ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 568/425/21

Провадження № 1-кп/568/62/21

"14" червня 2021 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області

Суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

прокурор ОСОБА_3

обвинувачений ОСОБА_4

захисник обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілий ОСОБА_6

представник потерпілого ОСОБА_7

розглянувши обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000367 (від 30.12.20 р.) по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, українець, одружений, уродженець с. Бужани, Горохівського р-ну, Волинської обл., з професійно-технічною освітою, зареєстрований: АДРЕСА_1 , працюючий ТОВ "Швейно-торгове підприємство "Маяк", раніше не судимий, на утримання дитина-інвалід у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України

ВСТАНОВИВ
Судом встановлено, що 30.12.2020 р. о 19:09 год. ОСОБА_4 керував автомобілем Renault Master, р.н. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, рухаючись проїзною частиною вул.. Почаївська, м. Радивилів, Рівненська обл.., освітленої ліхтарями вуличного освітлення, зі сторони вул.. Пушкіна у напрямку вул.. 24 Серпня, з включеним ближнім світлом фар та швидкостю близько 50 км/год, поблизу будинку № 114, в порушення п. 12.3 Правил дорожнього руху, проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася та неправильно її оцінив. В момент виникнення перешкод для руху у вигляді велосипедиста ОСОБА_8 , яка рухалась попереду у попутному напрямку з вказаним транспортним засобом, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу, допустив наїзд на ОСОБА_8 , хоча мав технічну можливість уникнути наїзду шляхом зниження швидкості руху керованого ним автомобіля до швидкості руху велосипедиста при своєчасному прийнятті мір до реагування.

У результаті ДТП ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримала тілесні ушкодження, від яких вона померла під час надання медичної допомоги, а транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

Порушення ОСОБА_4 вимог пункту 12.3 Правил дорожнього руху, що вимагає від водія у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, перебуває у прямому безпосередньому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди і суспільно небезпечними наслідками, що настали.

Своїми діями, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений вину в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч. 2 ст. 286КК України визнав повністю та не оспорював фактичні обставини, місця, час та наслідків, що настали, про які зазначено в обвинувальному акті. Щиро розкаялася у вчиненому, просив вибачення у потерпілого. Додатково пояснив, що відшкодував сім`ї потерпілої 10 000 гривень.

Допитаний в судовому засідання потерпілий ОСОБА_6 просив суворо не карати обвинуваченого. Просив задовольнити цивільний позов повністю.

Суд, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

У відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до вимог ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжкого, дані про особу обвинуваченого та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст.. 67 КК України, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст.. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відшкодування шкоди на поховання.

Обвинувачений раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності, вчинив необережний тяжкий злочин у сфері безпеки дорожнього руху, однак вину визнав повністю та щиро розкаявся у вчиненому. Разом з тим, суд враховує, що злочин вчинено в стані алкогольного сп`яніння, спричинив тяжкі наслідки у вигляді смерті.

За таких обставин, суд, виходячи з характеру допущених порушень Правил дорожнього руху України, які знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку із даною дорожньо-транспортною пригодою, а також непоправність наслідків від злочину, як смерть людини, керуючись принципом справедливості та індивідуалізації покарання, дійшов висновку про неможливість виправлення ОСОБА_4 без реального відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

В даному кримінальному провадженні потерпілим, заявлено цивільний позов до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, в якому просить стягнути з обвинуваченого на користь ОСОБА_6 500 000 грн. - заподіяної моральної шкоди.

Право особи, якій кримінальним правопорушення або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової або моральної шкоди, пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого, визначено ст. 128 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин.

У відповідності до ч. 1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю, розмір відшкодування якої визначається судом залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо), з урахуванням стану здоров`я потерпілого, тяжкості вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Завдану моральну шкоду, потерпілий оцінює у розмірі 500 000 грн., яку обґрунтовує тим, що внаслідок загибелі матері, він переніс душевні хвилювання, моральні страждання, порушився сон, відчуває пригнічення та психологічну напругу, втрату психологічної рівноваги.

В судовому засідання захисник обвинуваченого заперечив щодо цивільного позову в сумі 500 000 грн. Разом з тим, цивільний позов визнав частково в розмірі 50 000 гривень.

Долучив до матеріалів справи довідку про заробітну плату ОСОБА_4 за 2020 р., з якої вбачається, що загальний дохід обвинуваченого в 2020 р. станомить 64379,30 грн. Наголосив на тому, що обвинувачений виховує 5 дітей, один з яких є інвалідом.

Розглядаючи позов про відшкодування такої шкоди, суд повинен з`ясувати, чи підтверджується факт заподіяння потерпілому моральних чи фізичних страждань, за яких обставин і якими діями (бездіяльністю) вони завдані, яким є ступінь вини заподіювача, яких саме моральних чи фізичних страждань зазнав потерпілий, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі він оцінює пов`язані з ними втрати та з чого при цьому виходить.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди мають враховуватись вимоги розумності, виваженості та справедливості.

Суд керується також рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Ромашов проти України" від 27.07.2004 р. і вважає, що завдана позивачу моральна шкода не може бути виправлена лише шляхом Констатації Судом факту порушення. Крім того, в даному рішенні Європейський суд констатує, що моральну шкоду не можна відшкодувати у повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Тому, враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, заслухавши пояснення сторін та вивчивши матеріали справи, судом встановлено наявність безпосереднього причинного зв`язку між протиправними діями відповідача і шкодою, заподіяною позивачу та наявністю вини відповідача у заподіянні цієї шкоди, характер немайнових втрат, яких він понес, зокрема душевні страждання, пов`язані з смертю матері.

Разом з тим, суд враховує, що на утримання ОСОБА_4 перебуває 5 дітей, дитина- інвалід, загальний дохід обвинуваченого за 2020 р. становить 64379,30 грн., а також з врахуванням вимог розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди з цивільного відповідача підлягають частковому задоволенню в розмірі 150 000 грн.

Процесуальних витрат пов`язані із залученням експертів (1635,5 грн. за проведення судової інженерно-транспортної експертизи з дослідження технічного стану транспортного засобу; 3269 грн. експертиза транспортно-трасологічного дослідження; 1961,4 грн. автотоварознавча експертиза; 3269 грн. комплексна фототехнічна і інженерно-транспортна експертиза з дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди; 1634,5 грн. інженерно-транспортна експертиза з дослідження обставин та механізму ДТП), підлягають стягненню з обвинуваченого у повному обсязі.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченему не обирати.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 50, 65, 66, 69 КК України, ст.ст. 100, 124, 174, 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавлення права керування транспортними засобами на строк два роки.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

В строк відбування покарання ОСОБА_4 зарахувати строк тримання його під вартою з 22:10 год. 30.12.2020 р. по 13:43 год. 15.04.21 р.

Запобіжний захід не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 11768,4 грн.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 14.01.2021 р. на велосипед, який належав ОСОБА_8 .

Речовий доказ автомобіль марки Renault Master, р.н. НОМЕР_1 вважати повернутим власнику ТОВ «Швейно-торгове підприємство «Маяк»..

Речовий доказ велосипед повернути ОСОБА_6 .

Речовий доказ: уламки прозорого кольору від скло розсіювача фари транспортного засобу та диск DVD-R з відеокамер залишити в матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_6 ( АДРЕСА_2 ) моральну шкоду у розмірі 150 000 грн. та 4400 грн. витрат на правничу допомогу.

В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Радивилівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1