Справа № 712/4816/21
Провадження № 1-кс/712/2606/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 травня 2021 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

слідчого-судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
за участі захисника підозрюваного - ОСОБА_3
підозрюваного ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , на повідомлення слідчого про підозру в кримінальному провадженні № 0000336 від 02.02.2021,

В С Т А Н О В И В:
В провадження слідчого судді надійшла вказана скарга, у якій адвокатом ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 порушено питання про скасування письмового повідомлення про підозру від 26.02.2021 року ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 345-1 КК України - складеного слідчим слідчого відділу Черкаського районного управління поліції ГУ Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_6 .

Сторона захисту вважає повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 345-1 КК України необґрунтованим та таким, що складене у порушення вимог КПК України, з огляду на наступне.
Так, згідно зі змістом повідомлення про підозру, ОСОБА_4 підозрюється вчиненні кримінального правопорушення, шо передбачене ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 345-1 КК України - умисному заподіянні журналісту легких тілесних ушкоджень, у зв`язку із здійсненням цим журналістом законної професійної діяльності, вчиненим за попередньою змовою групою осіб, яке він, нібито, вчинив за наступних обставин:
«02.02.2021 близько 12 години З0 хвилин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередньою змовою групою осіб, заздалегідь домовившись з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про вчинення кримінального правопорушення, перебуваючи в приміщенні редакції газети «Антена», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий злочинний умисел на заподіяння ОСОБА_8 . ІНФОРМАЦІЯ_3 , який працює журналістом-оператором, директором ТОВ «Телекомпанія «Антенна» тілесних ушкоджень, у зв`язку із здійсненням ним законної професійної діяльності, маючи при цьому за мету припинити поширення інформації стосовно себе, опубліковану 02.02.2021 ОСОБА_8 на своїй сторінці у соціальній мережі «Facebook», через мережу Інтернет, нанесли більше десяти ударів кулаками обох рук в область обличчя зліва, в область потилиці зліва, в область скроневої ділянки зліва в область потилиці зліва, в область верхньої частини голови, в область носу, та лобу, а ОСОБА_4 , окрім цього, також наніс один удар лівою ногою в область вуха зліва ОСОБА_8 своїми діями таким чином ОСОБА_4 та ОСОБА_7 спричинили потерпілому ОСОБА_8 травму носа з переломами кісток носа, рану м`яких тканин носа, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 11.02.2021 № 02-01/126 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я та спричинили крововилив та садна м`яких тканин обличчя та голови, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 11.02.2021 № 02- 01/126 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, після чого з місця вчинення злочину зникли в невідомому напрямку».
Разом з тим, частиною 2 статті 345-1 КК України передбачена відповідальність за умисне заподіяння журналісту, його близьким родичам чи членам сім`ї побоїв, легких або середньої тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку із здійсненням цим журналістом законної професійної діяльності.
Відповідно до примітки до статті 345-1 КК України під професійною діяльністю журналіста у цій статті та статтях 171, 347-1, 348-1 цього Кодексу слід розуміти систематичну діяльність особи, пов`язану із збиранням, одержанням, створенням, поширенням, зберіганням або іншим використанням інформації з метою її поширення на невизначене коло осіб через друковані засоби масової інформації.
Тобто за даною статтею КК України передбачена відповідальність за умови здійснення журналістом виключно законної професійної діяльності.
Водночас вищезазначене не може стосуватись журналістської діяльності, яка провадиться всупереч законодавчим вимогам, виходячи за межі наданих журналістам прав і з порушенням покладених на них обов`язків.
Разом з тим, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що 02.02.2021 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_4 за допомогою мобільного додатку «Messenger» до соціальної мережі «Facebook» відбулась особисте листування, в ході якого ОСОБА_8 , застосовуючи нецензурну лайку, нехтуючи правом ОСОБА_4 на повагу до його гідності, гарантоване Конституцією України, звертався до останнього в образливій формі.
З огляду на викладене вищевказані дії ОСОБА_8 не мають жодного відношення до професійної діяльністю журналіста, оскільки не тільки не є поширенням на невизначене коло осіб через друковані засоби масової інформації, телерадіоорганізацїї, інформаційні агентства, мережу Інтернет, а й з урахуванням змісту повідомлень останнього, не є систематичною діяльністю, пов`язаною із збиранням, одержанням, створенням, поширенням, зберіганням або іншим використанням інформації.
При цьому, матеріали кримінального провадження не мають жодного доказу, що підозрюваний міг мати за мету припинити поширення інформації стосовно себе, опублікованої 02.02.2021 ОСОБА_8 на своїй сторінці у соціальній мережі «Facebook», через мережу Інтернет, оскільки відсутні докази того, що ОСОБА_4 взагалі бачив чи був обізнаний будь-яким іншим чином щодо публікації потерпілим будь- якої інформації щодо підозрюваного.
З урахуванням передбачених статтею 26 "Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні" прав та обов`язків журналіста, визначення професійної діяльності журналіста, засад, встановлених Кодексом етики українського журналіста, вбачається, що а ні поширення інформації ОСОБА_8 на своїй особистій сторінці у соціальній мережі «Facebook» через мережу Інтернет, а ні направлення за допомогою мобільного додатку «Messenger» до соціальної мережі «Facebook» повідомлень ОСОБА_4 , не є професійною діяльності журналіста.
Зазначене свідчить про відсутність складу інкримінованого правопорушення, необґрунтованість підозри, та є підставою для її скасування.
Вказували, що аналогічного висновку про необґрунтованість підозри дійшов слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_9 , розглядаючи подане у кримінальному провадженні №0000336 від 02.02.2021 року, слідчим Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 та погоджене прокурором Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 .
Так, в ухвалі від 09 березня 2021 року у справі № 712/2395/21 слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_9 прийшов до висновку, що в клопотанні про застосування запобіжного заходу належним чином не доведено наявність у повідомленні про підозру та у клопотання про обрання запобіжного заходу належним чином не доведено наявність обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_4 . Будь-яких доказів на підтвердження викладених у повідомленні про підозру та у клопотанні про обрання запобіжного заходу обставин, слідчим та прокурором до суду не надано.

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі: головуючого судді ОСОБА_10 , суддів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали клопотання за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу слідчого суд ді Сонівського районного суду м. Черкаси від 09 березня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчому Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_4 в ухвалі від 24 березня 2021 року у справі 712/2395/21 дійшла наступних висновків, що клопотання про застосування запобіжного заходу належним чином не доведено наявність обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_4 . Достатніх доказів на підтвердження викладених у повідомленні про підозру та у клопотання про обрання запобіжного заходу обставин, слідчим та прокурором до суду не надано.
Також, вирішуючи питання обґрунтованості підозри за ч. 2 ст. 345-1 КК України, колегія суддів зауважує наступне.
Згідно ч. 2 ст. 345-1 КК України, відповідальність за умисне заподіяння журналісту, його близьким родичам чи членам сім`ї побоїв, легких або середньої тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку із здійсненням цим журналістом законної професійної діяльності, карається обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк. Тобто за даною статтею КК України передбачена відповідальність за умови здійснення журналістом законної саме професійної діяльності. Судом встановлено, що потерпілий є журналістом оператором, директором ТОВ «Телекомпанія «Антена».
При цьому, як вбачається з матеріалів справи (пред`явлення підозри, клопотання про застосування запобіжного заходу), чого також не заперечують сторони кримінального провадження, потерпілий ОСОБА_8 поширював певну інформацію стосовно підозрюваного, саме на своїй сторінці у соціальній мережі «Facebook». Тобто у даному випадку потерпілий діяв не як журналіст, а як приватна особа, використовуючи можливості соціальних мереж, що є доступним будь якій фізичній особі, незалежно від професійної діяльності, за наявності технічних можливостей доступу до тої чи іншої соціальної мережі».
Окрім того, наявні в матеріалах кримінального провадження протокол допиту потерпілого та висновок експерта, який ґрунтується на протоколі проведення слідчого експерименту, має суттєві розбіжності щодо механізму нанесення тілесних ушкоджень потерпілому.
З урахуванням викладеного, з огляду на відсутність складу інкримінованого правопорушення, повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 345-1 КК України є необґрунтованим та підлягає скасуванню.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_4 скаргу підтимали, просили задовольнити з підстав, вказаних у неї.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні скарги, оскільки підозра є обґрунтованою. Матеріали кримінального провадження ще не були відкриті стороні захисту, проте докази, які зібрани стороною обвинувачення спростовують позицію сторони захисту щодо необгрунтованої підозри відносно ОСОБА_4 .
Суд дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження, дійшов наступних висновків.
Черкаським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000336, відомості про яке 02.02.2021 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 345-1 КК України.

Встановлено, що 26.02.2021 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч.2 с.345-1 КК України умисному заподіянні журналісту легких тілесних ушкоджень, у зв`язку із здійсненням цим журналістом законної професійної діяльності, вчиненим за попередньою змовою групою осіб.

Так, 02.02.2021 близько 12 години ЗО хвилин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередньою змовою групою осіб, заздалегідь домовившись з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про вчинення кримінального правопорушення, перебуваючи в приміщенні редакції газети «Антена», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий злочинний умисел на заподіяння ОСОБА_8 . ІНФОРМАЦІЯ_3 , який працює журналістом-оператором, директором ТОВ «Телекомпанія «Антенна» тілесних ушкоджень, у зв`язку із здійсненням ним законної професійної діяльності, маючи при цьому за мету припинити поширення інформації стосовно себе, опубліковану 02.02.2021 ОСОБА_8 на своїй сторінці у соціальній мережі «Facebook», через мережу Інтернет, нанесли більше десяти ударів кулаками обох рук в область обличчя зліва, в область потилиці зліва, в область скроневої ділянки зліва в область потилиці зліва, в область верхньої частини голови, в область носу, та лобу, а ОСОБА_4 , окрім цього, також наніс один удар лівою ногою в область вуха зліва ОСОБА_8 своїми діями таким чином ОСОБА_4 та ОСОБА_7 спричинили потерпілому ОСОБА_8 травму носа з переломами кісток носа, рану м`яких тканин носа, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 11.02.2021 № 02-01/126 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я та спричинили крововилив та садна м`яких тканин обличчя та голови, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 11.02.2021 № 02- 01/126 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, після чого з місця вчинення злочину зникли в невідомому напрямку.

В обґрунтування скарги сторона захисту зазначила, що за ч. 2 ст.345-1 КК України передбачена відповідальність за умови здійснення журналістом виключно законної професійної діяльності.

Водночас вищезазначене не може стосуватись журналістської діяльності, яка провадиться всупереч законодавчим вимогам, виходячи за межі наданих журналістам прав і з порушенням покладених на них обов`язків.
Разом з тим, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що 02.02.2021 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_4 за допомогою мобільного додатку «Messenger» до соціальної мережі «Facebook» відбулась особисте листування, в ході якого ОСОБА_8 , застосовуючи нецензурну лайку, нехтуючи правом ОСОБА_4 на повагу до його гідності, гарантоване Конституцією України, звертався до останнього в образливій формі.
З огляду на викладене вищевказані дії ОСОБА_8 не мають жодного відношення до професійної діяльністю журналіста, оскільки не тільки не є поширенням на невизначене коло осіб через друковані засоби масової інформації, телерадіоорганізацїї, інформаційні агентства, мережу Інтернет, а й з урахуванням змісту повідомлень останнього, не є систематичною діяльністю, пов`язаною із збиранням, одержанням, створенням, поширенням, зберіганням або іншим використанням інформації. Враховуючи висновки суддів першої та апеляційної інстанції (Ухвали від 09 березня 2021 та від 24 березня 2021 року у справі 712/2395/21).
З огляду на викладене, повідомлення про підозру не відповідає вимогам чинного законодавства.

Суд, аналізуючи доводи заявника, вказує на наступне.
Повідомлення слідчого, прокурора про підозру є рішенням, оскарження якого допускається відповідно до п.10 ч.1ст.303 КПК.

Відповідно п. 10) ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особу про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Таке рішення може бути оскаржено підозрюваним, його захисником чи законним представником після спливу одного місяця з дня повідомлення про підозру у вчиненні кримінального проступку або двохмісяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду з обвинувальним актом.

Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачено ст.278, випадки повідомлення про підозру передбачені ст.276, зміст повідомлення про підозру ст.277 вказаного закону.

Згідно ст.277 КПК України, письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Сторона захисту у скарзі оспорює правову оцінку дій підозрюваного ОСОБА_4 за ч.2 ст.345 КК України, аналізуючи обставини подій в іншій площині, за яких дії ОСОБА_8 , при особистому листуванні, не мають жодного відношення до професійної діяльністю журналіста.

Проте, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, «обґрунтованість підозри, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 року, § 57).

Системний аналіз норм КПК України та практики ЄСПЛ дозволяє дійти висновку про те, що КПК України оперує поняттями, які відповідають кільком різним стандартам доказування (переконання) стандарт «обґрунтованої підозри», переконання (доведення) «поза розумним сумнівом», стандарти «достатніх підстав (доказів)» тощо.

Тому під час розгляду скарги на повідомлення про підозру слідчий суддя повинен оцінити достатність і належність доказів стосовно того, чи досягнуто стороною обвинувачення стандарту переконання «достатність доказів» для цілей повідомлення про підозру. Наявність достатніх доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення повинна досягати мінімального рівня відповідного стандарту доказування (переконання).

Досліджений слідчим суддею зміст письмового повідомлення про підозру від 26.02.2021 року ОСОБА_4 у сукупності з матеріалами кримінального провадження, дозволяють зробити висновок, що на момент повідомлення особі про підозру дані матеріали в сукупності є такими, що відповідають мінімальному рівню стандарту «достатніх підстав (доказів)», передбаченому пунктом 3 частини першої статті 276 КПК України.

Суд не бере до уваги доводи скарги захисника, які стосувались питань доведеності вини, оцінки доказів та відсутності складу кримінального правопорушення за ч. 2 ст.345-1 КК України в діянні підозрюваного.

При цьому, на думку суду, повідомлення про підозру спричинило для особи лише виникнення прав та обов`язків підозрюваного, передбачених статтею 42 КПК України, та не потягнуло інших обмежень.

Посилання сторони захисту на інші Ухвали слідчих суддів (в т.ч. при відмові в обранні запобіжного заходу) в даному випадку є необґрунтованими, так як вони не мають наперед встановленої сили для даного складу суду, стосуються інших процесуальних дій і оцінка відповідних доказів встановлювалась виключно з метою вирішення питання про запобіжний захід, суди досліджували певні матеріали, які були надані стороною обвинувачення і дійшли певних висновків лише на підставі наявних матеріалів.

Дослідивши в режимі збереження таємниці досудового розслідування надані матеріали кримінального провадження, оцінюючи докази в сукупності суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення поданої скарги.
Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , на повідомлення слідчого про підозру в кримінальному провадженні 0000336 від 02.02.2021 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлений 13 травня 2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1