Справа № 136/1524/21
провадження 1-кс/136/309/21
УХВАЛА
іменем України

18 серпня 2021 року м. Липовець

Слідчий суддя Липовецького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець клопотання, за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000253 від 05.08.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Баланівка, Бершадського району, Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта вища, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, працюючого директором регіонального виробничого підрозділу Гайсин ПрАТ «Зернопродукт МХП», раніше не судимого, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ ВП № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням, яке погоджене прокурором Липовецького відділу Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, мотивуючи тим, що у провадженні СВ ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області перебуває вищевказане кримінальне провадження.
У ході досудового розслідування було встановлено, що 05.08.2021 о 09:00 год., інспектор СРПП ВП № 4 Вінницького РУП ГУ НП у Вінницькій області ст. лейтенант поліції ОСОБА_8 заступив на добове чергування на територію обслуговування ВП № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області.
05.08.2021 о 17:35 годині зі служби «102» надійшло повідомлення від директора СТОВ «Поділля» ОСОБА_9 з приводу пошкодження невстановленими особами його врожаю сої на полі, що знаходиться за межами с. Війтівці Липовецької ОТГ Вінницької області.
Прибувши на місце події, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 будучи працівниками правоохоронного органу, під час несення служби, у форменому одязі з табельною вогнепальною зброєю, виконуючи покладені на них Законом України «Про Національну у поліцію» та іншими підзаконними актами обов`язки, виявили автобус марки «ПАЗ 4234-04», д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався від даного поля по лісосмузі та при цьому перевозив пасажирів без засобів індивідуального захисту, тобто з порушенням карантинних обмежень, що свідчило про наявності в діях водія даного транспортного засобу ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП та з метою його належного документування вказаний автобус на підставі п.3 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» був зупинений із роз`ясненням у подальшому водієві підстав та причин зупинки та висловлено вимогу пред`явити документи, перелік яких визначено у п. 2.1 ПДР.
При цьому, ОСОБА_4 , знаходячись в середині салону вказаного транспортного засобу, перебуваючи без захисної маски, почав висловлюватись в адресу ОСОБА_11 погрозами подальшого звільнення з органів внутрішніх справ, словесних образах, після чого почав вчиняти активні дії, спрямовані на втечу пасажирів із даного автобуса, які виразились в утриманні у відкритому стані задніх дверей даного транспортного засобу з метою перешкодити належному оформленню матеріалів про адміністративне правопорушення для подальшого уникнення передбаченої законом відповідальності.
ОСОБА_11 , будучи очевидцем вказаних подій, почав робити зауваження ОСОБА_4 , на що останній продовжуючи свій злочинний умисел, діючи з метою заподіяння тілесних ушкоджень працівникові правоохоронного органу, розуміючи, що ОСОБА_8 являється працівником поліції та здійснює свою діяльність відповідно до посадових обов`язків, стоячи спиною до нього, цілеспрямовано завдав один удар ліктем правої руки в область обличчя останнього, внаслідок чого спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді крововиливу та садна на слизовій оболонці нижньої губи, які згідно висновку судово-медичного експерта № 744 від 06.08.2021 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
05.08.2021 відомості про вчинення кримінального правопорушення було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 2 ст. 345 КК України.
09.08.2021 ОСОБА_4 було вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.
Слідчий вказує у клопотанні, що вина ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення повністю доведена зібраними по кримінальному провадженню доказами.
Ураховуючи наведене, а також те, що під час досудового слідства, встановлено наявність ризику, передбаченого п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання переховуватись від органів досудового розслідування та суду, тому з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню вище вказаній спробі, слідчий просив суд вирішити питання про застосування щодо останнього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені п.п.1-4 ч. 5 ст.194 КПК України.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала з підстав, що у ньому наведені, просила його задовольнити.

Підозрюваний в судовому засіданні відмовився від дачі показань, відповідно до ст.63 Конституції України.

Захисник просив відмовити у задоволенні клопотання у повному обсязі, мотивуючи тим, що прокурором не доведено належними та допустимими доказами, а ні обґрунтованість підозри, а ні наявність ризику зазначеного у клопотанні, що є підставою для відмови в задоволенні клопотання. Крім того вказав, що ОСОБА_4 не має жодних намірів переховуватись від органів досудового розслідування та суду, про що свідчить його поведінка з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, у якому йому повідомлено про підозру і на час розгляду клопотання, при цьому має намір доводити свою невинуватість.
Слідчий суддя, заслухавши учасників кримінального провадження, вивчивши та дослідивши матеріали кримінального провадження, в рамках якого подане клопотання, вважає, що матеріали кримінального провадження доводять підтвердження розумної підозри, що свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_4 із вчиненням кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.
При цьому, слідчим суддею враховується правові позиції Європейського суду з прав людини, де зазначено, що "обґрунтована підозра" - це наявність фактів або відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Наявність обґрунтованої підозри є обов`язковим елементом застосування запобіжного заходу на стадії досудового розслідування (досудового розгляду кримінальної справи), що також випливає з рішень Європейського суду з прав людини.
Зазначене свідчить про те, що на стадії вирішення питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя не може надавати оцінку "обґрунтованості підозри" в розрізі оцінки всіх доказів у справі, на чому наполягав захисник у ході розгляду клопотання, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити таке правопорушення.
Відтак слідчий суддя вважає доведеними наявність достатніх підстав, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, за який передбачено основне покарання у виді обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.
Вирішуючи питання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.
У той же час, слідчим суддею враховано, що відповідно до рішення Конституційного Суду України від 08 липня 2003 року N 14-рп/2003 тяжкість злочину законом не визначається як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу, а тільки враховується поряд з іншими обставинами, передбаченими відповідними статтями КПК України.
Слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки як було встановлено із матеріалів доданих до клопотання, безпосередньо після вчинення інкримінованого ОСОБА_4 злочину, а саме нанесення удару працівнику поліції під час виконання ним службових обов`язків, підозрюваний, незважаючи на попередження та зауваження потерпілого ОСОБА_8 ,. почав тікати з місця події, незважаючи на вимогу зупинитись, а іншого не встановлено.
Слідчим суддею було встановлено, що очевидцями подій були інші особи, утім наразі їх ще не встановлено та не допитано, відтак досудове розслідування у даному кримінальному провадженні проведено ще не у повному обсязі, сторонами кримінального провадження збираються докази, строки досудового розслідування не вичерпано, що виправдовує наявність такого ризику на початковій стадії.
Наведене спростовує доводи захисника про фактичну відсутність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.
При цьому, доводи прокурора в частині того, що ОСОБА_4 є жителем іншого району, постійного чи тимчасового місця проживання в межах територіальної юрисдикції органу досудового розслідування не має, не можуть свідчити про спроби вчинити дії щодо його переховування від органів досудового розслідування.
Слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 є особою працездатного віку, за місцем проживання характеризується позитивно, до адміністративної відповідальності не притягувався, одружений, має двох дорослих дітей, має офіційне місце роботи, де також характеризується з позитивної сторони, раніше не судимий, отож має міцні соціальні зв`язки.
З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що прокурором надано достатні докази, що підтверджують наявність обставин, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, отож з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, мети застосування запобіжного заходу, наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, з урахуванням початкової стадії досудового розслідування, того, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання є найбільш м`яким запобіжним заходом, приходить до переконання, що клопотання слід задовольнити.
Відповідно до ч. 5 ст.194 КПК України, слідчий суддя вважає за доцільне покласти на підозрюваного відповідні обов`язки, утім з урахуванням особливостей займаної посади підозрюваним ОСОБА_4 та виконуваних в силу цього обов`язків, слідчий суддя вважає, виключити із числа запропонованих прокурором обов`язок - не відлучатися за межі Гайсинського району без дозволу слідчого, прокурора, оскільки прокурором не доведено необхідність його застосування.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 132, 176-179, 193, 194, 196 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Баланівка, Бершадського району, Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, - запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на 60 (шістдесят) днів.
Відповідно до п.п.1, 2, 3, 4 ч. 5 ст. 194 КК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки, а саме:
- прибувати до Відділу поліції № 4 Вінницького РУП ГУ НП у Вінницькій області до групи слідчих СВ ВП № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, які здійснюють досудове розслідування вказаного кримінального провадження, за першою вимогою (повісткою чи по телефону);
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання чи роботи;
- утриматись від спілкування із потерпілим ОСОБА_8 .
Роз`яснити, що у разі невиконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.
Копію ухвали про застосування запобіжного заходу негайно вручити підозрюваному після її оголошення.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого у провадженні якого перебуває дане кримінальне провадження.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді та включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1