Справа № 645/2493/19
Провадження № 1-кп/645/171/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 травня 2021 року місто Харків

Судова колегія Фрунзенського районного суду м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою та клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт у кримінальному провадженні № 645/2493/19 по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України, -

в с т а н о в и л а:

В провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 без права внесення застави, зазначаючи про наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду кримінального провадження повідомлявся своєчасно та належним чином. Матеріали кримінального провадження містять заяву, в якій потерпілий просив розглянути кримінальне провадження за його відсутності.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_7 проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою заперечували, посилаючись на необґрунтовану доцільність тримання обвинуваченого під вартою, та просили суд змінити запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_7 , на цілодобовий домашній арешт.

Вислухавши думку прокурора, доводи обвинуваченого та його захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Приймаючи до уваги вимоги ч. 2 ст. 177, ст. 331 КПК України, що відповідно до обвинувального акту ОСОБА_7 обвинувачується в скоєнні особливо тяжкого злочину, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований, не має офіційного джерела доходу, з метою запобігання спробам обвинуваченого ОСОБА_7 незаконно впливати на потерпілого та свідків по кримінальному провадженню, переховуватися від суду, колегія суддів, вважає, що є наявними підстави для запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. При цьому, колегія суддів враховує, що з часу обрання до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не змінилися підстави для такого запобіжного заходу. Суд бере до уваги, що перебуваючи під більш м`яким запобіжним заходом а ніж тримання під вартою, ОСОБА_7 зможе переховуватися від суду, впливати на потерпілого та свідків. Тяжкість покарання, яке може бути призначено обвинуваченому, може викликати його втечу.

Зазначені захисником обставини, які можуть вплинути на зміну запобіжного заходу, не можливо на даний час віднести до тих стримуючих чинників, які б були у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення обвинуваченим дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання, гарантували б запобігання встановленому ризику без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки у рішенні «Харченко проти України», ЄСПЛ також зазначив, що тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Колегія суддів, вислухавши учасників процесу, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, вирішуючи питання про продовження обвинуваченим строку тримання під вартою, виходить з необхідності уникнення ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.

Відповідно до правової позиції ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, визначених ст. 177 КПК України, для застосування обвинуваченому ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено, нових обставин не наведено, а тому клопотання обвинуваченого та його захисника про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою, у тому числі домашній арешт, задоволенню не підлягають.

Обсяг проведених судом процесуальних дій під час судового розгляду у кримінальному провадженні та їх результати не зменшують ризик переховування обвинуваченого.

За результатами встановлених судом обставин, з метою забезпечення не лише прав обвинуваченого, але й високих стандартів охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, колегія суддів дійшла висновку про наявність факторів, які передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України, що дає підстави для визнання необхідним продовження строку тримання обвинуваченого під вартою та неможливість зміни обвинуваченому обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою на іншій запобіжний захід, такий що не пов`язаний з триманням під вартою або його скасування.

Всі обставини справи на цій стадії процесу судом не встановлені, будь-яких нових даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні на даній стадії не встановлено.

Враховуючи складність кримінального провадження, обсяг та специфіку процесуальних дій, поведінку учасників кримінального провадження, а саме тривалість розгляду справи в зв`язку з неявкою учасників процесу, в тому числі потерпілого, колегія суддів вважає, що на даний час відсутні підстави вважати строки тримання під вартою обвинуваченого, такими, що виходять за рамки розумних.

Судом враховується тяжкість обвинувачення та покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винними у інкримінованому злочині, що у сукупності з іншими обставинами справи дає підстави вважати, що лише тримання під вартою зможе дієво запобігти ризикам та, з урахуванням положень ст. 183 КПК України, виключає можливість обрання більш м`якого запобіжного заходу щодо обвинуваченого.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про продовження строків тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 на термін, який не може перевищувати 60 (шістдесят) днів та продовжує обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 12 липня 2021 року, без права внесення застави, та відмовляє в задоволенні клопотання захисника та обвинуваченого про зміну запобіжного заходу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 197, 331 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на шістдесят днів - до 17 липня 2021 року (включно).

У задоволенні клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту відмовити.

Виконання ухвали доручити начальнику ВП № 2 ХРУП № 2 ГУ НП в Харківській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена лише в частині продовження запобіжного заходу до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 7 днів, а обвинуваченим в той же термін з моменту вручення йому копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 19.05.2021 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

ОСОБА_3