання останньому, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи у сукупності відповідно до п. 3.ч.1 ст. 65 КК України зазначені вище обставини, тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який має родину, трьох малолітніх дітей, офіційно працевлаштований, позитивно характеризується за місцем роботи, його відношення до скоєного, заяву потерпілого, відповідно до якої ОСОБА_7 відшкодував завдану йому шкоду (матеріальну і моральну), і він (потерпілий) претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_7 не має, просить його суворо не карати (т. 2, а. с. 153, 155), що він (потерпілий) підтвердив в судовому засіданні, а тому невизнання вказаним обвинуваченим в повному обсязі провини, не може бути визначальними при обранні йому реального виду покарання, суд дійшов висновку, що міру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 слід обрати в межах санкції статті, за якою його визнано винним у вчиненні злочину, у виді позбавлення волі із застосуванням умов ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, і призначенням іспитового строку із покладенням зобов`язань, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, оскільки покарання з випробуванням відповідає тяжкості вчиненого ним злочину, його особі та відповідає меті, яку повинно нести в собі призначене судом покарання, з урахуванням думки потерпілого. Підстави для застосування ст. 69 КК України відносно ОСОБА_7 відсутні.

Згідно протоколу затримання ОСОБА_7 було затримано 11.08.2020 (т. 2 а.с. 52-55). Ухвалою слідчого судді Таращанського районного суду Київської області від 13 серпня 2020 року відносно ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту (т.2 а.с. 74-76).

Згідно протоколу затримання ОСОБА_6 було затримано 11.08.2020 (т. 2 а.с. 21-24). 12.08.2020 його було звільнено з ІТТ (т. 2 а.с. 47 зв.).

Ухвалою слідчого судді Таращанського районного суду Київської області від 14 серпня 2020 року відносно ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (т.2 а.с. 47-49); ухвалою слідчого судді вказаного суду від 30 вересня 2020 року ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою було замінено на запобіжний захід у виді домашнього арешту (т.2 а.с. 50-51).

З огляду на вищенаведені обставини, відповідно до вимог ч. 5 ст.72 КК України обвинуваченому ОСОБА_6 у строк покарання підлягає зарахуванню строк попереднього ув`язнення (з 11.08.2020 по 12.08.2020, з 14.08.2020 по 30.09.2020) 49 днів з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Речові докази - гумовий тапок, блок живлення зарядного пристрою, купюру номіналом 100 грн., маску чорного кольору, електротример, рушник, портфель, пляшку шампуню ємністю 1 л, слід повернути, телефон з сім-картою та цифровим носієм слід залишити власнику ОСОБА_5 відповідно до п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

ОСОБА_7 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Застосувати до ОСОБА_7 умови ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування основного покарання з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Зарахувати ОСОБА_6 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення (з 11.08.2020 по 12.08.2020, з 14.08.2020 по 30.09.2020) (49 днів) з розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.

Зняти арешт, накладений ухвалою слідчого судді Таращанського районного суду Київської області від 19.08.2020 на гумовий тапок, блок живлення зарядного пристрою, купюру номіналом 100 грн., маску чорного кольору, електротример «MAESTRO», рушник, портфель, пляшку шампуню ємністю 1 л.

Речові докази: гумовий тапок, блок живлення зарядного пристрою, купюру номіналом 100 грн., маску чорного кольору, електротример «MAESTRO», рушник, портфель, пляшку шампуню ємністю 1 л, які находяться на зберіганні у відділенні поліції № 2 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, повернути, телефон марки «НОМТОМ» з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» та цифровим носієм пам`яті «Kingston» залишити власнику ОСОБА_5 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Ставищенський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку .

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору .

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику провадження,, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1