Справа №463/7350/21
Провадження №1-кс/463/4298/21
У Х В А Л А

01 липня 2021 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя - ОСОБА_1

з участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2

розглянувши клопотання власника майна ОСОБА_3 про часткове скасування арешту,

в с т а н о в и в :

власник арештованого майна звернувся до слідчого судді із клопотанням про часткове скасування арешту у кримінальному провадженні №0000135 від 18.05.2021 року.

Клопотання мотивує тим, що ухвалою слідчого судді від 20 травня 2021 року накладено на вилучене в ході огляду місця події майно, зокрема на автомобіль «Опель Мерива», д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_3 . Оскільки станом на даний час експерти оглянули автомобіль, відпала необхідність в збереженні арешту на майно. ОСОБА_3 на даний час не є ні підозрюваним, ні обвинуваченим. Натомість автомобіль пошкоджується від природніх явищ. Просить скасувати арешт.

Власник майна в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі.

Слідчий в судове засідання за викликом не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки не повідомив, клопотання про відкидання не подав. А тому, вважаю за можливе здійснити розгляд справи без участі слідчого на підставі наявних доказів.

Оглянувши представлені матеріали клопотання, приходжу до наступного.

Ухвалою слідчого судді від 20 травня 2021 року накладено на вилучене в ході огляду місця події майно, зокрема на автомобіль «Опель Мерива», д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_3 . Вказана ухвала набрала законної сили.

Підставою накладення арешту на вказане майно стало те, що вилучені речі можуть зберігати на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

В розумінні ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Положеннями ч.1 ст.98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається із матеріалів справи, в ході розслідування кримінального провадження слідство перевіряє обставини дорожньо-транспортної пригоди.

Також вбачається, що вказаний вище автомобіль було вилучено безпосередньо на місці події.

Постановою слідчого від 18.05.2021р. вказаний ТЗ визнано речовими доказами в даному провадженні, що стверджується копією вказаної постанови.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З врахуванням наведених обставин, слідчий суддя приходить до переконання, що арешт накладено обґрунтовано, оскільки існували обставини, які вказували на те, що транспортний засіб відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, ухвала про накладення арешту набрала законної сили та не оскаржувалась, даних про завершення досудового розслідування у слідчого судді немає, а тому приходжу до переконання, що підстав для задоволення клопотання немає, а необхідність забезпечення схоронності майна, яке визнано речовим доказом, оскільки могло бути засобом вчинення злочину, продовжує існувати, а доводи про те, що відпали підстави арешту є непереконливими.

А тому, в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись вимогами ст.ст. 170, 174 КПК України, -

УХВАЛИВ:

в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1