Справа № 369/1256/20
Провадження № 1-кп/369/1043/21
В И Р О К
іменем України
16.02.21 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

представників потерпілого адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000228 за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , розлученого, інваліда ІІ групи за загальним захворюванням, який працює техніком-механіком в Комунальному підприємстві Володарської селищної ради «Володарка», раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

встановив:

22.04.2017 року близько 10.50 водій ОСОБА_8 , керуючи автобусом марки «БАЗ-А079.19», д/н НОМЕР_2 , рухаючись в крайній лівій смузі по автомобільній дорозі сполученням «Київ Одеса» в межах населеного пункту смт. Чабани Києво-Святошинського району Київської області зі сторони м. Києва в напрямку до м. Одеса, в порушення вимог п. 1.5 Правил дорожнього руху України (надалі ПДР), відповідно до якого дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків, пп. «б» п. 2.3 ПДР України, відповідно до якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом на дорозі, не був уважним під час керування транспортним засобом, не стежив за дорожньою обстановкою та не реагував на її зміну, в результаті чого на 16 км + 750 метрів даної автомобільної дороги, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожнім знаком 5.35.2 ПДР та дорожньою розміткою 1.14.1 ПДР, грубо ігноруючи зупинку інших транспортних засобів перед вказаним нерегульованим пішохідним переходом, які знаходились в сусідніх смугах руху в напрямку м. Одеси, не зменшив швидкість руху та не зупинився перед нерегульованим пішохідним переходом, порушуючи вимоги п. 18.4 ПДР, відповідно до якого, якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка переходила проїзну частину даної дороги по нерегульованому пішохідному переходу, справа наліво відносно напрямку руху в сторону м. Одеса.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_9 , відповідно до висновку експерта № 235 від 16.05.2017 року, отримала множинні тілесні ушкодження скелету та внутрішніх органів, від яких померла в кареті екстреної медичної допомоги під час транспортування до лікарні.

Грубе порушення водієм ОСОБА_8 вимог п. 1.5, пп. «б» п. 2.3, п. 18.4, дорожніх знаків 5.35.2 та дорожньої розмітки 1.14.1 Правил дорожнього руху України перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньої-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді смерті потерпілої ОСОБА_9 .

Обвинувачений ОСОБА_8 вину у висунутому обвинуваченні визнав, вказав, що він дійсно порушив Правила дорожнього руху, внаслідок чого сталась трагедія, оскільки померла молода дівчина; коли вона переходила дорогу, то дивилась у свій мобільний телефон, а коли він виявив дівчину, то застосував екстрене гальмування з виворотом керма ліворуч, а дівчина прискорила рух. У вчиненому щиро розкаявся, просив не позбавляти його волі, відшкодував на користь батька ОСОБА_4 130000 грн. завданої матеріальної шкоди.

Потерпілий ОСОБА_4 суду повідомив, що він не був очевидцем ДТП, в якій загинула його єдина донька ОСОБА_10 . При призначенні покарання вважав, що обвинувачений повинен понести покарання згідно з законом. Також потерпілий звернувся з позовом про стягнення з ОСОБА_8 на свою користь 128595,05 грн. матеріальної та 3000000 грн. моральної шкоди.

Свідок ОСОБА_11 суду повідомила, що вона бачила ДТП з пасажирського сидіння автомобіля, в якому рухалась в потоку машин, автомобіль, який рухався попереду, загальмував, тому і автомобіль, в якому вона рухалась, також зупинився. Велесь бачила дівчину, яка справа наліво перетинала проїзну частину, йшла по пішохідному переходу, потім пришвидшилась, автомобілі, які рухались праворуч, зупинились, а автобус, який рухався в лівій смузі руху, не зупинився, після чого вона побачила як дівчина відлетіла вперед.

Свідок ОСОБА_12 суду повідомив, що в той день він їхав на поминальний день, до смт. Чабани був завантажений трафік, оскільки відбувався ремонт дороги. Пастух рухався за кермом автомобіля у лівій крайній смузі, дівчина почала переходити проїзну частину і автомобілі почали зупинятися, також зупинився і ОСОБА_13 , проте автобус, який рухався через два автомобілі попереду Пастуха, не зупинився та на швидкості збив дівчину-пішохода, яка прискорилася та почали бігти, оскільки, напевно, почула звук гальм автомобілів у смугах праворуч. Він бачив як дівчина перетинала проїзну частину, оскільки автомобілі, які рухались праворуч були низькі, вважає, що водію автобуса транспортні засоби не заважали бачити дівчину. Автобус контактував правою передньою частиною з тілом дівчини у тій смузі, де рухався автобус. Від удару дівчину відкинуло вперед. Після наїзду на пішохода автобус зупинився поза межами пішохідного переходу. С. Пастух не зупинився на місці ДТП, його, як очевидця, встановили волонтери, які розмістили в соціальних мережах оголошення.

З досліджених судом документів слідує, що відомості до ЄРДР були внесені 22.04.2017 року з правовою кваліфікацією ч. 2 ст. 286 КК України, за матеріали ДТП, яка мала місце в цей день близько 10.50 за участю маршрутного автобуса марки «БАЗ-А079.19», д/н НОМЕР_2 , в якій потерпіла пішохід ОСОБА_9 померла від отриманих тілесних ушкоджень в кареті швидкої медичної допомоги під час транспортування до лікарні.

При огляді місця ДТП, проведеного 22.04.2017 року з 12.10 до 13.10 в присутності двох понятих та водія ОСОБА_8 , зафіксовано вид пригоди наїзд на пішохода на пішохідному переході-зебрі, до приїзду слідчо-оперативної групи пішохода забрала карет ШМД, покриття асфальтобетон, мокре, зіткнення відбулось на автодорозі Київ Одеса на нерегульованому пішохідному переході (інформаційно-вказівний дорожній знак 5.35.1 5.35.2 «Пішохідний перехід» позначка «9» на схемі до протоколу ОМП) у денну пору доби, наїзд на пішоході відбувся у безпосередні близькості до «пішохідної зебри», про що свідчить виявлений осип у вигляді уламків дрібного пластику скла автобуса та його передньої правої блок-фари (позначка «11» на схемі до протоколу огляду ОМП), кров була виявлена на проїзній частині на відстані 31,5 метри від пішохідного переходу (позначка «7» на схемі до протоколу ОМП).

Відповідно до висновку експерта № 12-1/841 від 03.07.2017 року наїзд автобуса марки «БАЗ А079.19», д/н НОМЕР_2 , на пішохода ОСОБА_9 ймовірніше за все відбувся на пішохідному переході в крайні лівій смузі руху по напрямку до м. Одеса, перед початком зазначеної на схемі зони «осипу у вигляді уламків дрібного пластику, скла з автобуса та його передньої правої блок-фари».

Водій ОСОБА_8 на момент ДТП тверезий (висновок лікаря Києво-Святошинської ЦРЛ, складеного на підставі акту медичного огляду № 158, проведеного о 15.08 22.04.2017 року).

Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «БАЗ А079.19», д/н НОМЕР_2 , застрахована в ПАТ СК «Галицька» на умовах полісу № АЕ/9127670.

Відповідно до висновку № 12-1/840 від 22.05.2017 року автобус «БАЗ А079.19», д/н НОМЕР_2 , до ДТП перебував в технічно-справному стані і не мав несправностей, які б призвели до зіткнення.

Відповідно до висновку експерта № 235 від 23.04-16.05.2017 року при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_9 виявлені наступні тілесні ушкодження:

-в ділянці нижніх кінцівок: відкриті переломи лівої великогомілкової та малогомілкової кісток на висоті 23,5 см та 35 см від підошов відповідно, закритий перелом лівої стегнової кістки на висоті 76 см від підошов, розшарування м`яких тканин з утворенням «кишені» на зовнішній поверхні правого стегна в середній третині на висоті 69 см від підошов, садна та синці правого колінного суглобу;

-в ділянці тулуба: садно в ділянці внутрішнього кінця правої ключиці, садно над гребенем правої здухвинної кістки, синець в ділянці гребеня лівої здухвинної кістки, переломи лівої ключиці і лопатки, множинні переломи ребер зліва з ушкодженням плеври, поширеними розривами лівої легені, розривом медіастинальної плеври зліва, 400 мл крові в лівій плевральній порожнині, крововилив з розривом плеври в корені лівої легені, крововиливи в задньому середостінні, в лівій половині вінцевої зв`язки печінки, розриви печінки, селезінки, 300 мл крові в черевній порожнині, крововилив в жирову капсулу та розриви лівої нирки, зминання лівої вушко подібної поверхні крижа з розривом передніх зв`язок лонного зчленування;

-в ділянці голови: множинні садна обличчя, перелом нижньої щелепи, крововиливи в м`які покриви лобної ділянки справа та зліва, правої завушної ділянки, перелом кісток основи черепа, крововиливи під м`яку мозкову оболонку, кров`яниста спинномозкова рідина в шлуночках мозку;

-садна верхніх кінцівок.

Смерть ОСОБА_9 , 1998 р. народження, наступила внаслідок множинних ушкоджень кісток скелету та внутрішніх органів.

Виявлені тілесні ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя та знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

Виявлені тілесні ушкодження утворились від дії тупих предметів, враховуючи характер, розшарування і масивність, можливо при ДТП: при зіткненні транспортного засобу вагонного типу з пішоходом. Масивні ушкодження лівої половини тіла (переломи лівого стегна та гомілки, тазу, ребер зліва, лівої ключиці та лопатки з розривами лівої легені, нирки та селезінки) утворились при контакті лівою половиною тіла з передньою правою частиною автобуса, у вертикальному положенні потерпілої; не виключено, що цьому міг передувати первинний контакт з транспортним засобом, коли потерпіла займала вертикальне або близьке до нього положення і була обернена правою боковою поверхнею тіла до транспортного засобу, даний контакт призвів до розшарування м`яких тканин з утворенням «кишені» на зовнішній поверхні правого стегна в середній третині та розвороту тіла вздовж вертикальної осі; ушкодження в ділянці голови, садна верхніх кінцівок, правого колінного суглобу, розрив печінки могли утворитись в кінцевій фазі ДТП: при падінні за ходом руху транспортного засобу, ударі, ковзанні і терті об дорожнє покриття; судово-медичних даних для визначення рухалась чи стояла потерпіла під час первинного контакту з транспортним засобом немає.

Ушкоджень, які б свідчили про перекочування колеса (колес) через тіло потерпілої, а також слідів, які б вказували на волочіння тіла загиблої при експертизі трупа не виявлено.

При судово-токсикологічні експертизі в крові трупа спирти та їх ізомери не виявлено.

При цьому висновки, викладені в експертизах № 12-1/1300 від 18.09.2017 року, № 12-1/2269/119/к від 27.02.0218 року, що пішохід ОСОБА_9 переміщалась по пішохідному переходу відносно напрямку руху автобуса «БАЗ А079.19», д/н НОМЕР_2 , зліва направо, а тому водій ОСОБА_8 не мав технічної можливості уникнути наїзду на неї, під час розгляду справи спростовані:

- показаннями свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які, будучи попередженими про кримінальну відповідальність та, даючи показання під присягою, вказали, що дівчина рухалась справа наліво відносно руху автобуса «БАЗ А079.19», д/н НОМЕР_2 , а також

- висновком експерта № 27-АТ/5 від 28.02.2019 року, відповідно до якого з урахуванням механізму розвитку пригоди та її наслідків, безпосередньо дослідження механічних пошкоджень транспортного засобу, утвореної слідової інформації у обстановці, яка зафіксована на місці пригоди, отриманих тілесних ушкоджень пішоходом ОСОБА_9 можливо зробити висновок, що остання переміщалась по пішохідному переходу відносно напрямку руху автобуса марки «БАЗ-А079.19», д/н НОМЕР_2 , справа наліво; дорожньо-транспортна ситуація, яка склалася до моменту ДТП, вимагала від водія автобуса «БАЗ-А079.19», д/н НОМЕР_2 , вжиття заходів по попередженню наїзду на пішохода ОСОБА_9 з моменту зменшення швидкості руху транспортних засобів чи їх зупинки, які рухалися в сусідніх (праворуч) смугах, в попутному напрямку, тобто з даного моменту водій повинен був знизити швидкість до тієї межі, щоб у разі наявності пішоходів мати можливість зупинити транспортний засіб до межі пішохідного переходу; в дорожній ситуації, що розглядається, водій автобуса «БАЗ-А079.19», д/н НОМЕР_2 , повинен був діяти відповідно до вимог підпункту «б» пункту 12.9 та 18.4 ПДР України; виконуючи вимоги п. 18.4 ПДР України, водій автобуса «БАЗ-А079.19», д/н НОМЕР_2 , мав технічну можливість не допустити настання даної ДТП, а отже не допустити наїзду на пішохода; оцінка дій пішоходів не є компетенцією експерта-автотехніка й може бути виконана слідством самостійно згідно вимог розділу 4 ПДР України; з технічної точки зору в діях водія автобуса марки «БАЗ-А079.19», д/н НОМЕР_2 , вбачається невідповідність вимогам п. 18.4 ПДР України, що знаходиться в причинному зв`язку із скоєнням даної ДТП, та

- висновком експерта № 08-213/2019/пп № 18899/24646 від 11.09-25.11.2019 року, відповідно до якого отримані ОСОБА_9 тілесні ушкодження свідчать про те, що пішохід переміщалась по пішохідному переходу справа наліво відносно напрямку руху автобуса марки «БАЗ-А079.19», д/н НОМЕР_2 ; в дорожній ситуації водій ОСОБА_8 повинен був діяти згідно з вимогами п. 18.4 ПДР України, якщо швидкість руху автобуса на момент ДТП складала більше 50 км/год, то водій ОСОБА_8 також повинен був діяти згідно з вимогами пп. «б» п. 12.9 ПДР України; технічна можливість уникнути наїзду на пішохода для водія ОСОБА_8 визначалася виконанням вимог п. 18.4 ПДР України, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру; оцінка дій пішохода не входить в компетенцію експерта-автотехніка у зв`язку з чим питання про те: «Як повинна бути діяти пішохід ОСОБА_9 за даних дорожніх обставин?», - може бути вирішено слідчим (судом) самостійно, виходячи з вимог розділу 4 ПДР України; в даній дорожній ситуації дії водія ОСОБА_8 , не відповідали вимогам п. 18.4 ПДР України і з, технічної точки зору, знаходилися у причинному зв`язку з ДТП, якщо швидкість автобуса на момент ДТП перевищувала допустиму на даному відрізку шляху, то дії водія ОСОБА_8 також не відповідали вимогам пп. «б» п. 12.9 ПДР України, однак, з технічної точки зору, не знаходились у причинному зв`язку з ДТП.

Отже, з`ясувавши всі обставини у кримінальному провадженні, дослідивши надані в розпорядження суду докази та оцінивши їх з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, доведена повністю.
Водій ОСОБА_8 , керуючий 22.04.2017 року технічно справним автобусом марки «БАЗ-А079.19», д/н НОМЕР_2 , рухаючись в крайній лівій смузі по автомобільній дорозі сполученням «Київ Одеса» в межах населеного смт. Чабани Києво-Святошинського району Київської області зі сторони м. Києва в напрямку до м. Одеса, знехтував вимогами п. 1.5, пп. «б» п. 2.3, п. 18.4 ПДР України, внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_9 , яка перетинала проїзну частину даної дороги по нерегульованому пішохідному переходу справа наліво відносно напрямку руху в сторону м. Одеса та від отриманих травм в ДТП померла в кареті швидкої медичної допомоги.

Вина ОСОБА_8 доведена проведеними у справі експертними дослідженнями, показаннями свідків, які в сукупності обґрунтовано довели, що саме небезпечне кермування водія ОСОБА_8 стало причиною наїзду на пішохода на пішохідному переході.
В діях пішохода ОСОБА_9 порушень ПДР України не встановлено.

З огляду на наведене суд кваліфікує дії ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого діяння за ч. 2 ст. 286 КК України, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів. Обставиною, що пом`якшує покарання відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченим своєї протиправної поведінки, обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено. Також судом враховуються сталі соціальні зв`язку обвинуваченого, його стан здоров`я, щире каяття та добровільне відшкодування завданої майнової шкоди, а також те, що через грубе порушення правил дорожнього руху водієм ОСОБА_8 загинула 19-річна пішохід ОСОБА_14 , 1998 р. народження, яка перетинала проїзну частину по пішохідному переходу без порушень ПДР.

Тому за результатами судового провадження суд приходить до висновку про доцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_8 покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції вказаної статті з призначенням додаткової міри покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.
Підстав для для звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від відбування як основного, так і додаткового покарання з встановленням іспитового строку, суд не вбачає.

Долю речових суд вирішує згідно ч. 9 ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати, які є вартістю проведених експертиз, на підставі ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Також суд вважає, що діями ОСОБА_8 сім`ї потерпілої завдана майнова шкода, яка полягає у витратах на поховання, а також непоправна моральна шкода, розмір якої, з огляду на наслідки, однозначного грошового вираження не мають, тому, з урахуванням матеріального стану обвинуваченого, виходячи з засад розумності та справедливості, задовольняє позовні вимоги потерпілого ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди частково в розмірі 200000 грн.
Оскільки під час розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_8 відшкодував на користь потерпілого 130000 грн. матеріальної шкоди, у задоволенні позову ОСОБА_4 про стягнення 128595,05 грн. матеріальної шкоди суд відмовляє.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369, 373, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Строк відбування покарання обвинуваченим ОСОБА_8 рахувати з моменту його затримання.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні № 000228 у розмірі 17036 (сімнадцять тисяч тридцять шість) грн. 30 коп.
Речовий доказ у справі: автобус марки «БАЗ А079.19», д/н НОМЕР_2 , який переданий власнику ОСОБА_15 , залишити у його розпорядженні.

Цивільний позов ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_4 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , 200000 (двісті тисяч) грн. завданої моральної шкоди.

В решті позовних вимог відмовити.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1