Справа №345/2775/21
Провадження № 1-кп/345/278/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.07.2021 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000869, про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дрогобич Львівської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, якому встановлена інвалідність ІІ групи, раніше не судимого, у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 355 КК України,
в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 вчинив примушування до виконання цивільно-правового зобов`язання, тобто вимогу виконати договір потерпілим за відсутності ознак вимагання, вчинене із погрозою вбивства.

Кримінальне правопорушення вчинено при наступних обставинах.
В середині липня 2020 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 укладено письмовий договір позики грошей в сумі 500 доларів США у формі розписки, де обумовлено сплату відсотків щомісячно за користування грошима, у зв`язку з чим між останніми виникли цивільно-правові взаємовідносини. Умови вказаного договору, а саме: сплата відсотків, виконувались на протязі 3-4 місяців, однак у подальшому не виконувались. В жовтні 2020 року потерпілим ОСОБА_5 умови цивільно-правового зобов`язання були порушені та відсотки не сплачені, у зв`язку із чим ОСОБА_4 неодноразово висловлював своє невдоволення, на ґрунті чого між ними виникли неприязні відносини.
В подальшому, ОСОБА_4 дізнався в дружини потерпілого ОСОБА_5 - ОСОБА_6 про те, що позичальник збирається їхати за кордон, у зв`язку із чим у нього виник протиправний умисел на примушування до виконання цивільно-правового зобов`язання ОСОБА_5 .
ОСОБА_4 24.10.2020 близько 17.00 год., достовірно знаючи встановлений державою порядок захисту свого порушеного права, передбачений цивільним законодавством, маючи реальну можливість звернутися до суду з метою вирішення спору щодо витребування боргу, зневажаючи цей порядок, переслідуючи прямий умисел, направлений на примушування потерпілого до виконання цивільно-правового зобов`язання, а саме: повернення позики, яку він надав влітку 2020 року згідно письмової домовленості, прийшов до квартири ОСОБА_5 , що в АДРЕСА_3 , однак дружина потерпілого повідомила, що останнього немає вдома. Проте, достовірно знаючи, що ОСОБА_5 перебуває вдома, ОСОБА_4 , для реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на примушування його до виконання цивільно-правової угоди, поєднаного із здійсненням погрози вбивства потерпілому, взяв сокиру із тамбурного коридору та залишився його очікувати на сходовій площадці під`їзду, поблизу вхідних дверей потерпілого.
Приблизно о 19.50 год. 24.10.2020 ОСОБА_5 з дружиною ОСОБА_6 та родичами ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які були в них в гостях, вийшли з квартири АДРЕСА_4 , де поблизу вхідних дверей їх очікував ОСОБА_4 , який, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, маючи на меті змусити ОСОБА_5 до виконання цивільно-правових зобов`язань, використовуючи заздалегідь підготовлений предмет сокиру та свою раптову, несподівану для потерпілого присутність почав нею розмахувати, при цьому висловлюючи погрози вбивством потерпілому, які потерпілий сприйняв, як реальні для свого життя та здоров`я.
У подальшому, протиправні дії ОСОБА_4 були припинені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які відібрали у нього сокиру.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні повністю визнав свою вину у висунутому обвинуваченні, вказав, що він потерпілому позичив гроші на два місяці з відсотками на купівлю квартири для його дочки, проте він йому гроші не віддавав добровільно. Він прийшов до нього додому, однак його дружина сказала, що чоловіка дома не має. Він почув різні голоса у квартирі потерпілого, у них були гості. Він не повірив словам дружини та вирішив зачекати на потерпілого у тамборі біля квартири. Коли вони вийшли, то він зірвався і почав розмахувати сокирою, погрожувати потерпілому. Про вчинене шкодує, просить вибачення, обіцяє, що більше таке не повториться. На даний час борг потерпілим йому не повернуто. Однак, надіється на врегулювання даного спору. Просив суворо не карати його.
Потерпілий претензій до обвинуваченого не має, а щодо призначення покарання покладається на розсуд суду, вважає, що не варто позбавляти волі обвинуваченого.
У судовому засіданні прокурор просила визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 355 КК України, призначаючи, покарання врахувати дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що він раніше не судимий, являється особою, якій встановлена інвалідність ІІ групи, потерпілий претензій немає, обставини вчинення ним злочину, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі три роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі із випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю два роки, речові докази - знищити.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження фактичних обставин суд обмежив допитом обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження не оспорювались, зокрема, доказів на підтвердження винуватості обвинуваченого у вчиненні злочину.
Таким чином, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого у вчиненні злочину знайшла своє підтвердження, а його неправомірні дії вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 355 КК України, оскільки він вчинив примушування до виконання цивільно-правового зобов`язання, тобто вимогу виконати договір потерпілим за відсутності ознак вимагання, вчинене із погрозою вбивства.
При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Зокрема, суд враховує, що обвинувачений раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку з приводу психічних та наркологічних захворювань не перебуває, на даний час йому встановлена інвалідність ІІ групи.
До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину.
Суд також враховує думку потерпілого ОСОБА_5 , який не має жодних претензій до обвинуваченого.
З огляду на викладене, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією ч.2 ст.355 КК України, із застосуванням ст. 75 КК України із звільненням від відбування покарання з випробуванням, та ст. 76 КК України, що буде необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Саме таке покарання буде відповідати тяжкості злочину, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.
Цивільний позов не заявлено, судові витрати відсутні.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, клопотань щодо обрання запобіжного заходу учасниками судового провадження не заявлено.
Питання про речові докази слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд

у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 355 КК України, та призначити покарання три роки позбавлення волі .
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк два роки.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати засудженого повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, періодично з`являтися на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої системи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази:
- сокиру, передану на зберігання в камеру зберігання речових доказів Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, знищити.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з моменту проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: