ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1446/21 Справа № 208/6510/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001500 від 01 серпня 2019 року за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на вирок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 квітня 2020 року, ухвалений щодо
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Новомосковську Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
за участю секретаря ОСОБА_7 ,
прокурора ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 квітня 2020 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено остаточне покарання, із врахуванням положень ч. 1 ст. 71 КК України, у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців.
Окрім того судом вирішено питання про стягнення процесуальних витрат та долю речових доказів.
ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, за таких обставин.
Повторно, 06.07.2019 приблизно о 23.30 год. ОСОБА_6 перебував у квартирі АДРЕСА_3 , де разом зі своїм знайомим ОСОБА_9 розпивали спиртні напої. В цей момент ОСОБА_9 заснув, внаслідок чого тимчасово втратив контроль за своїм майном. В цей момент у ОСОБА_6 раптово виник протиправний умисел спрямований на таємне, із корисливого мотиву, викрадення майна ОСОБА_9 яке знаходилось в зазначеній квартирі та могло мати будь-яку майнову цінність.
Реалізуючи свій протиправний умисел, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та таємний характер свого діяння, тобто те, що своїми діями він вчинює протиправне, поза волею власника таємне вилучення чужого майна 06.07.2019 приблизно о 23.30 год., перебуваючи у квартирі АДРЕСА_3 , скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_9 тимчасово втратив контроль за своїм майном, ОСОБА_6 взяв з кімнати зазначеної квартири належне ОСОБА_9 майно, а саме мобільний телефон "Ulefone S 8 Pro" IMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 (вартість якого склала 1666, 33 грн.), в якому були сім-картки НОМЕР_3 та НОМЕР_4 (майнової цінності не мають), монітор "Samsung sl9al00n" с/н ZTPYHMACA00226R (вартість якого склала 1066,67 грн.), системний блок ПК чорного кольору (майнової цінності не має), телевізор "Кivi" модель: 32HK30G, с/н KIVI71534 (майнової цінності не має), електробритва "Phillips 5426" (майнової цінності не має).
Продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, з метою отримання реальної можливості розпоряджатись викраденим майном утримуючи викрадене майно при собі, ОСОБА_6 вийшов з квартири АДРЕСА_3 та пішов в невстановленому напрямку. Таким чином ОСОБА_6 отримав реальну можливість розпорядитися викраденим майном, тобто довів свій протиправний умисел до кінця.
Не погоджуючись з ухваленим вироком, захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок скасувати, та, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України, й закрити кримінальне провадження, у зв`язку із відсутністю в діянні ОСОБА_6 складу злочину.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник в інтересах обвинуваченого посилається на те, що ухвалений вирок є незаконним та необґрунтованим, судом допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, а висновки викладені в ньому не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.
На думку сторони захисту стороною обвинувачення у судовому засіданні не доведено, що саме ОСОБА_6 06.07.2019 приблизно о 23.30 годині взяв з кімнати квартири АДРЕСА_3 належне ОСОБА_9 майно, а саме мобільний телефон, системний блок, електробритву, а відтак вирок суду не відповідає фактичним обставинам провадження, так як висновки суду не підтверджуються доказами дослідженими під час судового розгляду.
Таким чином, на думку захисника, стороною обвинувачення не доведено наявності в діях ОСОБА_6 складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного провадження та їх доводи в судових дебатах, проаналізувавши доводи, які викладені в апеляційній скарзі і співставивши їх з матеріалами кримінального провадження, колегія суддів приходить до такого висновку.
Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 щодо неповноти судового розгляду, його необ`єктивності та упередженості, неправильної кваліфікації дії обвинуваченого, колегія суддів вважає безпідставними.
Відповідно до ст. 409 КПК України, підставами для скасування або зміни судового рішення апеляційною інстанцією є: неповнота судового розгляду; невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження; істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Неповним визнається судовий розгляд під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.
Судовий розгляд визнається неповним у разі, якщо судом були відхилені клопотання учасників судового провадження про допит певних осіб, дослідження доказів або вчинення інших процесуальних дій для підтвердження чи спростування обставин, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення або необхідність дослідження тієї чи іншої підстави випливає з нових даних, встановлених при розгляді в суді апеляційної інстанції.
Статтею 370 КПК України визначено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Аналіз матеріалів кримінального провадження свідчить про те, що при розгляді кримінального провадження судом першої інстанції були встановлені і досліджені всі обставини, з`ясування яких мало істотне значення для його правильного вирішення, належним чином з`ясовані обставини, що характеризують об`єктивну та суб`єктивну сторони кримінального правопорушення, допитані всі особи, показання яких мали суттєве значення для провадження.
На підтвердження винуватості ОСОБА_6 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, суд у вироку, відповідно до вимог ст. 23 КПК України, навів тільки ті докази, які дослідив безпосередньо в судовому засіданні, зокрема покази потерпілого та свідків, яких допитав в у судовому засіданні.
Ці докази відповідають законодавчо-визначеним критеріям належності, допустимості та достатності.
У суді апеляційної інстанції ОСОБА_6 зазначив, що його дії неправильно кваліфіковані, оскільки він таємно проник до помешкання потерпілого ОСОБА_9 та викрав його майно, що підтверджує вчинення ним злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Однак, ці твердження обвинуваченого спростовуються дослідженими доказами.
Так, з показань свідка ОСОБА_10 , який є вітчимом ОСОБА_6 слідує, що влітку 2019 року до нього прийшов ОСОБА_9 , який є їх сусідом питав ОСОБА_6 , але його вдома не було. Коли вони стояли разом повернувся ОСОБА_6 і ОСОБА_9 вказав, що вчора вони вживали спиртні напої з ОСОБА_6 після чого він його обікрав. Були викрадені монітор, процесор, плазма, електробритва. На вимогу ОСОБА_9 повернути речі ОСОБА_6 через деякий час приніс процесор, телевізор плазму.
Свідок ОСОБА_11 вказав суду, що зустрів ОСОБА_6 , який попросив закласти електробритву.
З матеріалів кримінального провадження та показань свідка ОСОБА_12 слідує, що у серпні 2019 року вона бачила як ОСОБА_9 та ОСОБА_6 випивали біля кіоску, наступного дня дізналася від потерпілого про крадіжку.
Потерпілий ОСОБА_9 вказав, що вони разом з ОСОБА_6 вживали спиртні напої у нього вдома, він був в алкогольному сп`янінні та заснув, прокинувся, виявив крадіжку майна, двері квартири були прикриті.
Окрім показів свідків, ОСОБА_6 в суді першої інстанції не заперечував, що вживав спиртні напої у ОСОБА_9 , тобто ту обставину, що перебував в помешканні безперешкодно, що спростовує його версію про вчинення крадіжки з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище.
Таким чином, суд першої інстанції, на підтвердження винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, обґрунтовано послався у вироку на показання потерпілого ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які повністю узгоджуються між собою. Підстав ставити під сумнів покази вказаних осіб у суді першої інстанції не було.
В суді апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_6 не привів мотивів, з яких би потерпілий та свідки його обмовляли.
З врахуванням наведеного, колегія суддів вважає надуманими доводи ОСОБА_6 про необхідність кваліфікації його за ч. 3 ст. 185 КК України, та розцінює їх як спосіб захисту, спрямований на введення суду в оману.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що у цьому кримінальному провадженні наявна сукупність доказів, які дозволили суду з`ясувати всі обставини злочину, вчиненого ОСОБА_6 , правильно його кваліфікувати і ухвалити законне та обґрунтоване рішення.
Водночас, апеляційна скарга захисника, у відповідності до ст. ст. 412, 415 КПК України, не містить доводів, які б слугували підставою для призначення нового розгляду у суді першої інстанції, а апеляційним судом таких підстав не встановлено.
Отже, ураховуючи достатність, належність та допустимість доказів, досліджених під час судового розгляду, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, з чим погоджується суд апеляційної інстанції, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а вирок суду - без змін.
Керуючись ст. ст.405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Вирок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 квітня 2020 року, ухвалений щодо ОСОБА_6 , залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4