Справа № 713/563/19
Провадження №1-кп/713/8/21
Вирок
Іменем України

23.02.2021 м. Вижниця
Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючого-судді: ОСОБА_1 , за участі секретарях: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю прокурора: ОСОБА_4 , обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000413 від 11.10.2018 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого , неодруженого,з освітою середньою, в силу ст.89 КК України, раніше не судимого ,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого , неодруженого, учасника АТО, з освітою середньою, раніше судимого ,

- 22.10.2018 року Першотравневим районним судом Чернівецької області за ст.408 ч.3 КК України до позбавлення волі строком 4 роки. Звільненого від відбування призначеного основного покарання з випробуванням , якщо протягом 2 років не вчинить нового злочину.

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст. 185 ч. 3 , ст.185 ч.2 КК України.

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_5 , 13 липня 2018 року приблизно о 13.00 год., перебуваючи на АДРЕСА_1 , де переслідуючи мету особистого збагачення за рахунок таємного викрадення чужого майна, достовірно знаючи про знаходження в приміщенні господарського приміщення (стодоли), господарства № НОМЕР_1 , яке на праві приватної власності належить ОСОБА_7 , кутової шліфувальної машини, яка належить останній, достовірно знаючи про відсутність господарів, переконавшись в тому, що за ним ніхто не спостерігає, через не зачинені на замок вхідні двері проник в середину вище вказаного господарського приміщення (стодоли), звідки умисно, протиправно, таємно, викрав кутову шліфувальну машину «Riber-Profi» модель WS10-125, потужністю 1 кВт. (1 1000 об/хв.), вартість, складає 325 грн. 00 коп., чим заподіяв ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вказану суму після чого з місця вчинення крадіжки втік, а викраденим розпорядився на власний розсуд.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 в перших числах жовтня 2018 року (у не встановлений слідством день), приблизно о 22.00 год. вступив в попередню злочинну змову із ОСОБА_6 , перебуваючи на АДРЕСА_1 , де переслідуючи мету особистого збагачення за рахунок таємного викрадення чужого майна, достовірно знаючи про знаходження в підсобному господарському приміщенні (стодоли) господарства № НОМЕР_2 , яке належить ОСОБА_8 , деревообробного верстата із діючим електродвигуном, який на праві власності належать ОСОБА_7 , переконавшись в тому, що за ними ніхто не спостерігає, через не зачинені на замок вхідні двері проникли, в середину вище вказаного господарського приміщення, де діючи повторно шляхом демонтажу з указаного приміщення умисно, таємно, протиправно викрали електродвигун в робочому стані та в стані бувшого користування потужністю 7 (сім) кВт. (3000 оо./хв.), вартістю 8000 грн., чим заподіяли ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вказану суму після чого з місця вчинення крадіжки разом втекли, а викраденим розпорядилися на власний розсуд.

Крім цього,обвинувачений ОСОБА_5 продовжуючи свою злочинну діяльність, того ж вечора, приблизно о 23.00 год. вступив в попередню злочинну змову із ОСОБА_6 , перебуваючи на АДРЕСА_1 , де переслідуючи мету особистого збагачення за рахунок таємного викрадення чужого майна, пройшли на територію господарства № 12а, яке на праві приватної власності належить ОСОБА_7 , де в подальшому шляхом вільного доступу, відчинивши засув запираючого механізму дверей, проникли до середини підсобного приміщення (майстерні), звідки в подальшому умисно, таємно, протиправно викрали 4 (чотири) електродвигуни потужністю 5 кВт. (5000 об/хв.), вагою 61,60 кг., вартість (одного) електродвигуна складає 295 грн. 68 коп., на загальну суму 1182 грн. 40 коп., чим заподіяли ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вказану суму після чого з місця вчинення крадіжки разом втекли, а викраденим розпорядилися на власний розсуд.

Крім того, в жовтні 2018 року у не встановлений слідством день приблизно о 22 годині обвинувачений ОСОБА_6 перебуваючи на АДРЕСА_1 , де переслідуючи мету особистого збагачення за рахунок таємного викрадення чужого майна, достовірно знаючи про знаходження на території господарства № 12а, яке належить ОСОБА_7 , різноманітного обладнання, яке належать останній на праві приватної власності, переконавшись в тому, що за ним ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу через частково не огороджену огорожу пройшов на територію вище вказаного господарства, де діючи повторно, умисно, таємно, протиправно викрав 4 (чотири) бувші у використанні металеві автомобільні диски до автомобіля «ГАЗ-66», вагою 27,52 кг. кожен, загальною вагою 110,08 кг. вартість яких складає 605 грн. 44 коп., чим заподіяв ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вказану суму після чого з місця вчинення крадіжки втік, а викраденим розпорядився на власний розсуд.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_6 15.10.2019 року біля обіду перебуваючи у гостях у громадянки ОСОБА_10 , яка проживає за адресою в АДРЕСА_1 , переслідуючи умисну корисливу мету, спрямовану на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно із шафи розташованої в спальній кімнаті будинку, вчинив крадіжку золотих прикрас , а саме : золотого ланцюжка довжиною 40 см. проби 586 вартістю 1375 грн., та золотого хрестика проби 585 вартістю 434 грн., - після чого із викраденими золотими прикрасами з місця злочину втік, чим завдав потерпілій ОСОБА_10 матеріальної шкоди на суму 1809 грн.

Крім того обвинувачений ОСОБА_6 10.10.2019 року біля 10 год. 00 хв. перебуваючи в будинку своєї знайомої ОСОБА_11 , що за адресою: АДРЕСА_2 , скориставшись відсутністю останньої діючи умисно та повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрав із лівої кишені її куртки, яка знаходилась на одній із дверцят шафи в спальній кімнаті будинку, грошові кошти в сумі 700 (сімсот) гривень, купюрами номіналом 500 (п`ятсот) гривень та 200 (двісті) гривень, якими розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_11 матеріальних збитків на вказану суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , вину визнав, розкаявся у вчиненні злочину просив суворо не карати .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 , вину визнав, щиро розкаявся, посилався на обставини вказані в обвинувальних актах просив суворо не карати.

Оскільки обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не оспорюють фактичні обставини по справі, вони та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд в порядку ч.3 ст.349 КПК України, вважає недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинувачених,дослідженням даних про особи.

Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вчинене обвинуваченим ОСОБА_5 , кримінальне правопорушення слід кваліфікувати: за ст. 185 ч.3 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у інше приміщення.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 ,суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані, які характеризують особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Судом враховується те, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин, визнає вину в його скоєнні.

Обставинами, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування шкоди.

Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Із урахуванням обставин вчинення злочину, його тяжкості, даних про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшує йому покарання, беручи до уваги, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин, тяжких наслідків від скоєного не настало, частково відшкодував шкоду потерпілій, по місцю проживання характеризується посередньо, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 , можливе без реального відбування покарання, саме така міра покарання є необхідною й достатньою для його виправлення та попередження нових злочинів.

Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вчинене обвинуваченим ОСОБА_6 , кримінальні правопорушення слід кваліфікувати: за ст. 185 ч.3 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка),вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у інше приміщення , за ст.185 ч.2 КК України та таємне викрадення чужого майна, вчинена повторно.

За правилами ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані, які характеризують особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, при призначенні покарання суд враховує, що ОСОБА_12 , вчинив тяжкий та нетяжкий злочини.

Обставинами, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , згідно вимог ст.66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненні злочинів та активне сприяння розкриттю злочинів, часткове відшкодування шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 згідно вимог ст.67 КК України судом не встановлено.

Статтею 65 КК України передбачено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації.

В п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують чи обтяжують покарання.

Із урахуванням обставин вчинення злочинів, їх тяжкості відповідно до ст.12 КК України , даних про особу обвинуваченого, обставин, що пом`якшує йому покарання, беручи до уваги, тяжких наслідків від скоєних злочинів не наступило, потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_11 до останнього претензій не мають, по місцю проживання характеризується позитивно, на «Д» обліку в лікаря психіатра та нарколога не перебуває, є учасником АТО, проживає у фактичних шлюбних відносинах , цивільна дружина перебуває у стані вагітності , суд вважає, що виправлення обвинуваченого, не можливе без реального відбування покарання, саме така міра покарання є необхідною й достатньою для його виправлення та попередження нових злочинів застосувавши ч.1 ст. 70 КК України.

Таким чином, при призначені покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки та тяжкість вчиненого злочину, особу винного, обвинувачений вину визнав.

За приписами ч. 3 ст. 78 КК України «У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину, суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими у статтях 71, 72 цього Кодексу».

Згідно роз`яснень, що містяться в п.п.25, 26 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», за сукупністю вироків покарання призначається, зокрема, коли засуджена особа до повного відбування покарання вчинила новий злочин. Невідбутою частиною покарання за попереднім вироком треба вважати покарання, від відбування якого особу звільнено з випробуванням. При застосуванні правил ст. 71 КК України судам належить враховувати, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» виходячи з положень ч. 2 ст. 75 та ч.3 ст. 78 КК України, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначити покарання за сукупністю вироків на підставі ст.71 КК України в таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

Враховуючи принципи індивідуалізації та співмірності заходу примусу характеру вчинених дії, а також вимоги ст.50 КК України, потерпіла щодо призначення міри покарання покладалася на розсуд суду при цьому зазначивши, що матеріальна шкода залишається не відшкодованою, а також те, що обвинувачений притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливого злочину, що свідчить про його антисоціальну спрямованість, а також про систематичність вчинення ним кримінальних правопорушень, вчинив кримінальне правопорушення в період іспитового строку, призначеного згідно вироку Першотравневого районного суду м.Чернівці від 22.10.2018 року,призначено йому покарання - 4 років позбавлення волі за вчинення злочину передбаченого ст.408 ч.3 КК України та звільнено на підставі ст. ст 75, 76 КК України строком на 2 роки, на шлях виправлення не став та належних висновків для себе не зробив, суд вважає, що його виправлення та попередження вчинення нових злочинів не можливе без ізоляції від суспільства і відносно обвинуваченого необхідно застосувати покарання у виді позбавлення волі та частково приєднати невідбуте покарання за попереднім вироком, із врахуванням ст.71 КК України.

Підстав для застосування ст.ст.69, 75 КК України судом не встановлено.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Речові докази вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

Судові витрати вирішено в порядку ст.124 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК Україниі призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року, не вчинить нового злочину і, відповідно до ст. 76 КК України виконає покладені на нього судом обов`язки, зокрема: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання , навчання та роботи.

Визнати виним ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.185 ч.3 , ст.185 ч.2 КК України і призначити йому покарання :

- за ст.185 ч.2 КК України - у виді 6 (шести) місяців арешту.

- за ст. 185 ч.3 КК України - 3 ( три ) роки позбавлення волі;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_6 покарання у виді 3 (трьох ) років позбавлення волі.

На підставі ст.71 ч.1 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 22.10.2018 року та остаточно призначити ОСОБА_6 до відбуття покарання у виді 4 (чотирьох) років 6(шести) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту фактичного затримання.

Речові докази: Грошову купюру номіналом 200 (двісті ) гривень із серійним номером УП 0098040, які передані на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_11 , залишити за нею.

Електродвигун та два металеві автомобільні диски до автомобіля марки ГАЗ-66, які передані на зберігання ОСОБА_7 , залишити за нею.

Золотий ланцюжок довжиною 40 см, проби «585» та золотий хрестик проби«585», які повернуті на відповідальне збереження потерпілій ОСОБА_10 , залишити за нею.

Кутову шліфувальну машину марки «Riber-Profiws 10-125», зеленого кольору, які передані на зберігання ОСОБА_7 , залишити за нею.

Стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в рівних частинах витрати на проведення судових товарознавчих експертиз в сумі 1430,00 (одна тисяча чотириста тридцять гривень 00 копійки ) в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду через Вижницький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1