У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Миколаївської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 05 липня 2021 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, раніше не судимого, працюючого приватним підприємцем, проживає за адресою АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, у кримінальному провадженні № 0000086 від 16.12.2020 року,

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5
підозрюваний ОСОБА_6
захисник ОСОБА_7

встановив:

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Ухвалою слідчого суддівідмовлено в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, зобов`язано його з`являтися за кожним викликом слідчого, прокурора та суду на весь час досудового розслідування та розгляду справи по суті, а також на строк до 14.08.2021р. покладено обов`язки:
-не виїжджати за межі Миколаївської області;
-утриматися від спілкування з працівниками ДП "Племрепродуктор "Степове";
-повідомляти про зміну місця мешкання та засобів зв`язку;
-здати на зберігання паспорт для виїзду за кордон.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги прокурора.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, та постановити нову, якою клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задовольнити, застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою АДРЕСА_1 .

Узагальнені доводи апеляційної скарги прокурора.
Апелянт вважає ухвалу слідчого судді незаконною, необґрунтованою та винесеною з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Зазначає, що слідчий суддя не звернув належної уваги на обставини та докази скоєння ОСОБА_6 особливо тяжкого злочину, обґрунтованість підозри та незважаючи на існування ризиків, передбачених п.1,3 ч.1 ст. І 77 КПК України, які свідчать про необхідність застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, прийняв незаконне, необґрунтоване та невмотивоване рішення, яке може мати негативні наслідки для встановлення істини у справі.

Звертає увагу, що клопотання сторони обвинувачення відносно ОСОБА_6 , містить у собі достатньо доказів, які у сукупності із матеріалами кримінального провадження, дослідженими судом першої інстанції, свідчать про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, у тому числі і запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, який є недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 у вказаному кримінальному провадженні та ніяким чином не перешкоджатиме йому переховуватись від органів досудового розслідування, а в подальшому суду, незаконно впливати на свідків кримінального провадження, поза межами кримінального судочинства.

Так, ОСОБА_6 з метою ухилення від кримінальної відповідальності, достовірно знаючи про те, що йому необхідно 14.06.2021 з`явитись до прокурора Миколаївської окружної прокуратури, через захисника надав недостовірні відомості про те, що перебуває на стаціонарному лікуванні в Миколаївській обласній інфекційній лікарні з діагнозом гостра респіраторна хвороба COVD-19. Перевіркою було встановлено, що ОСОБА_6 у період з 01.06.2021 по 14.06.2021 на стаціонарному та амбулаторному лікуванні не перебував, що підтверджується отриманими на запит прокурора відповідями з КНП Миколаївського обласного центру лікування інфекційних хвороб та КНП ММР «Миколаївська лікарня №5 ». Таким чином, ОСОБА_6 усвідомлюючи вид і міру покарання за вчинене кримінальне правопорушення, може зникнути з місця проживання, переховуватись від органів досудового розслідування, а в подальшому й суду, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.

Узагальнений виклад позиції сторони захисту.
В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора захисник ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Стверджує, що рішення слідчого судді є законним і обґрунтованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Слідчим відділенням поліції №5 Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені №0000086 від 16.12.2020р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, за обставинами заволодіння майном ДП "Племрепродуктор "Степове" в особливо великих розмірах.
18.06.2021р. у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
Згідно вказаного повідомлення вбачається, що 02.04.2020р. між ДП "Племрепродуктор "Степове" в особі виконуючого обов`язки директора ОСОБА_6 (Покупець) та ТОВ фірмою "Агроресурс" в особі директора ОСОБА_9 (Продавець) укладено договір №02/04-01У на поставку паливно-мастильних матеріалів, а саме дизельного палива загальним об`ємом 173 460 літрів на загальну суму 2 780 753, 4 грн. Відповідно до умов укладеного договору ТОВ фірма "Агроресурс" в період з 22.07.2020р. по 01.08.2020р., здійснила поставку до ДП "Племрепродуктор "Степове" дизельного пального обсягом 44 840 л. на суму 666 800,0 грн. Проте ОСОБА_6 , діючи всупереч інтересам ДП "Племрепродуктор "Степове", умисно не виконав покладених на нього обов`язків по забезпеченню належного оприбуткування отриманого на балансові рахунки підприємства товару, та таким чином заволодів шляхом зловживання своїм службовим становищем, частиною поставленого ТОВ фірма "Агроресурс" дизельного пального загальним обсягом 44 840 л. на суму (без урахування ПДВ) 666 800,0 грн. за видатковими накладними №663 від 22.07.2020р.; №664 від 22.07.2020р., №688 від 28.07.2020р., №696 від 29.07.2020р. та №710 від 01.08.2020р.
Прокурор звернувся до суду із клопотанням про обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на 60 діб, вказавши в обґрунтування клопотання, що наявні ризики, передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні.
Відмовляючи в задоволенні клопотання прокурора , слідчий суддя зазначив, що з урахуванням тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному, наявні ризики передбачені п.1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Разом з тим, такі ризики є незначними з огляду на незначну вагомість доказів на підтвердження підозри. Зокрема прокурором у судовому засіданні не було обґрунтовано які конкретно дії, направлені на ухилення від оприбуткування отриманого на балансові рахунки підприємства дизельного палива, вчинив ОСОБА_6 , особливо зважаючи на те, що за процес оприбуткування, складання відповідних балансових та бухгалтерських документів, прийом, розвантаження та зберігання паливно-мастильних матеріалів на ДП "Племрепродуктор"Степове" відповідальними є також інші особи державного підприємства. Окрім того судом враховано те, що ОСОБА_6 є особою раніше не судимою, має постійне місце мешкання, за яким характеризується позитивно, має міцні соціальні зв`язки, працює приватним підприємцем та діяльність підприємства й нанятих на ньому працівників потребує безпосередньої участі ОСОБА_6 , в той же час з боку сторони обвинувачення не надано доказів щодо наявності у підозрюваного родичів за кордоном, або значних майнових можливостей до тривалого переховування. За такого слідчий суддя вважав, що запобігти встановленими ризикам можливо шляхом обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків утримання від спілкування з працівниками ДП "Племрепродуктор"Степове" та повідомлення про зміну місця мешкання та засобів зв`язку. Він же буде запорукою належної процесуальної поведінки підозрюваного на період проведення досудового розслідування.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, апеляційний суд дійшов наступного.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Крім того, слід зазначити, що ст. 184 КПК України вимагає від сторони обвинувачення в клопотанні про застосування запобіжного заходу зазначити не лише наявні ризики, а також вказати обставини, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку що запобігти їм в змозі цей вид запобіжного заходу.

Разом з тим, клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_6 не містить обставин та доказів, які б свідчили, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного. Сама лише тяжкість кримінального правопорушення, у відповідності до практики Європейського суду з прав людини, не може бути підставою для обмеження прав особи.

Згідно до матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, який є особливо тяжким злочином, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Надані суду матеріали кримінального провадження на даний час містять відомості, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ч.1,2 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважать, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали слідчий суддя дотримався вимог закону та обґрунтовано зазначив, що існує певна ймовірність ризику переховування підозрюваного та незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, з огляду на те покарання, що йому загрожує. Разом з тим, враховуючи дані, що характеризують особу підозрюваного, такі ризики є незначними. Так, слідчим суддею враховано те, що ОСОБА_6 є особою раніше не судимою, має постійне місце мешкання, за яким характеризується позитивно, має міцні соціальні зв`язки, працює приватним підприємцем та діяльність підприємства й нанятих на ньому працівників потребує безпосередньої участі ОСОБА_6 , в той же час з боку сторони обвинувачення не надано доказів щодо наявності у підозрюваного родичів за кордоном, або значних майнових можливостей до тривалого переховування.

Таким чином, слідчий суддя, при прийнятті рішення про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу обґрунтовано прийшов до висновку про достатність такого запобіжного заходу як особисте зобов`язання для досягнення мети запобіжного заходу.

З урахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги прокурора щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді є безпідставними.

Апеляційний суд вважає ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою, а відтак не вбачає підстав для її скасування, у зв`язку з чим, апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 376, 405, 407, 418, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,
постановив:

Апеляційну скаргу прокурораМиколаївської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 05 липня 2021 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням певних обов`язків, - залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді