Справа № 555/911/21
Номер провадження 1-кп/555/140/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 червня 2021 рокум.Березне

Березнівський районний суд Рівненської області у складі
головуючого - судді ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_5
розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000066 від 11 березня 2021 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с.Князівка, Рівненського району, Рівненської області, зареєстрованого АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , одруженого, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, осіб похилого віку не має, не депутата, не судимого, за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 254 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
22.12.2017 рішенням Тишицької сільської ради Березнівського району Рівненської області № 636 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передано у власність ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,5000 га, кадастровий номер :03:002:0357 для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення в АДРЕСА_3 .

ОСОБА_4 29.11.2018 здійснено державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :03:002:0357, площею 0,5000 гектара.

Водночас, ОСОБА_4 в порушення вимог земельного законодавства, не ініціюючи перед Тишицькою сільською радою Березнівського району Рівненської області питання зміни цільового призначення належної йому на праві власності земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 0,5000 гектара, кадастровий номер :03:002:0357, що розташована в АДРЕСА_3 , не маючи затвердженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється, спеціального дозволу на зняття та перенесення ґрунтового покриву, вирішив без зміни цільового призначення земельної ділянки та переведення її в землі водного фонду, облаштувати на частині вищевказаної земельної ділянки штучну водойму для власних потреб.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 діючи умисно, протиправно, проявляючи безгосподарність при використанні належної йому земельної ділянки площею 0,5000 гектара, кадастровий номер :03:002:0357, яка належить до земель сільськогосподарського призначення, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована в с. Князівка, Березнівського району, Рівненської області, в один із днів початку червня 2020 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, із застосуванням невстановленої техніки здійснив зняття ґрунтового покриву та незаконно облаштував на частині вищевказаної земельної ділянки штучну водойму (ставок) загальною площею 0,0336 га (20 х 27 м.) яку з початку червня 2020 року по даний час використовує для власних потреб.

Внаслідок облаштування штучної водойми (ставка) на наданій ОСОБА_4 для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення (рілля) земельній ділянці площею 0,5000 гектара, кадастровий номер :03:002:0357, що розташована в АДРЕСА_3 , без зміни її цільового призначення, частина земельної ділянки площею 0,0336 га, (20 х 27 м.) безпідставно була виведена з сільськогосподарського обороту.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у безгосподарському використанні земель, що спричинило виведення земель з сільськогосподарського обороту, ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 254 КК України.
26 квітня 2021 року між в.о. начальника Березнівського відділу Здолбунівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000066 від 11.03.2021 року була укладена угода про визнання винуватості.
В угоді про визнання винуватості від 26 квітня 2021 року прокурор та обвинувачений виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 254 КК України, які ніким не оспорюються, зазначили істотні для даного кримінального провадження обставини. Згідно угоди про визнання винуватості ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в повному обсязі у судовому провадженні.
В угоді про визнання винуватості прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 узгодили призначення обвинуваченому покарання за ч. 1 ст. 254 КК України у виді штрафу в розмірі двісті п"ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 4250 (чотири тисячі двісті п"ятдесят) гривень.
Відповідно до п. 2 ч. 1ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Частиною 4 ст. 469 КПК України встановлено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.
Допитаний в підготовчому судовому засіданні ОСОБА_4 повністю визнав свою вину, підтвердив, що дійсно скоїв кримінальний проступок при зазначених вище обставинах, в скоєному щиро кається, просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі двісті п"ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_5 просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити ОСОБА_4 покарання, зазначене в угоді.
Злочин у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим є кримінальним проступком, внаслідок якого шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, а отже угода відповідає вимогам закону.
В судовому засіданні прокурор зазначив, що при обранні ОСОБА_4 міри покарання, сторони враховують ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу обвинуваченого, який не судимий, обставини, які обтяжують покарання: відсутні. Просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в розмірі 250 (двісті п"ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
Обвинувачений ОСОБА_4 також зазначив про роз`яснення йому наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ст. 473 КПК України та наслідків невиконання угоди.
В судовому засіданні судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє свої права, передбачені п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, визначені п.1 ч. 2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
В судовому засіданні суд переконався у тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні, що ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, а саме в безгосподарському використанні земель, що спричинило виведення земель з сільськогосподарського обороту, а тому його дії кваліфікує за частиною 1 статті 254 КК України.
Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено. Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину.
При перевірці угоди про визнання винуватості на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України судом встановлено,що угода у повному обсязі відповідає вимогам вказаного законодавства, дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч.1 ст.254 КК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, відсутні будь-які підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, обвинувачений спроможний виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним засадам призначення покарання та санкції ч.1 ст. 254 КК України.
У судовому засіданні прокурор, обвинувачений та його захисник висловили думку, щодо можливості затвердження угоди про визнання винуватості.
Враховуючи встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що укладена між в.о. начальника Березнівського відділу Здолбунівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся. Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався. Речові докази у кримінальному провадженні відсутні. Процесуальні витрати відсутні.
Керуючись ст.ст.369-371,374,376,475,392-395 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 26 квітня 2021 року між в.о. начальника Березнівського відділу Здолбунівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000066 від 11 березня 2021 року.
ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 254 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості покарання у виді двісті п"ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 4250 (чотири тисячі двісті п"ятдесят) гривень.
Роз`яснити ОСОБА_4 наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ч.ч. 1 і 5 ст. 476 КПК України, що у разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку; умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Процесуальні витрати відсутні.
На вирок суду може бути подана апеляція до Рівненського апеляційного суду через Березнівський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення тридцяти денного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.
Вирок суду ухвалено в нарадчій кімнаті в одному примірнику. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію даного вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається прокурору та обвинуваченому.
Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення

Суддя: ОСОБА_1