Справа № 740/1732/20
Провадження № 1-кп/740/97/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2021 року м.Ніжин
Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ніжині Чернігівської області кримінальне провадження №0000220 від 20.02.2020 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Ніжина Чернігівської області, громадянки України, з професійно-технічною освітою, не одруженої, яка працює перукарем, раніше не судимої в порядку ст.89 КК України, має на утриманні малолітню дочку, ІНФОРМАЦІЯ_2 , та непрацездатну за віком матір, 1948 року народження, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ст.128 КК України,

ВСТАНОВИВ:

20.02.2020 близько 18 год 30 хв ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні перукарні «Арт-Люкс», розташованої за адресою: Чернігівська область, м.Ніжин, вул.Шевченка, 99-Д, розпочавши бійку, маючи на меті спричинення тілесного ушкодження ОСОБА_5 , з мотивів раптово виниклих неприязних відносин, умисно нанесла ОСОБА_5 не менше 5 ударів у різні частини тіла, спричинивши останній тілесні ушкодження у виді двох саден правої щоки, синця в ділянці правої клубової кістки, синця лівої клубової кістки з переходом на передню черевну стінку, які є легким тілесним ушкодженням, що не потягло за собою короткочасного розладу здоров`я.

У подальшому в ході бійки ОСОБА_4 , не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинна була і могла їх передбачити, схопивши ОСОБА_5 в області верхньої частини спини, повалила її на підлогу, в результаті чого остання вдарилася кистю правої руки та отримала тілесні ушкодження у виді фрагментарного, закритого перелому основи V пальця правої кисті з помірним зміщенням, що є тілесним ушкодженням середньої тяжкості.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину свою не визнала, хоча вона не заперечувала того, що першою почала застосовувати фізичне насильство по відношенню до потерпілої та наносила їй удари. Вона показала, що працює перукарем у студії «Арт-Люкс» на вул.Шевченка в м.Ніжині разом з ОСОБА_5 , яка є конфліктною особою і мала неодноразові сутички у трудових колективах за попередніми місцями роботи. 20.02.2020 вони працювали з ній на одній зміні і у відповідь на її питання до ОСОБА_5 про те, чому вона за обслуговування клієнта справляє завищену обумовлену тарифами ціну, остання образила її нецензурно у присутності клієнта. Після того, як клієнти залишили приміщення студії, вона першою підійшла до ОСОБА_5 і штовхнула її та «тягала» руками по перукарні. У відповідь ОСОБА_5 також наносила їй удари. Під час штовханини ОСОБА_5 впала і вона її тримала, притиснувши до підлоги, близько 3-х хвилин, оскільки ОСОБА_5 хотіла її вдарити.

Зазначає, що потерпілою їй теж були нанесені тілесні ушкодження, але вона не зверталася за медичною допомогою. Вона не вважає себе винною, оскільки ОСОБА_5 своєю неналежною поведінкою спровокувала її на такі дії. Вона мала намір «поставити її на місце».

Обвинувачена не визнає заявлений до неї потерпілою цивільний позов про відшкодування витрат на лікування в сумі 1012 грн, 19200 грн матеріальної шкоди у вигляді неотриманої вигоди та 10 000 грн моральної шкоди.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що 20.02.2020 вона працювала в перукарні «Арт-Люкс», де орендувала місце як фізична особа-підприємець. Ціни за надані нею послуги вона визначає сама, виходячи з матеріалів які використовує, а саме: шампуні, бальзами, одноразові рушники та інше. Вартість послуг оговорюється з клієнтами. Того дня у неї по запису було 6 клієнтів. Кола вона оголосила клієнтці вартість послуги 150 грн, то ОСОБА_4 почала викрикувати незадоволення названою ціною, у відповідь на що вона сказала, щоб ОСОБА_4 закрила рот, оскільки за тиждень це був вже третій випадок. Коли клієнти розійшлися і вона почала вдягатися, то ОСОБА_4 напала на неї з бійкою, двічі ударила кулаком, схопила за волосся і почала тягати по перукарні. Потім кинула на підлогу і при падінні вона відчула різкий біль в області правої руки та почала її бити, це тривало десь 4-5 хвилин. Притисла своїм тілом її до підлоги і вона втратила свідомість під вагою її тіла і прийшла до тями, коли сторонній чоловік з вулиці увійшов до приміщення.

Вона звернулася до лікарні, оскільки у неї боліла голова та був зламаний мізинець правої руки. Вказаними діями їй завдано моральну шкоду, яку вона оцінює в 10 000 грн.

З 21.02.2020 по 12.03.2020 вона перебувала на лікарняному. В цей період вона не мала змоги працювати після отриманих травм. Через неправомірні дії ОСОБА_6 вона не отримала прибуток від неможливості обслуговувати клієнтів, які до неї звертались, і розмір якого згідно її підрахунку складає 19 200 грн.

Крім того, на придбання ліків нею витрачено 1012 грн, які вона теж просить стягнути з обвинуваченої.

Заявлений нею цивільний позов підтримала в повному обсязі та просила задовольнити.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченою, суд вважає, що своїми показаннями вона підтвердила фабулу інкримінованого їй обвинувачення щодо обставин нанесення нею першою ударів потерпілій, тримання нею потерпілої у лежачому стані на підлозі протягом декількох хвилин, зламання нею пальця правої руки при падінні. Посилання ОСОБА_4 на те, що такі її дії є адекватною, правомірною відповіддю на образливі вислови потерпілої на її адресу, суд вважає помилковими.
Вина обвинуваченої підтверджується також дослідженими в судовому засіданні пьмовими доказами:
заявою ОСОБА_5 від 20.02.2020 про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , яка в ході сварки завдала їй тілесних ушкоджень;
висновком експерта №16 від 25.02.2020, згідно якого у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження: фрагментарний, закритий перелом основи V пальця правої кисті з помірним зміщенням, забій м`яких тканин правого коліна та голови, два садна правої щоки, синець в ділянці правої клубової кістки, синець лівої клубової кістки з переходом на передню черевну стінку. По механізму спричинення вказані тілесні ушкодження виникли внаслідок ударів тупим твердим предметом. Тілесні ушкодження ОСОБА_5 отримала від не менше ніж 5 травматичних дій та не могли утворитися внаслідок одноразового падіння з положення стоячи. Фрагментарний, закритий перелом основи V пальця правої кисті з помірним зміщенням відноситься до категорії середнього ступеню тяжкості, два садна правої щоки, синець в ділянці правої клубової кістки, синець лівої клубової кістки з переходом на передню черевну стінку легких тілесних ушкоджень. Тілесні ушкодження, виявлені на тілі ОСОБА_5 , могли утворитися 20.02.2020 за обставин, вказаних у фабулі постанови про призначення експертизи;
постановою про визнання речовим доказом від 24.03.2020 диску формату CD-R з відеофайлом;

протоколом проведення слідчого експерименту від 24.03.2020 з фототаблицями за участю потерпілої ОСОБА_5 , згідно якого у приміщенні кабінету Ніжинського ВП вона розповіла та відобразила на манекені механізм нанесення їй ОСОБА_4 тілесних ушкоджень;
диском формату CD-R з відеофайлом, який був оглянутий в судовому засіданні та на якому міститься відеозапис за 20.02.2020 з приміщення перукарні «Арт-Люкс» на вул.Шевченка, 99-Д в м.Ніжині, де зафіксовано, як потерпіла ОСОБА_5 вдягається, а ОСОБА_4 знаходиться біля чоловіка, якого підстригає. Потім чоловік встає, розплачується за зачіску та йде з перукарні, а ОСОБА_4 підходить до ОСОБА_5 та двома руками штовхає її : в голову - правою рукою, а лівою - в праве плече. Від поштовху потерпіла відхиляється назад та відбивається руками. ОСОБА_4 замахнулася ногою в бік ОСОБА_5 , а остання їй у відповідь нанесла удар правою ногою в бік ОСОБА_4 . Обвинувачена взяла за ліву руку потерпілу, а своєю лівою рукою наносить удари в область обличчя та намагається повалити на підлогу біля умивальника. Не втримавшись на ногах, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 впали на підлогу, при цьому ОСОБА_4 знаходиться в положенні лежачи на спині, ноги зігнуті, а над нею в сидячому положенні на колінах знаходиться потерпіла, яку обвинувачена тримає за руки. Піднявшись з підлоги, ОСОБА_4 тримає потерпілу за кисті рук та намагається їх викручувати. Потім ОСОБА_4 , обійнявши та здавлюючи шию ОСОБА_5 , валить її на підлогу, при цьому сама теж падає та опиняється в положенні зверху над потерпілою. В момент падіння у приміщенні перукарні знаходиться ОСОБА_7 , яка спостерігає за бійкою. На відео з`являється невідома особа, яка розбороняє та підіймає ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Невизнання своєї вини обвинуваченою ОСОБА_4 суд розцінює як спосіб уникнення нею відповідальності за скоєне, оскільки зібрані докази підтверджують вину ОСОБА_4 у спричиненні тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_5 внаслідок виниклого конфлікту.
Суд критично ставиться до показань обвинуваченої у тій частині, що її дії були спровоковані потерпілою, що вона не мала навмисного наміру на спричинення тілесних ушкоджень, оскільки її показання суперечать свідченням потерпілої та дослідженим в судовому засіданні доказам, зокрема відеозапису. Також суд вважає, що підстава для конфлікту була незначна і його виникнення та вирішення цілком залежало від поведінки обвинуваченої, яка чомусь вважала, що має право керувати діями потерпілої, при цьому доказів дійсної протиправної поведінки ОСОБА_5 суду не надано.
Крім того, у ході судового розгляду не встановлено обставин, визначених ст. 36, 37 КК України, які б свідчили про те, що дії ОСОБА_4 носили характер необхідної чи уявної оборони.
Дослідивши усі докази по справі та оцінивши їх відповідно до ст.94 КПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозвязку, суд дійшов висновку, що винаОСОБА_4 доказана повністю і її дії необхідно кваліфікувати за ч.1 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження та за ст.128 КК України як необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При призначенні покарання суд відповідно до ст.65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно ст.12 КК України є кримінальним проступком та нетяжким злочином, особу винної, яка в силу ст.89 КК України раніше не судима, до адміністративної відповідальності не притягувалася, позитивно характеризується за місцем роботи , обставини, що пом*якшують покарання,- знаходження на утриманні малолітньої дитини та непрацездатної за віком матері, відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також досудову доповідь органу пробації про те, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, і дійшов висновку про необхідність призначення покарання обвинуваченій за ч.1 ст.125 КК України та ст. 128 КК України у вигляді громадських робіт.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень остаточне покарання ОСОБА_4 слід призначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді громадських робіт.
Суд вважає, що саме таке покарання є дійсно необхідним і буде цілком достатнім для виправлення винної і попередження вчинення нею нових злочинів відповідно до передбачених статтею 65 КК України загальних засад призначення покарання.
Потерпілою заявлений цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 1012 грн матеріальної шкоди, пов`язаної з витратами на лікування, 19 200 грн неотриманої вигоди та 10 000 грн моральної шкоди внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Розглянувши цивільний позов потерпілої, суд дійшов висновку, що він підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.
Згідно ч.1 ст. 129 КПК України суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому. Залишення позову без розгляду передбачено у випадках виправдання обвинуваченого або згідно ч.1 ст.326 КПК України у разі неприбуття у судове засідання цивільного позивача.
Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства.
Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, дією чи бездіяльністю особистим немайновим правам або майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Пунктом 19 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» передбачено, що розмір витрат на ліки, лікування, предмети догляду за потерпілим визначається на підставі виданих лікарями рецептів, довідок або рахунків про їх вартість.

На підтвердження витрат, понесених потерпілою на придбання ліків у сумі 1012 грн, останньою не надано рецептів лікарів та чеків на придбання таких ліків на підтвердження їх вартості. Беручи до уваги зазначене та відсутність наданих цивільним позивачем допустимих доказів, а також документального підтвердження витрат на лікування, у задоволенні цих вимог слід відмовити.

Щодо відшкодування неотриманого прибутку у сумі 19 200 грн потерпіла зазначає, що вона є фізичною особою- підприємцем та на момент отримання тілесних ушкоджень орендувала робоче місце у перукарні «Арт-Люкс», за що сплатила орендну плату у сумі 1920 грн за лютий 2020 року. Зазначає, що сплатила єдиний податок у сумі 1250 грн за лютий 2020 року, хоча не отримувала дохід, оскільки її права рука була загіпсована. На час отримання травми у її робочих записах до 28.02.2020 було заплановано 20 прийомів, які вона була змушена відмінити, у зв`язку з чим не отримала прибуток у сумі 5600 грн. Через неправомірні дії обвинуваченої в середньому вона не отримала прибуток у сумі 12 700 грн та втратила частину клієнтів. Всього за її підрахунком вона не отримала прибуток в середньому на суму 19 200 грн.

Згідно ч.1 ст.1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.
Відповідно до ст.1198 ЦК України розмір доходу фізичної особи-підприємця, втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, що підлягає відшкодуванню, визначається з її річного доходу, одержаного в попередньому господарському році, поділеного на дванадцять. Якщо ця особа отримувала дохід менш як дванадцять місяців, розмір її втраченого доходу визначається шляхом визначення сукупної суми доходу за відповідну кількість місяців.

Розмір доходу від підприємницької діяльності, втраченого фізичною особою-підприємцем внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, визначається на підставі даних органу доходів і зборів.

Розмір доходу, втраченого фізичною особою-підприємцем внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, обчислюється виходячи з розміру доходу, який потерпілий мав до каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, у сумах, нарахованих до вирахування податків.

Враховуючи вищезазначене та відсутність наданих потерпілою доказів:витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, даних органу доходів і зборів та інших, необхідних для визначення розміру доходу фізичної особи-підприємця, втраченого фізичною особою внаслідок ушкодження здоров`я, відповідно до ст.1198 ЦК України, суд вважає, що вимоги потерпілої щодо стягнення на її користь неотриманої вигоди у сумі 19 200 грн не підлягають задоволенню через їх недоведеність.
Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.
У відповідності до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не повязана з розміром цього відшкодування.
У пункті третьому постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у звязку з ушкодженням здоровя, у порушенні нормальних життєвих звязків, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Суд вважає, що потерпілій ОСОБА_5 було завдано моральну шкоду, яка полягає у її фізичних та душевних стражданнях від отриманих тілесних ушкоджень, погіршенні морально-психологічного стану. Вона перебувала на амбулаторному лікуванні, чим порушився уклад її життя, вона зазнала душевних страждань від отриманих тілесних ушкоджень, її фізичний та психологічний стан погіршився.
Враховуючи глибину моральних страждань, заподіяних з вини обвинуваченої потерпілій, та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_5 у частині відшкодування моральної шкоди у сумі 5 000 (п`ять тисяч) гривень, яка, на думку суду, відповідає характеру та обсягу перенесених потерпілою переживань та страждань з урахуванням доказів, які містяться у матеріалах справи.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ст.373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125 КК України та ст.128 КК України, і призначити їй покарання:

за ч.1 ст.125 КК України - у вигляді 100 (ста) годин громадських робіт;
за ст.128 КК України - у вигляді 150 (ста п*ятидесяти) годин громадських робіт.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень остаточне покарання ОСОБА_4 призначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді 150 (ста п*ятидесяти) годин громадських робіт.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 у відшкодування моральної шкоди 5 000 (п`ять тисяч) грн.

Речовий доказ компакт диск формату CD-R, що знаходиться у матеріалах кримінального провадження, залишити у справі.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуюча суддя ОСОБА_8