КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/1936/2021 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 199 КПК Доповідач: ОСОБА_2
Єдиний унікальний номер № 761/6085/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 квітня 2021 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарях судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду, з використанням відеоконференцзв`язку з Ізолятором тимчасового тримання Служби безпеки України, де перебуває підозрюваний ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_8 , апеляційні скарги захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 19 лютого 2021 року,

за участю:
прокурора ОСОБА_14 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 19.02.2021 року задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_15 , погоджене прокурором другого відділу процесуального керівництва другого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань, нагляду за його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Офісу Генерального прокурора ОСОБА_14 про продовження строку тримання під вартою та продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 19.04.2021 року включно, щодо:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ (м. Дніпро), громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей, працюючого Генеральним директором ТОВ «Статус КВО», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 289 КК України.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисники ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , кожен окремо, подали в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 апеляційні скарги.
У поданій захисником ОСОБА_9 апеляційній скарзі, останній просив скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 19.02.2021 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про продовження застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, захисник зазначає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, ігнорування практики ЄСПЛ.

Зокрема, слідчий суддя, зазначаючи про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, не навів жодного доказу на підтвердження вказаного, керуючись виключно припущеннями. З матеріалів кримінального провадження, наданих органом досудового розслідування неможливо встановити причетність наданих доказів до підозрюваного ОСОБА_7 . Крім того, слідчим суддею не обґрунтовано неможливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Щодо ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, захисник стверджує про недоведеність їх існування з огляду на те, що ОСОБА_7 жодного разу не вчиняв дії, які би свідчили про його намір переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Підозрюваний має постійне місце проживання, роботу, міцні соціальні зв`язки, родину, до складу якої входять дружина та троє неповнолітніх дітей, раніше не судимий, має позитивні характеристики за місцем проживання. Ризики, на які посилається орган досудового розслідування, на думку захисника, є недоведеними та ґрунтуються виключно на припущеннях.

Захисник зазначає про відсутність в матеріалах провадження об`єктивних даних, які би свідчили про те, що інший, більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою не зможе запобігти зазначеним ризикам.

У поданій захисником ОСОБА_10 апеляційній скарзі, останній просив ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 19.02.2021 року скасувати та постановити нову ухвалу про відмову у продовженні строку тримання ОСОБА_7 під вартою та застосувати щодо нього запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, захисник зазначає, що в матеріалах, якими сторона обвинувачення обґрунтовує необхідність продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою, обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним інкримінованих кримінальних правопорушень відсутня.

Крім того, ризики, визначені ч. 1 ст. 177 КПК України на які у поданому клопотанні посилається орган досудового розслідування є необґрунтованими, оскільки, ОСОБА_7 жодного разу не переховувався від слідства, не намагався знищити, сховати або спотворити будь-які докази, впливати на свідків або потерпілих, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або вчиняти інші кримінальні правопорушення, а прокурором не було наведено жодних об`єктивних даних на підтвердження заявлених ризиків. Крім того, стороною обвинувачення не було надано доказів щодо того, що заявлені ризики з часу застосування до підозрюваного запобіжного заходу не зменшилися і продовжують існувати на теперішній час.

У поданій захисником ОСОБА_11 апеляційній скарзі, останній просив ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 19.02.2021 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про продовження строків тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 .

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник зазначає, що слідчим у клопотанні та судом першої інстанції не наведені обставини, які виправдовують подальше тримання під вартою ОСОБА_7 .

Захисник зазначає, що в матеріалах провадження відсутні обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, а зазначені слідчі органом досудового розслідування слідчі (розшукові) дії можуть бути проведеними незалежно від поведінки підозрюваного.

Судом безпідставно не було враховано, що сторона обвинувачення у своєму клопотанні не довела наявність ризиків, зазначених у ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, щодо ОСОБА_7 вже були проведені відповідні слідчі (розшукові) дії, а доводи щодо можливого впливу на свідків та потерпілих не відповідають дійсності і не ґрунтуються на матеріалах клопотання. Крім того, щодо потерпілого ОСОБА_16 застосовано заходи безпеки. Існування жодних інших ризиків органом досудового розслідування, на думку сторони захисту, доведено не було.

Підозру, повідомлену ОСОБА_7 захисник вважає необґрунтованою і не доведеною органом досудового розслідування. Матеріали провадження не містять даних, які би підтверджували заподіяну шкоду, або останнє вчинено групою осіб. Крім того, визначення підслідності у вказаному кримінальному провадження здійснено незаконно, не уповноваженим на те суб`єктом.

У поданій захисником ОСОБА_12 апеляційній скарзі, останній просив ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 19.02.2021 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про продовження строків тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 .

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, захисник зазначає, що досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснюється не уповноваженими особами, а використані при ухваленні процесуального рішення докази є недопустимими. Постанова заступника Генерального прокурора від 26.02.2020 року про доручення здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000020 є незаконною, оскільки таке рішення суперечить нормам ч. 5 ст. 36 КПК України. Неуповноваженими особами, на думку сторони захисту, здійснюється і процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні.

Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні з самого початку здійснюється неналежним органом досудового розслідування, а зібрані у ході досудового розслідування докази є недопустимими, а тому, на думку захисника, не могли бути використанні для прийняття рішення слідчим суддею.

Підозра у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих кримінальних правопорушень є необґрунтованою та вручена підозрюваному незаконно, оскільки в матеріалах провадження відсутнє процесуальне рішення про зміну правової кваліфікації кримінального правопорушення. Докази, якими орган досудового розслідування обґрунтовує підозру є незаконними та містять ряд суперечностей. Крім того, органом досудового розслідування досі не вказано опис дій, які становлять об`єктивну сторону складу кримінального правопорушення.

Крім того, досудове розслідування та тримання під вартою підозрюваного здійснюється з порушенням розумних строків, встановлених ст. 28 КПК України.

Ризики, на які посилається орган досудового розслідування є безпідставними, оскільки ОСОБА_7 жодного разу не мав наміру переховувався від слідства, не намагався знищити, сховати або спотворити будь-які докази, впливати на свідків або потерпілих або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

У поданій захисником ОСОБА_17 апеляційній скарзі, останній просив ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 19.02.2021 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про продовження строків тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, за фактом якого здійснюється досудове розслідування, задля наявності гарантій у сторони обвинувачення належної процесуальної поведінки підозрюваного, застосувати щодо останнього запобіжний захід у вигляді застави у 100 розмірах прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, захисник зазначає, що підозра у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 289 КК України є необґрунтованою. Зокрема, захисник стверджує, що з часом обґрунтованість підозри та існування ризиків потребують нових доказів та мають бути результатом оцінки нових обставин. Крім того, опис дій, які становлять об`єктивну частину складу кримінального правопорушення не зазначений у тексті клопотання та повідомленні про підозру.

На думку захисника, ризики, заявлені слідчим не існували на момент затримання підозрюваного і не існують на теперішній час. Так, ОСОБА_7 жодного разу не переховувався від слідства, не намагався знищити, сховати чи спотворити речі або документи, які мають значення для кримінального провадження, не намагався впливати на свідків або потерпілих, перешкоджати кримінальному провадженню або вчинити інше кримінальне правопорушення, а стороною обвинувачення не надано об`єктивних підтверджень вказаного.

У поданій захисником ОСОБА_8 апеляційній скарзі, останній просив ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 19.02.2021 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про продовження строків тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 ,

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, захисник зазначає, що слідчим суддею не в повному обсязі досліджено підстави для застосування такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, а прокурором та слідчим не доведено наявність підстав, передбачених ст. 177 КПК України. В порушення ст. 183 КПК України, прокурором у поданому клопотанні не наведено фактів неналежної процесуальної поведінки підозрюваного.

Підозра, повідомлена ОСОБА_7 є необґрунтованою, не доведеною наявними в матеріалах провадження доказами, спростовується зібраними захисником матеріалами, а кваліфікація завищеною.

Ризики, на які посилається сторона обвинувачення, є безпідставними та не ґрунтуються на матеріалах провадження. ОСОБА_7 має тісні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, перебуває в офіційному шлюбі, має на утриманні трьох малолітніх дітей, 2005, 2008 та 2017 року народження. Жодних доказів щодо того, що підозрюваний переховувався від органів досудового розслідування, впливав на свідків не надано. Протягом строку досудового розслідування, підозрюваний належно виконував покладені на нього процесуальні обов`язки.

Крім того, сторона захисту зазначає про наявність у ОСОБА_7 захворювань та необхідність мати вільний та своєчасний доступ до медичної допомоги, що є неможливим в умовах перебування останнього під вартою. Ненадання необхідної медичної допомоги призводить до погіршення стану здоров`я підозрюваного.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та захисників, які підтримали апеляційні скарги і просили їх задовольнити в повному обсязі, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг захисників та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.
З матеріалів, наданих до апеляційного суду вбачається, що Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000030 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 289 КК України, ОСОБА_18 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 289 КК України та ОСОБА_19 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, та за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених, ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 369 КК України.
16.07.2020 року ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

17.07.2020 року підозрюваного ОСОБА_20 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченому ч. 4 ст. 189 КК України.
18.07.2020 року Шевченківським районним судом м. Києва до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на шістдесят днів, тобто до 13.09.2020 включно, без визначення розміру застави.
31.07.2020 року підозрюваного ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.
03.09.2020 року Київським апеляційним судом ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва щодо обрання міри запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою, залишено без змін.
09.09.2020 року Шевченківським районним судом м. Києва підозрюваному ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою до 07.11.2020 року із визначенням розміру застави у розмірі 420 400 грн.
16.09.2020 року Київським апеляційним судом скасовано ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 09.09.2020 та постановлено нову ухвалу, якою продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 до 07.11.2020 року, без визначення розміру застави.
03.11.2020 року Шевченківським районним судом м. Києва ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою до 31.12.2020 року включно, а 30.12.2020 року - продовжено до 28.02.2021 року.
23.12.2020 року підозрюваного ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 189; ч. 3 ст. 289 КК України.
26.01.2021 року ухвалою Київського апеляційного суду апеляційні скарги сторони захисту на ухвалу суду першої інстанції залишені без задоволення, а судове рішення Шевченківського районного суду залишено без змін.
16.02.2020 року старший слідчий в ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_15 , за погодженням із прокурором другого відділу процесуального керівництва другого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань, нагляду за його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Офісу Генерального прокурора ОСОБА_14 звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 .

Обґрунтовуючи подане клопотання, слідчий зазначив, що строк тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою закінчується 28.02.2021 року, однак завершити розслідування до вищевказаної дати не надалось можливим, оскільки для забезпечення повного розслідування обставин злочину необхідно виконати ще певний обсяг слідчих та процесуальних дій.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 19.02.2021 року задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_15 , погоджене прокурором другого відділу процесуального керівництва другого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань, нагляду за його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Офісу Генерального прокурора ОСОБА_14 про продовження строку тримання під вартою та продовжено щодо підозрюваного ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 19.04.2021 року включно.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо слідчий та прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу

Згідно з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий або прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, але не доведе недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді місцевого суду, колегія суддів приходить до висновку, що з зазначеними висновками слідчого судді повністю погодитися неможливо з огляду на таке.
Слідчий суддя, під час розгляду клопотання слідчого про продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою, правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 289 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання та технічного запису, на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах.

Крім того, слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані, у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Згідно повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 23.12.2020 року дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 289 КК України, при цьому наведено виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень у вчиненні яких останній підозрюється.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що всупереч доводам апеляційних скарг захисників підозрюваного, слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на значну суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , на тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень.

Проте, заявлені у клопотанні ризики в сукупності з тяжкістю злочинів та даними про особу підозрюваного, не можуть слугувати виключною підставою для продовження тримання підозрюваного під вартою.
Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Після спливу певного часу подальше існування обґрунтованої підозри перестає само по собі бути підставою для обмеження свободи, а суди зобов`язані обґрунтувати рішення про продовження обмеження свободи підозрюваної особи іншими підставами, які мають бути чітко вказані, про що неодноразово наголошував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини.
Як зазначає у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, ризики неналежної процесуальної поведінки підозрюваного з часом зменшуються (справа «Ткачов проти України» від 13.12.2007 p., «Єлоєв проти України» від 06.11.2008р.).

Задовольняючи клопотання слідчого про продовження застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим суддею не з`ясовано та не наведено переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти вказаним слідчим у клопотанні ризикам.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини, яке, згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, є джерелом законодавства, у справі «Бойченко проти Молдови» № 41088/05, рішення від 11 липня 2006 року - «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу». А у справі «Мамедова проти Росії» № 7064/05, рішення від 01 червня 2006 року Європейський суд дійшов такого висновку: «посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальний елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребує позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

З матеріалів сурового провадження вбачається, що ОСОБА_7 проживає за адресою: АДРЕСА_2 , одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, працює генеральним директором в ТОВ «Статус КВО».

Крім того, колегією суддів враховується і практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства., а тому незастосування жодного запобіжного заходу, враховуючи встановленні обставини, є неможливим.

Враховуючи викладене, а також тяжкість покарання за вчинення кримінальних правопорушень у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , його вік, наявність постійного місця проживання, ту обставину, що останній є одруженим, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків, враховуючи, що слідчим доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, приймаючи до уваги встановлені органом досудового розслідування передбачені ст. 177 КПК України ризики, які на даний час продовжують існувати, проте зі спливом часу мають зменшуватись, недоведеність прокурором недостатності застосування щодо підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним у клопотанні ризикам, а також виходячи з відсутності обставин обов`язкової необхідності обмеження права особи на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним законом України, ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини в контексті зазначеного кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для скасування ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19.02.2021 року та постановлення нової ухвали про часткове задоволення клопотання слідчого та застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 19.04.2021 року включно із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, який, як вважає колегія суддів, в повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та передбачить запобігання передбачених ст. 177 КПК України ризиків.

Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 19 лютого 2021 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_15 , погоджене прокурором другого відділу процесуального керівництва другого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань, нагляду за його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Офісу Генерального прокурора ОСОБА_14 про продовження строку тримання під вартою та продовжено щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 19 квітня 2021 року включно, скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого в ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_15 , погоджене прокурором другого відділу процесуального керівництва другого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань, нагляду за його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Офісу Генерального прокурора ОСОБА_14 про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити частково.
Застосувати щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , строком до 19 квітня 2021 року включно.
На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні процесуальні обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора або суду із встановленою періодичністю;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
4) утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими в кримінальному провадженні;
5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
6) носити електронний засіб контролю.
Строк дії визначити до 19 квітня 2021 року включно.
Підозрюваний ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повинен бути доставлений до місця перебування під домашнім арештом у АДРЕСА_2 та звільнений з-під варти.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.
Відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого в ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_15 та орган Національної поліції за місцем перебування підозрюваного під домашнім арештом, а контроль за її виконанням на прокурора другого відділу процесуального керівництва другого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань, нагляду за його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Офісу Генерального прокурора ОСОБА_14 .

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4