КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 травня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря судового засідання ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження №0003991 від 09.09.2018 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 04.03.2021 відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_8
ВСТАНОВИЛА
Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 04.03.2021 ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, звільнено на підставі ст. 46 КК України у зв`язку із примиренням з потерпілим та закрито кримінальне провадження №0003991 від 09.09.2018.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, захисник ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказану ухвалу і закрите кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 відповідно до вимог ч. 4 ст. 26 КПК України, п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України.
В обґрунтування апеляційних вимог захисник ОСОБА_5 зазначає, що винесена ухвала є не обгрунтованою та такою, що суперечить нормам КПК України, оскільки в суді першої інстанції від потерпілого ОСОБА_8 надійшла заява, в якій останній відмовився від обвинувачення стосовно ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 125 КК України, яке є приватним, однак Голосіївським районним судом міста Києва було винесено помилкову ухвалу, якою кримінальне провадження закрито по нереабілітуючим обставинам.
За встановлених судом першої інстанції обставин, 09.09.2018 о 22 год. 30 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Лауреатська, 4, зустрів раніше відомих ОСОБА_9 і ОСОБА_8 . У ході спілкування між ОСОБА_6 і ОСОБА_8 виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_6 правою рукою завдав ОСОБА_8 один удар у ділянку лівого стегна предметом схожим на ніж. В результаті зазначених дій потерпілому були заподіяні тілесні ушкодження у виді колото-різаної рани на передньо-зовнішній поверхні лівого стегна, яке за ступенем тяжкості відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Таким чином, ОСОБА_6 визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, а саме, в умисному легкому тілесному ушкодженні, що спричинило короткочасний розлад здоров'я.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого, які підтримали апеляційну скаргу, окремо позицію потерпілого, який підтримав, що він відмовився від обвинувачення, їх пояснення, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах поданої апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Як вбачається з оскаржуваної ухвали, судом першої інстанції всупереч заяві потерпілого від 04.03.2021 (а.с. 38), не вірно тлумачено вказану заяву, зокрема "до почату судового розгляду потерпілий ОСОБА_8 заявив клопотання про закриття провадження у зв`язку з примиренням із обвинуваченим", тобто суддею трактується вказане на підставі положень ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілим.
З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 4 ст. 26 КПК України відмова потерпілого, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представника від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.
Згідно п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо кримінального правопорушення, пов'язаного з домашнім насильством.
Потерпілим ОСОБА_8 до початку судового розгляду через канцелярію Голосіївського районного суду міста Києва подано заяву під Вх. №14682 від 04.03.2021 про закриття кримінального провадження на підставі ч. 4 ст. 26 КК України, шляхом відмови від обвинувачення, яке є приватним. Ніяких претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має, з наслідками закриття кримінального провадження ознайомлений.
Вказану заяву потерпілий ОСОБА_8 підтвердив особисто в апеляційному суді під час судового засідання від 25.05.2021, зазначивши, що відмовляється від обвинувачення та будь-яких претензій до обвинуваченого не має.
За таких обставин, оскільки при постановлені оскаржуваної ухвали судом першої інстанції не вірно застосовано норми кримінально-процесуального закону, апеляційний суд знаходить підстави для задоволення апеляційної скарги.
Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 - задовольнити.

Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 04.03.2021, якою кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 125 КК України звільнено на підставі ст. 46 КК України у зв`язку із примиренням з потерпілим, - скасувати.
Ухвалити нову ухвалу, якою закрити кримінальне провадження №0003991 за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 125 КК України з підстав, передбачених п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв'язку з відмовою потерпілого від обвинувачення у формі приватного обвинувачення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Верховного суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2