Справа № 296/4717/20
Вирок
Іменем України

18 лютого 2021 року Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря

судового засідання: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

потерпілої: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0002115 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Баку Азербайджан, зареєстрований за адресою.: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 21.09.2004 р. Корольовським районним судом м. Житомира за ч. 2 ст. 307 КК України на 5 років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки; 02.06.2006 р. Богунським районним судом м. Житомира за ч. 1 ст. 186, ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 152 КК України на 5 років 8 місяців позбавлення волі; 22.09.2010 р. Корольовським районним судом м. Житомира за ч. 2 ст. 152, ч. 1 ст. 71 КК України на 7 років 6 місяці позбавлення волі. Ухвалою Бердичівського місьрайонного суду Житомирської області від 27.04.2017 р. звільнений від відбування покарання умовно-достроково на 2 місяці 12 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Корольовського районного суду м. Житомира надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002115, у відповідності до якого слідує, що 10.05.2020 року близько 06 год. 00 хв. ОСОБА_5 проходив поблизу будинку АДРЕСА_2 , де у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення будь-якого чужого майна, поєднане з проникненням у підсобні приміщення, розташовані у другому під`їзді вказаного приміщення.

Реалізуючи свій злочинний умисел з корисливих мотивів, ОСОБА_5 в цей же день, час та місці, впевнившись в тому, що за його злочинними діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає та вони залишаються ніким не поміченими, зайшов до 2-го під`їзду будинку за вищевказаною адресою та скориставшись заздалегідь заготовленим предметом, а саме плоскогубцями, зірвав кріплення замка, пошкодивши скоби на вхідних дверях, через які незаконно проник до підсобного приміщення, яким користується потерпіла ОСОБА_6 , звідки таємно повторно викрав чуже майно, яке належить останній, а саме:

- соковижималку торгової марки BRAUN, модель «Multiquick 5 Juicer MP 80», в корпусі білого кольору, вартістю 5000 гривень;

- вирівнювач для волосся, вартістю 3000 гривень;

- набір склянок в кількості 17 шт., загальною вартістю 400 гривень;

- набір рамок для фотокарток, в кількості 6 шт., вартістю 400 гривень;

- набір туалетної води торгової марки «AVON PUR BLANCA», загальною вартістю 1000 гривень;

-манікюрні набори торгової марки «wellaflex», в кількості 23 шт., загальною вартістю 5000 гривень;

- туалетне мило торгової марки «Safeguard» у кількості 62 шт., загальною вартістю 3000 гривень.

В подальшому, ОСОБА_5 , утримуючи викрадене майно при собі, місце вчинення кримінального правопорушення залишив та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 17800 гривень 00 копійок.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як умисні дії, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаного з проникненням у приміщення.

18 лютого 2021 року в м. Житомирі між прокурором Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участі адвоката ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно даної угоди прокурор Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій останнього за ч. 3 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробовування із встановленням іспитового строку, тривалість якого визначає суд та із покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України, перелік яких встановлює суд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому та пояснив, що дійсно вчинив дане кримінальне правопорушення, зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатний реально виконати взяті відповідно до угоди зобов`язання та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого угоду про винуватість підтримала та наполягала на її затвердженні судом.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 надала письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості у даному кримінальному провадженні, при цьому зазначила, що не має до обвинуваченого ОСОБА_5 жодних претензій стосовно матеріальної та моральної шкоди, оскільки завдані збитки їй повністю відшкодовані, наслідки затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, їй зрозумілі.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, прохав угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості.

Згідно ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.

Потерпіла ОСОБА_6 надала письмову згоду на укладення угоди між прокурором та обвинуваченим.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та потерпіла цілком розуміють права, визначені п.п.1-4 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до обвинуваченого у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом перевірено, що за своїм змістом укладена угода про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 Кримінального процесуального кодексу України, а також відсутні підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ч. 7 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

Обставинами, яка пом`якшують покарання, обвинуваченого ОСОБА_5 , суд відповідно до ст. 66 КК України визнає визнання вини, щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 18.02.2021 року між прокурором Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участі адвоката ОСОБА_4 та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами виду та розміру покарання.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого витрати на проведення експертизи.

Відповідно до ст. 100 КПК України суд вирішує питання про долю речових доказів.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 18 лютого 2021 року, укладену в м. Житомирі між прокурором Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участі адвоката ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_5 узгоджене сторонами покарання - за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Застосувати до ОСОБА_5 ст. 75 КК України і звільнити його від відбування призначеного основного покарання з випробовуванням, якщо він протягом 1 (одного) року 6 місяців іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності з ст.76 КК України в період випробувального терміну покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати в сумі 12258 (дванадцять тисяч двісті п`ятдесят вісім) гривень 00 коп. за проведення судово-товарознавчої експертизи.

Речові докази: картонна коробка, в якій знаходяться манікюрні набори в кількості 23 шт., коробка, в якій знаходяться 4 непрозорі скляні чашки з ручкою та написом «МОНОМАХ» та зображенням листочків, 2 прозорі скляні чашки з ручкою та 4 прозорі скляних стакани, коробка, в якій знаходяться 7 керамічних чашок, коробка, в якій знаходяться 62 упаковки з милом та ємність з парфумами марки «AVON PUR BLANCA», коробка з соковижималкою марки BRAUN, модель «Multiquick 5 Juicer MP 80», після набрання вироком чинності, повернути потерпілій ОСОБА_6 , диск CD-R з записом з камер відеоспостереження 2-го під`їзду будинку АДРЕСА_2 залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1