Справа № 346/370/21
Провадження № 1-кп/346/352/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2021 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження 0000010 від 08 січня 2021 року про обвинувачення :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Здобуток Жовтня, Тальнівського району, Черкаської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, одруженого, на утриманні двоє малолітніх дітей, не працюючого, раніше не судимого, депутатом не обирався

- у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений заподіяв умисне легке тілесне ушкодження, за наступних обставин.

Так, 07 січня 2021 року близько 21:00 год. обвинувачений, перебуваючи у квартирі ОСОБА_4 , що по АДРЕСА_2 , на грунті неприязних відносин, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій наніс останньому два удари кулаком правої руки та один удар кулаком лівої руки в область голови, зокрема в обличчя, один удар кулаком лівої руки в область правого плеча та один удар коліном правої ноги в область грудної клітки, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді синця в межах лівої вушної раковини та лівої завушної ділянки, синця в межах спинки носа та повік обох очей, з садном на його фоні та спинці носа, синця та розриву на слизовій оболонці верхньої губи, синця в ділянці лівого передпліччя, саден в ділянках правого плеча та задньої поверхні грудної клітки, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального проступку у повному обсязі та дав суду наступні показання.

Того вечора будучи під впливом слів неповнолітньої падчерки потерпілого, яка пожалілася йому на поведінку потерпілого, прийшов до нього у квартиру і коли той відкрив вхідні двері, нічого не пояснюючи одразу став наносити йому удари руками на ногами у різні частини тіла. Від його ударів потерпілий не падав проте зайшов у кімнату, а він не припиняючи своїх дій пішов за ним продовжуючи побиття. Про причини своєї поведінки потерпілому не говорив і швидко покинув квартиру.

Погоджується із кількістю ударів і місць їх нанесення.

Про скоєне щиро жаліє, дана подія не дозволила йому продовжити контракт у збройних силах України і на даний час він залишився без роботи.

У вчиненому розкаюється, розуміє, що поступив дуже погано, просить пробачення у потерпілого, запевняє, що подібного не повторить.

Потерпілий в судовому засіданні дав показання, що раніше обвинувачений був у нього один раз у квартирі. Того вечора почувши стук у двері та побачивши його відкрив двері і тут же отримав удар кулаком в обличчя. Далі нічого не пояснюючи обвинувачений попрямував за ним у кімнату і продовжив наносити удари руками, ліктями та коліном у різні частини тіла. Все це відбувалося на очах у малолітнього сина.

Після так же мовчки ОСОБА_6 покинув квартиру, а він викликав поліцію і швидку медичну допомогу.

Вважає, що обвинувачений повинен понести покарання за свої дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України в судовому засіданні не досліджувались інші зібрані у кримінальному провадженні докази, оскільки, за згодою учасників процесу, дослідження останніх визнано недоцільним, так як фактичні обставини справи ніким не оспорюються і у суду відсутні сумніви щодо добровільної позиції учасників судового провадження, яким роз"яснено, що у такому випадку вони позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 правильно кваліфіковані за ст. 125 ч. 1 КК України, як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження.

Згідно п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо конкретного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимоги ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов"язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом"якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчиненню нових злочинів.

У п. 3 постанови зазначено, що суди, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, повинні виходити з класифікації злочинів, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив, мета, спосіб вчинення, кількість епізодів, характер і ступінь тяжкості наслідків тощо).

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та дані про його особу.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до вимог ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Обставинами, що пом"якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України суд визнає - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, перше притягнення до кримінальної відповідальності, наявність на утриманні двох малолітніх дітей.

Виходячи із характеру вчиненого та відношення до скоєного суд рахує за доцільне обрати винуватій особі покарання визначене статтею за якою він обвинувачується, оскільки таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 373, 374, 392-395 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України та призначити покарання - штраф у розмірі п"ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить вісімсот п"ятдесят гривень.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним в порядку статті 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційних скарг до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_7