Справа № 357/2434/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.04.2021 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судового засідання №6 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, угоду про примирення у кримінальному провадженні № 0000236 за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Біла Церква, Київської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,
сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
прокурор - ОСОБА_4
захисник - адвокат ОСОБА_5
потерпілий - ОСОБА_6
законний представник потерпілого - ОСОБА_7
обвинувачений - ОСОБА_3
в с т а н о в и в:
20 січня 2020 року близько 15 години 00 хвилин ОСОБА_3 зайшов до приміщення ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою: АДРЕСА_3 . Близько 15 години 30 хвилин ОСОБА_3 помітив у приміщенні ресторану малолітнього потерпілого ОСОБА_6 , який користувався належним йому мобільним телефоном марки «Samsung» моделі «J6», ІМЕІ: НОМЕР_1 , вартістю 3 600 гривень. У цей момент у ОСОБА_3 виник умисел на заволодіння вищевказаним мобільним телефоном.
Близько 15 години 50 хвилин, вийшовши з приміщення ресторану, ОСОБА_3 вирушив за малолітнім потерпілим ОСОБА_8 , після чого зайшов за ним до ліфту, який знаходиться у під`їзді № 5 будинку АДРЕСА_4 . У приміщенні ліфту ОСОБА_3 діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, відкрито заволодів-дістав з лівої кишені куртки малолітнього потерпілого мобільний телефон марки «Samsung» моделі «J6», ІМЕІ: НОМЕР_1 , після чого виштовхнув ОСОБА_6 з ліфту та залишив приміщення під`їзду.
Після цього, ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав малолітньому потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 3600 гривень.
Між сторонами кримінального провадження - законним представником неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 . ОСОБА_7 зі згоди малолітнього потерпілого ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 досягнуто та підписано угоду про примирення від 14.04.2021 року, яку подано під час підготовчих дій судового розгляду. Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення,передбаченого ч: 1 ст. 186 КК України, в редакції від 15.04.2008 року у виді штрафу в розмірі 70 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1190 грн.
Крім того обвинувачений зобов`язується попросити вибачення у потерпілого в суді. В угоді зазначено наслідки укладення та затвердження та наслідки невиконання угоди.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 після роз`яснення йому суті обвинувачення, визнав свою вину у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України. Також пояснив суду, що він розуміє права, надані йому законом, угоду укладає добровільно і наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі, готовий виконати умови угоди та понести визначене в ній покарання. Просив затвердити зазначену угоду.
В судовому засіданні законний представник малолітнього потерпілого ОСОБА_7 просила затвердити угоду про примирення та заявила в, що зазначену угоду укладено добровільно, наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для неї зрозумілі.
Малолітній потерпілий в суді підтвердив, що йому зрозуміла суть угоди та він надав законному представнику згоду на укладення угоди.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги КК України та КПК України, просить угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.
Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про примирення , суд виходить з наступного.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468, ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода між потерпілим та обвинуваченим.
Судом встановлено, що дана угода про примирення за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 471 КПК України.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України, віднесене до нетяжкого злочину, а отже угода відповідає вимогам закону.
Суд переконався, що укладення угоди є добровільною, тобто згідно з ч. 6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого.
Крім того, обвинуваченому роз`яснено та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а саме: права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме: можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою-сьомою статті .474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди передбачені ст. 476 КПК України обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений не заперечував проти затвердження угоди.
Законному представнику малолітнього потерпілого, відповідно до умов угоди роз`яснено та нею усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження її права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме: можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення. Виходячи зумов угоди, наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України,законному представнику потерпілого зрозумілі.
Також, в даній угоді відсутні підстави для відмови в її затвердженні, що передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, сторони та інші учасники процесу не заперечують проти затвердження даної угоди.
Міра покарання, яка узгоджена сторонами є достатньою для виправлення обвинуваченого, відповідає вимогам і загальним засадам призначення покарання.
Таким чином, за наслідками розгляду угоди, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про примирення між сторонами кримінального провадження законним представником малолітнього потерпілого ОСОБА_6 . Пономар ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_10 та призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, в редакції від 15.04.2008 року і ухвалення обвинувального вироку.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Процесуальні витрати слід стягнути па користь держави.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 369, 370, 371, 373, 374, 376, 395, 468, 471, 473, 474, 475 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду від 14 квітня 2021 року про примирення, між сторонами судового провадження законним представником малолітнього потерпілого ОСОБА_6 ОСОБА_7 зі згоди малолітнього потерпілого ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч 1 ст. 186 КК У країни.
Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, та призначити узгоджену в угоді міру покарання
- за ч. 1 ст. 186 КК України в редакції 15.04.2008 року у виді штрафу в розмірі 70 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1190(одна тисяча сто дев`яносто) грн.
Запобіжний захід ОСОБА_3 не застосовувати.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Процесуальні витрати в сумі 150 (сто п`ятдесят) грн. стягнути на користь держави.

Речові докази: мобільний телефон марки «Samsung» моделі «J6», 1MEL46120, що знаходиться на зберіганні у законного представника малолітнього потерпілого ОСОБА_7 , залишити ОСОБА_7 .
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч.4 ст.394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Суддя: ОСОБА_1