Провадження № 1-кс/537/258/2021
Справа № 537/3948/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2021 слідчий суддя Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , представника скаржника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Кременчука скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ ВП №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна,

встановив:

На адресу суду надійшла скарга ОСОБА_3 відповідно до якої, скаржник просить визнати незаконною бездіяльність старшого слідчого СВ ВП №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_5 , яка полягає у неповерненні скаржнику вилученого особистого майна під час обшуку від 23.12.2020, а саме: мобільних телефонів Nokia TA 1203, imei: НОМЕР_1 та сім-картку ПрАТ «Київстар» з номером НОМЕР_2 та Samsung Galaxy A103, imei: НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 , s/n НОМЕР_5 з сім-картою НОМЕР_6 , які були вилучені за адресою: АДРЕСА_1 , та зобов`язати слідчого повернути скаржнику дані мобільні телефони.
В обґрунтування поданої скарги зазначено, що 23.12.2020 в рамках досудового розслідування кримінального провадження №0001355 від 01.11.2020 за ч. 2 ст. 186 КК України слідчим СВ ВП №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 , на підстави ухвали слідчого судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_7 по справі №537/3948/20 за місцем проживання скаржника ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 було проведено обшук житла. Під час проведення обшуку було вилучено належні скаржнику мобільні телефони: Nokia TA 1203, imei: НОМЕР_1 та сім-картку ПрАТ «Київстар» з номером НОМЕР_2 та Samsung Galaxy A103, imei: НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 , s/n НОМЕР_5 з сім-картою НОМЕР_6 . Вказані мобільні телефони належать скаржнику на праві приватної власності. В ухвалі слідчого судді не вказано, які конкретно необхідно вилучити телефони, а зазначено, що можна вилучити мобільні телефони, які використовуються скаржником ОСОБА_3 . Отже, на думку скаржника належні йому мобільні телефони є тимчасово вилученим майном, в зв`язку з чим на них необхідно було накласти арешт не пізніше 48 годин після вилучення майна, тобто не пізніше 25.12.2020. 15.04.2021 скаржник звернувся до слідчого з клопотанням про повернення йому вилученого під час обшуку майна. 19.04.2021 слідчий повідомила скаржника, що відмовляє йому в задоволенні клопотання про повернення майна, мотивуючи відмову тим, що вилучені мобільні телефони визнані речовими доказами та поміщені до камери зберігання речових доказів. Скаржник вважає, що такі дії слідчого є незаконними, оскільки відповідно до норм чинного законодавства вилучені мобільні телефони є тимчасово вилученим майном і на дане майно повинен був бути накладений арешт, або в разі не накладення арешту майно повинно бути повернуто володільцю, в зв`язку з чим він звернувся з даною скаргою до слідчого судді.
В судовому засіданні скаржник та його представник скаргу підтримали в повному обсязі, просили її задовольнити з мотивів вказаних у ній.
Старший слідчий СВ ВП № 1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлена належним чином, надала заяву, згідно якої просить скаргу розглядати без її участі. Також в заяві вказано, що у провадженні слідчого перебуває кримінальне провадження №0001355 за ч. 2 ст. 186 КК України. 23.12.2020 на підстави ухвали слідчого судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_3 , під час якого вилучені мобільні телефони, якими він користується, як зазначено в ухвалі слідчого судді. Дані мобільні телефони визнано речовими доказами та поміщені до камери зберігання речових доказів. На даний час досудове розслідування по кримінальному провадженню триває, матеріали перебувають на перевірці в Кременчуцькій окружній прокуратурі.
Вислухавши скаржника та його представника, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні може бути оскаржена така бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає, зокрема, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
З матеріалів скарги вбачається, що ухвалою слідчого судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17.12.2020 в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001355, надано групі слідчих СВ ВП №1 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області дозвіл на проведення обшуку в будинку АДРЕСА_1 , розташованому на земельній ділянці, що належить на праві власності ОСОБА_8 , та перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_3 , з метою виявлення та вилучення мобільного телефону, карти пам`яті та сім карти, якими користується ОСОБА_3 , мобільного телефону «Айфон 7» чорного кольору, imei НОМЕР_7 , що належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та мобільного телефону «Айфон 7», сірого кольору, imei НОМЕР_8 , що належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до протоколу обшуку від 23.12.2020 під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_3 вилучено належні йому мобільні телефони: Nokia TA 1203, imei: НОМЕР_1 та сім-картку ПрАТ «Київстар» з номером НОМЕР_2 та Samsung Galaxy A103, imei: НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 , s/n НОМЕР_5 з сім-картою НОМЕР_6 .
15.04.2021 скаржник звернувся до старшого слідчого СВ ВП №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 з клопотанням про повернення йому вилученого під час обшуку майна.
19.04.2021 слідчий письмово повідомила скаржника про відмову в задоволенні клопотання про повернення майна, мотивуючи відмову тим, що вилучені мобільні телефони визнані речовими доказами та поміщені до камери зберігання речових доказів.
Твердження скаржника про те, що вилучені під час обшуку мобільні телефони належать йому органом досудового розслідування не заперечується.
На час розгляду скарги органом досудового розслідування будь-яких доказів про те, що внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо ОСОБА_3 ; вручено йому повідомлення про підозру; заявлено до нього цивільний позов слідчому судді не надано.
Слідчим суддею встановлено, що арешт на вилучені мобільні телефони не накладався.
Згідно ч. 1 ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Згідно ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.
Обов`язковою обставиною, яка вказує на відповідність вилученого майна критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, є наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину. Обов`язок доведення існування зазначеної умови КПК України покладає на слідчого та/або прокурора, а обов`язок перевірки цих обставин - на слідчого суддю при розгляді відповідного клопотання чи скарги.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Згідно положенням ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до рішень Європейського Суду з прав людини по справах «Бакланов проти Російської Федерації» від 09.06.2005, «Фрізен проти Російської Федерації» від 24.03.2005, судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.
Частиною 5 ст. 171 КПК України передбачено, що у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу
Під час судового розгляду встановлено, що ухвалою слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку, надано дозвіл на проведення обшуку за місце проживання ОСОБА_3 , в тому числі з метою виявлення та вилучення мобільного телефону, карти п`яті та сім-карти, якими користується ОСОБА_3 . Тобто, в ухвалі слідчого судді не конкретизовано, які саме мобільні телефони підлягають вилученню, в зв`язку з чим дані мобільні телефони є тимчасово вилученим майном. Також, слідчим не надано будь-яких доказів в підтвердження того, що вилучені під час обшуку мобільні телефони, мають значення для досудового розслідування зазначеного кримінального провадження.
Вилучивши дані мобільні телефони, слідчий повинна була звернутись до слідчого судді з клопотанням про їх арешт, довівши наявність обставин, визначених ч. 2 ст. 167 КПК України, але слідчий цього не зробила.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню, в зв`язку з чим вилучені у ОСОБА_3 мобільні телефони, слід повернути власнику.
Керуючись ст. 303-307, 376 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ ВП №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна задовольнити.
Зобов`язати старшого слідчого СВ ВП №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 повернути ОСОБА_3 мобільний телефон марки «Nokia TA 1203», imei: НОМЕР_1 та сім-картку ПрАТ «Київстар» з номером НОМЕР_2 ; мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A103», imei: НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 , s/n НОМЕР_5 з сім-картою НОМЕР_6 , які були вилучені під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1