Справа № 216/3849/21
Провадження № 1-кс/216/1382/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.07.2021 місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Слідчий суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №8 клопотання слідчого СВ Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна у досудовому розслідуванні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000639 від 24.06.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло вказане клопотання слідчого СВ Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна, яке мотивоване таким.

Слідчим відділом Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 000639 від 24.06.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 23.06.2021 року до Криворізького районного управління ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 23.06.2021 року о 18:34 год. за адресою: Криворізький район, с. Степове поблизу залізорудного мосту, невстановлені особи, за попередньою змовою групою осіб, здійснюють демонтаж металевих виробів. Обставини справи встановлюються .

Під час досудового розслідування встановлено, що 23.06.2921 року о 18:37 год. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 23.06.2021 року о 18:34 год. за адресою: Криворізький район м. Кривий Ріг, вулиця Невідомо. Під час передзвону повідомляє, що в селище Степне біля залізничного мосту викопують метал два невідомих чоловіка (років 40-50). Заявник утримує чоловіків на місці, прохає поквапити полію. Особисті дані заявник відмовився надавати.

Виїздом на місце події слідчим встановлено, що на ділянці місцевості, що розташована із правої сторони на відстані приблизно 50 метрів від бетонного залізорудного мосту в с. Степове Криворізького району Дніпропетровської області виявлено екскаватор жовтого кольору реєстраційний номер НОМЕР_1 марка R170W-7 HUNDAI заводський номер № НОМЕР_2 . На момент огляду встановлено, що на ковші екскаватора маються сліди використання у вигляді нашарування землі. Кабіна у відчиненому стані. Також було проведено огляд свідоцтва про реєстрацію машини серія НОМЕР_3 . У ході проведення огляду встановлено, що екскаватор перебуває у несправному стані у зв`язку з неполадкою бортового колеса. ОСОБА_5 добровільно видав працівникам поліції екскаватор та свідоцтво про реєстрацію та ключі.

У зв`язку з несправністю екскаватора жовтого кольору реєстраційний номер НОМЕР_1 марка R170W-7 HUNDAI заводський номер № НОМЕР_2 він був переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_6 для зберігання за адресою: АДРЕСА_1 .

24.06.2021 року слідчим в порядку ст. 100 КПК України винесено постанову про визнання в якості речового доказу екскаватор HUNDAI жовтого кольору реєстраційний номер НОМЕР_1 марка R170W-7 заводський номер № НОМЕР_2 , так як він може бути знаряддям вчинення злочину та має по даному кримінальному провадженню значення речового доказу.

Таким чином, у процесі даного огляду здійснено вилучення лише речей з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення, тобто які мають значення для кримінального провадження.

24.06.2021 року слідчим в порядку ст. 100 КПК України винесено постанову про визнання в якості речового доказу екскаватор HUNDAI жовтого кольору реєстраційний номер НОМЕР_1 марка R170W-7 заводський номер № НОМЕР_2 , так як він може бути знаряддям вчинення злочину та має по даному кримінальному провадженню значення речового доказу.

Таким чином, у процесі досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на майно, що виявлене та вилучене в період часу з 18 год. 50 хв. 23.06.2021 до 19 год. 25 хв. 13.06.2021 у процесі проведення огляду ділянки місцевості, що розташована із правої сторони на відстані приблизно 50 метрів від бетонного залізорудного мосту в с. Степове Криворізького району Дніпропетровської області, де виявлено екскаватор жовтого кольору реєстраційний номер НОМЕР_1 марка R170W-7 HUNDAI заводський номер № НОМЕР_2 та який вилучено.

В разі не накладення арешту на вищевказане майно, наявний ризик переховування речових доказів у кримінальному провадженні, знаряддя його вчинення.

Вищевказані речі є безпосередніми доказами фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження: вказують на об`єктивну та суб`єктивну сторону кримінального правопорушення, передбаченого

ч. 2 ст. 185 КК України, вказують на коло осіб, які безпосередньо причетні до його скоєння.

Відомості, які містяться в таких речах, будуть використані як докази в кримінальному провадженні.

Враховуючи вищевикладене, виявлені та вилучені в ході огляду речі мають важливе значення по даному кримінальному провадженні, тобто безпосередньо вказують на вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, беручи до уваги вищезазначене з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, виявлених та вилучених в ході проведення огляду речей, які є важливими доказами в кримінальному провадженні, а також з метою встановлення предмету вчинення кримінального правопорушення та його балансової приналежності, керуючись ст.ст. 40, 98, 131, 132, 170-171 КПК України, слідчий просив клопотання задовольнити.

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав.

Заслухавши слідчого, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (частина 1 цієї статті).

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (частина 2 цієї статті).

При цьому залежно від конкретної мети арешту майна передбачені відповідні підстави для накладення арешту у кожному випадку окремо (частини 3-6 цієї статті).

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (частина 11 цієї статті).

Згідно із ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Статтею 9 Конституції України та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні в справі «Смирнов проти Росії» від 07 червня 2007 року Європейський суд з прав людини зазначив, що при вирішенні питання про можливість утримання державою майна у кримінальному провадженні належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей (майна) державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

У рішенні в справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року Європейський суд з прав людини встановив, що існування заборони на користування своїм майном являється непропорційним та непомірним тягарем для володільця, що є порушенням статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод і свавільним обмеженням права власника на мирне володіння своїм майном.

Крім того, з урахуванням положень ст. ст. 2, 7 КПК України, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст. ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Однак зі змісту клопотання та доданих до нього матеріалів випливає, що слідчим у порушення вимог п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України в клопотанні не зазначено конкретної підстави і мети відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна. Наведення слідчим у клопотанні лише положень КПК України щодо арешту майна, не свідчить про належне обґрунтування такого клопотання, що фактично позбавляє слідчого суддю можливості визначити відповідно до положень ч. ч. 2, 4 ст. 173 КПК України розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна та чи не призведе такий спосіб арешту майна до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Частиною 1 ст. 173 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Таким чином, з огляду на все вищенаведене, слідчий суддя дійшов висновку, що вказане клопотання слідчого є недостатньо обґрунтованим, слідчим не наведено правових підстав для арешту майна, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

За таких обставин слідчий суддя вважає, що в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна слід відмовити за його недоведеністю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна у досудовому розслідуванні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000639 від 24.06.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1