Справа № 211/105/21
Провадження № 1-кп/211/414/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 лютого 2021 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0000935 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, українця, не одруженого, який на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей та інших осіб не має, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, українця, не одруженого, який на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей та інших осіб не має, офіційно не працевлаштованого, відповідно до положень ст. 89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 , 09.08.2020 року у вечірній час доби у невстановлений слідством час, прибув до свого знайомого обвинуваченого ОСОБА_5 , який знаходився за місцем свого тимчасового мешкання, що за адресою: АДРЕСА_4 , де ОСОБА_5 проживав з дозволу власника домоволодіння ОСОБА_6 , з метою утримання господарства. В цей час у них раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, після чого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 домовились про спільне вчинення кримінального правопорушення.
Одразу після цього ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , перебуваючи за вищевказаною адресою, достовірно знаючи про відсутність власника домоволодіння ОСОБА_6 , а також користуючись відсутністю будь-яких інших свідків, реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, завантажили на візок належне потерпілому ОСОБА_6 майно, а саме: бувшого у використанні мосту заднього приводу вантажного автомобіля марки «Мерседес» з серійним номером НОМЕР_1 , вага якого становить 150 кг., який знаходився на території двору домоволодіння АДРЕСА_4 , тим самим підготували вказане майно для подальшого вивозу з місця вчинення злочину.
Надалі 09.08.2020 року у вечірній час доби, у невстановлений слідством час ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , перебуваючи на території домоволодіння за вищевказаною адресою, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись відсутністю свідків та потерпілого, протиправно, безоплатно і поза волею власника, шляхом вільного доступу, таємно викрали належне ОСОБА_6 майно, а саме: бувшого у використанні мосту заднього приводу вантажного автомобіля марки «Мерседес» з серійним номером НОМЕР_1 , визнаного потерпілим в якості брухту чорних металів, вага якого становить 150 кг., загальна вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №1960 від 10.11.2020 року складає 750,00 (сімсот п`ятдесят) гривень, після чого з викраденим майном покинули місце скоєння кримінального правопорушення, обернувши його на власну користь, чим спричинили потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на вказану суму.
В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , вину визнали повністю та підтвердили фактичні обставини викладені вище, а саме кожен окремо, пояснили суду, що вони дійсно 09.08.2020 року діючи за попередньою змовою між собою, при обставинах зазначених в обвинувальному акті з території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , де ОСОБА_5 проживав з дозволу власника домоволодіння, здійснили крадіжку зазначеного в обвинувальному акті майна потерпілого, у вчиненому розкаялися.

Суд, враховуючи, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , визнали себе винними у повному обсязі щодо фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення та вказані обставини ніким не оспорюються, а їх свідчення в судовому засіданні дають достатні підстави не сумніватися у добровільності їх позиції, на підставі ч.3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів, що маються у кримінальному провадженні, щодо обставин, які ніким не оспорюються та обмежив обсяг доказів, що підлягають дослідженню, допитом обвинувачених, та дослідженням висновку експертизи, акту зважуання викраденого майна та документів, що характеризують особу обвинувачених та стосуються речових доказів.

На підставі всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, беручи до уваги повноту належність та допустимість наданих суду доказів, позиції обвинувачених, суд приходить висновку про доведеність обвинувачення та кваліфікує дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ч.2 ст.185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Керуючись вимогами ст. 65 КК України при призначенні покарання обвинуваченим, суд враховує, що вони вчинили кримінальне правопорушення, яке відповідно ст.12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, обвинувачений ОСОБА_7 не судимий відповідно до положень ст. 89 КК України, офіційно не працюють, на обліку у лікаря нарколога, лікаря - психіатра не перебувають, за місцем проживання характеризуються посередньо, вину визнали повністю.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відносить те, що він вину визнав повністю, щиро розкаявся, спричинена шкода потерпілому відшкодована.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом не встановлено.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд відносить те, що він вину визнав повністю, щиро розкаявся, спричинена шкода потерпілому відшкодована.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд приходить висновку, що покарання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повинно бути призначено у виді обмеження волі, з застосуванням положень ст.ст. 75, 76 КК України, при цьому суд не вбачає підстав для застосування іншого виду покарання передбаченого санкцією ч.2 ст. 185 КК України.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 373-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді двох років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням, встановивши випробувальний строк на один рік, якщо протягом цього строку він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього судом обов`язки.
Відповідно до п.п. 1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді двох років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням, встановивши випробувальний строк на один рік, якщо протягом цього строку він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього судом обов`язки.
Відповідно до п.п. 1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід обвинуваченим не обирався.

Речові докази: мост заднього приводу вантажного автомобіля серійний номер: НОМЕР_1 , що переданий під розписку потерпілому ОСОБА_6 вважати переданими за належністю.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1