БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №497/164/2021
Провадження №1-кп/497/26/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.05.2021 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 , його захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Болград кримінальне провадження №0000012 від 22.01.2021 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Городнє Болградського району Одеської області, зі слів - з середньою освітою, пенсіонер, інвалід 3-ї групи, одружений, діти дорослі, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий,

- який обвинувачується за ч.1ст.122 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Суд визнає доведеним, що 13.01.2021р. приблизно о 08:15 годині у с.Городнє Болградського району Одеської області обвинувачений ОСОБА_5 , біля свого домоволодіння, що розташоване на АДРЕСА_1 цього ж села, з підстав особистих неприязних відносин, розпочавши сварку з односельцем - потерпілим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проходив повз нього, та під час зазначеної сварки умисно, - спочатку кулаком лівої руки наніс два удари в обличчя потерпілого, а потім дерев`яною палицею, яку заздалегідь для цього взяв зі свого подвір`я, - наніс потерпілому один удар по правій руці, та один - в область передпліччя лівої руки, спричинивши йому цим фізичний біль та заподіявши йому тілесне ушкодження у виді закритого перелому діафізу (тіла) лівої ліктьової кістки в нижній третині без зміщення, що спричинило тривалий розлад здоров`я потерпілого строком понад три тижні (більше, ніж 21 день) і за цим критерієм є тілесним ушкодженням середньої тяжкості.

Таким чином, своїми протиправними діями ОСОБА_5 скоїв злочин, передбачений ст.122ч.1 КК України, - за кваліфікуючими ознаками: умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання свого захисника про продовження судового засідання за відсутністю захисника, якому за сімейними обставинами потрібно бути в іншому місці, оскільки, винним себе визнає в повному обсязі, пояснивши, що потерпілий заслуговував на побиття, оскільки вступав у статевий зв`язок з його, обвинуваченого, дружиною, про що розповів сам ще у серпні 2020р. під час сумісного вживання з ним спиртних напоїв. Проте весь час - аж до січня 2021р. він, потерпілий, уникав з ним, обвинуваченим, зустрічі для розмови, тому він, обвинувачений, змушений був вибрати час, коли потерпілий йшов на роботу: у вищевказаний день вранці, заздалегідь взявши зі свого подвір`я дерев`яну палицю, оскільки чіпок, на який він зазвичай спирається при ходінні міг зламатися від удару, - вийшов зі свого двору, бо знав коли потерпілий буде йти на роботу, та, дочекавшись неподалік від свого домоволодіння потерпілого (чекав біля 10-ти хвилин), спочатку рукою в обличчя, а потім вказаною палицею вдарив його двічі, попавши по руці. Більш докладних подробиць (якою рукою бив) - не пам`ятає, та після цього повернувся до себе додому. Вибачатися не бажає, вину визнає, пропонує відшкодувати витрати на лікування в розмірі 1000грн., оскільки в нього коштів більше немає через маленьку пенсію.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що в той день приблизно о 08.00 годині вийшов зі свого домоволодіння, що розташоване у АДРЕСА_2 , і йшов на роботу, але неподалік від свого будинку зустрів обвинуваченого, який сам підійшов до нього і вдарив спочатку двічі кулаком в обличчя, а потім - двічі намагався по голові чи тулубу вдарити палицею, але, оскільки він, потерпілий, захищався рукою, - удари прийшлися на руку, від чого стався перелом лівої руки, який він відчув відразу, бо почув хруст кістки, лікувався біля місяця - йому був накладений гіпс. Він, потерпілий, зла на обвинуваченого не тримає і пробачив би йому в разі, якщо той відшкодував би витрати на лікування в розмірі 5000грн., оскільки 1000грн., які пропонує обвинувачений, - не відшкодує усіх його, потерпілого, витрат та лікування та відновлення після травми. З покаранням, що просить прокурор - погоджується.

Стосовно спричинення тілесних ушкоджень середньої тяжкості потерпілому обвинувачений не заперечував, його пояснення в цій частині узгоджуються з поясненнями потерпілого, та письмовими доказами, що були надані прокурором і які були досліджені в ході судового засідання.

Так, прокурор, на підтвердження вини і кваліфікації обвинуваченого надав суду наступні письмові докази, зібрані в ході досудового розслідування, та які були долучені судом до матеріалів судової справи, а також матеріали, що характеризують обвинуваченого: витяг з кримінального провадження про внесення 22.01.2021р. відомостей про злочин до ЄРДР за заявою потерпілого; заяви потерпілого від 22.01.2021р. та від 13.01.2021р. на ім`я начальника Болградського відділу поліції, протоколи слідчих експериментів з фототаблицями за участю потерпілого та обвинуваченого, відповідно, - від 25.01.2021р. та від 03.02.2021р., згідно яких як потерпілий, так і обвинувачений, у присутності пойнятих добровільно розповіли про обставини злочину, показавши і розказавши, яким чином відбулася подія; висновок експерта за №7 від 27.01.2021р., згідно якого ступінь тяжкості тілесних пошкоджень потерпілого від вказано злочину встановлено як середня; також прокурором надано довідку про склад сім`ї обвинуваченого (проживає разом з дружиною та сином, 1995р. народження), характеристику, згідно якої обвинувачений є конфліктною людиною, постійно влаштовує сварки як в колі родини, так і з сусідами; довідки від лікаря нарколога (перебуває на обліку з 16.11.2021р. з діагнозом F10.2) та психіатра (на обліку не перебуває), та інші письмові докази, що були досліджені в ході судового засідання та долучені до матеріалів судової справи, клопотань про визнання доказів неналежними та недопустимими - не надходило, лише обвинувачений стверджував, що він не перебуває на обліку в лікаря нарколога, а ця довідка - є помилковою, оскільки в їхньому селі є інший ОСОБА_5 , а на запитання прокурора про дату народження тієї іншої особи з аналогічними прізвищем, ім`ям і по батькові - пояснив, що йому не відомо.

Згідно висновку органу пробації від 30.04.2021р., обвинувачений характеризується задовільно, рівень його небезпеки для суспільства та ризик повторності скоєння правопорушень середній, його виправлення можливе без ізоляції від суспільства за умови покладення на нього випробування та виконання заходів, визначених пробаційними програмами "Попередження вживання психоактивних речовин" та "Подолання агресивної поведінки".

Учасники судового засідання не заперечували, що докази, зібрані в ході досудового та судового розслідування кримінального провадження і які були досліджені у судовому засіданні, є належними та допустимими.

Таким чином, обвинувачений та потерпілий підтвердили час, місце та спосіб вчинення злочину, що відповідає обставинам, викладеним в обвинувальному акті, узгоджуються між собою, та підтверджуються письмовими доказами, зібраними в ході досудового розслідування, що були надані прокурором, і які були досліджені судом.

Захисник обвинуваченого на початку судового засідання заявив клопотання про продовження судового засідання за його відстуністю, оскільки йому за сімейними обставинами потрібно бути негайно в іншому місці, про що він дізнався безпосередньо перед судовим засіданням; проти задоволення клопотання захисника заперечення не надходили, воно було підтримано усіма учасниками судового засідання та задоволено протокольною ухвалою суду.

Прокурор, стверджуючи, що вина обвинуваченого та кваліфікація його дій доведена узгодженими між собою доказами поясненнями у судовому засіданні та підтверджена належними письмовими доказами, - вважає, що за наявності декількох пом`якшуючих обставин - пенсійний вік, інвалідність третьої групи, та визнання вини обвинуваченим і його співпраця зі слідством, не дають підстав для призначення іншого покарання, ніж передбачене санкцією ст.122ч.1 КК України у виді позбавлення волі, оскільки обмеження волі призначити неможна з-за пенсійного віку, проте, з врахуванням позиції потерпілого, який не пробачив обвинуваченого, а також враховуючи характеризуючі матеріали і висновок органу пробації, вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, тому щодо ОСОБА_5 , можливе застосування дії статті 75 КК України за умови покладення обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

З`ясувавши усі обставини злочину та оцінюючи їх у сукупності з усіма вищевказаними доказами, що були досліджені в ході судового засідання і які узгоджуються між собою в частині спричинення потерпілому обвинуваченим тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, суд дійшов висновку про наявність в діях обвинуваченого ОСОБА_5 складу злочину, передбаченого інкримінованою йому статтею 122ч.1 КК України, та дійшов висновку, що обвинувачений винний у скоєнні вищевказаного злочину, оскільки скоєння ним винних умисних дій стосовно потерпілого у зазначені час, спосіб та у вказаному місці - доведено в повному обсязі, а кваліфікація його дій за ст.122ч.1 КК України умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке що спричинило тривалий розлад здоров`я правильна.

При визначенні виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує суспільну небезпеку і характер вчиненого ним злочину, тяжкість скоєного, який, за ст.12 КК України є невеликої тяжкості, а також: те, що обвинувачений на ОСОБА_7 обліку у лікаря психіатра не перебуває. Суд не бере до уваги довідку лікаря-нарколога, оскільки обвинувачений стверджує, що вона містить невірну інформацію, а інших доказів перебування на обліку в лікаря нарколога суду не надано. Також суд враховує, що обвинувачений скоїв злочин, який, згідно зі ст.12 КК України, відноситься до категорії середньої тяжкості.

Обставинами, що пом`якшують покарання, відповідно до ст.66 КК України, суд визнає: визнання обвинуваченим вини в повному обсязі, співпрацю з органами досудового розслідування, його пенсійний вік та інвалідність 3-ї групи безстроково.

Обставин, що обтяжують покарання у даному випадку, - що передбачені ст.67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що за доцільне, з метою виховання і перевиховання, обвинувачений підлягає притягненню до кримінальної відповідальності у виді позбавлення волі, оскільки призначення покарання у виді обмеження волі йому, як особі пенсійного віку законом не передбачено; проте суд вбачає підстави для застосування щодо покарання обвинуваченому дії статті 75 КК України за умови призначення йому обов`язків, визначених ст.76 КК України, що передбачено санкцією інкримінованої йому статті КК України, враховуючи висновок органу пробації у досудовій доповіді, що є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним правопорушень у майбутньому.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого під час досудового розслідування не обирався, підстави для його обрання судом наразі також відсутні, оскільки обвинувачений дотримується процесуальної поведінки.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, речові докази відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст.122ч.1 КК України, 368,369ч.1, 373ч.2-3, 374, 392, 393, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.122 ч.1 КК України, і на підставі санкції цієї статті призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (однин) рік.

На підставі ст.75 КК України - звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання, призначеного даним вироком, з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк тривалістю в 1 (один) рік.

Відповідно до ч.1п.1,2 та ч.3п.2 ст.76 КК України, зобов`язати ОСОБА_5 протягом випробувального строку:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання,

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Покласти, згідно з вимогами ст.76ч.4 КК України, на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання засудженого, обов`язок: здійснювати нагляд за засудженим ОСОБА_5 що звільнений від відбування покарання з випробуванням, починаючи з дня набрання даним вироком законної сили і протягом 1 (одного) року з моменту ухвалення вироку.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирати.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Болградський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення та набирає законної сили по закінченню цього строку в разі, якщо він не оскаржений.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1