Справа № 752/1521/21
Провадження № 1-кс/752/701/21
У Х В А Л А

18.01.2021 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у місті Києві, ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0002557 року від 11.12.2020 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України,

в с т а н о в и в:

слідчий Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у місті Києві, ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0002557 року від 11.12.2020 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України, а саме: автомобіль KIA SOUL, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном.

Клопотання обґрунтовано тим, що Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, місцезнаходження якого за адресою: м. Київ, проспект Голосіївський, 50, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002557 від 11.12.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Досудовим слідством встановлено, що 09.12.2020, близько 22 годин 20 хвилин, на перехресті вулиць Січових Стрльців та Дегтярівської у м. Києві відбулося зіткнення автомобіля KIA SOUL, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 (перебуває на посаді психолога відділу соціально-виховної роботи ДУ «Київський слідчий ізолятор»), який виконував маневр лівого повороту, та автомобіля GEELY, реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_6 , який рухався в зустрічному напрямку прямо.

Внаслідок вказаної ДТП водій автомобіля GEELY та його пасажир ОСОБА_7 отримали тілесні ушкодження.

Під час огляду місця ДТП від 10.12.2020 вилучено автомобіль KIA SOUL, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який поміщено на територію майданчику для тримання тимчасово-затриманих транспортних засобів, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , а також автомобіль GEELY, реєстраційний номер НОМЕР_3 , який поміщено на територію майданчику для тримання тимчасово-затриманих транспортних засобів, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 .

Вмотивованою постановою слідчого 11.12.2020 автомобілі KIA SOUL, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та GEELY, реєстраційний номер НОМЕР_3 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0002557.

Крім того, ураховуючи, що вилучені автомобілі KIA SOUL, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та GEELY, реєстраційний номер НОМЕР_3 , як самостійно так і в сукупності з іншими зібраними у кримінальному провадженні доказами, має суттєве значення для з`ясування обставин вчинення злочину та встановлення винуватих осіб, є необхідним накласти арешт на зазначені транспортні засоби.

Так, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 автомобіль KIA SOUL, реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить ОСОБА_5 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 .

З метою забезпечення збереження речових доказів, що визначено пунктом 1 ч. 2 ст. 170 КПК України. Слідчий просить задовольнити клопотання та накласти арешт на транспортний засіб.

Слідчий подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність.

Дослідивши матеріали клопотання, вважаю, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.
В ході розгляду клопотання встановлено, що Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, місцезнаходження якого за адресою: м. Київ, проспект Голосіївський, 50, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002557 від 11.12.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Слідчий Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у місті Києві, ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0002557 року від 11.12.2020 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України, а саме: автомобіль KIA SOUL, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном.

Постановою слідчого 11.12.2020 автомобілі KIA SOUL, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та GEELY, реєстраційний номер НОМЕР_3 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0002557.

Відповідно до положень ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації.
Вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів.
Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
В силу положень ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Згідно положень статті 1-ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним ( рішення у справі "Іатрідіс проти Греції"). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі "Антріш проти Франції", "Кушоглу проти Болгарії"). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Звертаючись до суду слідчий просить накласти арешт з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

Вилучені речі, на які слідчий просить накласти арешт, відповідають критеріям, визначеним ст.98 КПК України, оскільки є знаряддям вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на викладене, суд вважає, що клопотання слідчого є обґрунтованим і підлягає задоволенню з метою забезпечення дієвості кримінального провадження, збереження майна, що має ознаки речових доказів у кримінальному провадженні.

Керуючись вимогами ст. ст.131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

клопотання слідчого Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у місті Києві, ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0002557 року від 11.12.2020 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль KIA SOUL, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя