Справа № 468/291/21-к
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

іменем УКРАЇНИ

19.05.2021 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Баштанка кримінальне провадження №0000026 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великий Бичків Рахівського району Закарпатської області, громадянина України, непрацюючого, з базовою середньою освітою, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого 18.05.2012 року Дрогобицьким районним судом Львівської області за ст. 185 ч.2, 185 ч.3, 15 ч.3 та 185 ч.1, 393 ч.1, 70 ч.1, 70 ч.4 КК України до покарання у вигляді дев`яти років шести місяців позбавлення волі;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_3 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення кримінальних правопорушень, останній раз 18.05.2012 року Дрогобицьким районним судом Львівської області за ст. 185 ч.2, 185 ч.3, 15 ч.3 та 185 ч.1, 393 ч.1, 70 ч.1, 70 ч.4 КК України до покарання у вигляді дев`яти років шести місяців позбавлення волі, в силу ст. 89 КК України судимість не знята та не погашена, вчинив новий повторний злочин.

Так, 16.12.2020 року ОСОБА_3 перебував за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та в цей час у нього виник протиправний умисел, спрямований на крадіжку майна, яке знаходилось на території домоволодіння, що належить ОСОБА_6 , по АДРЕСА_2 у вказаному населеному пункті.

Реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , діючи умисно з корисливих мотивів, близько 17.00 год. того ж дня направився до території домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_3 . Через незачинену хвіртку ОСОБА_3 проник на його територію, де таємно шляхом зриву скоби навісного замка вхідних дверей проник до будинку. Перебуваючи в будинку, ОСОБА_3 побачив в одній з кімнат на столі належну ОСОБА_6 мультиварку «MIRTA MC-2209». Реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 умисно з корисливих мотивів таємно викрав вказану мультиварку «MIRTA MC-2209» вартістю 739,74 грн., яку, утримуючи при собі, таємно виніс з будинку та в подальшому розпорядився нею на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріальних збитків на суму 739,74 грн.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.

25.02.2021 року між прокурором та обвинуваченим за участю його захисника укладена угода про визнання винуватості відповідно до ст. 472 КПК України.

Згідно з даною угодою сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 3 ст. 185 КК України, та щодо істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести обвинувачений, за ч.3 ст. 185 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі, зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з дворічним іспитовим строком.

Вказані вид, міра покарання та підстави для звільнення від відбування покарання з випробовуванням визначені сторонами угоди з урахуванням особи обвинуваченого, який беззастережно визнав свою вину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, відшкодував завдану шкоду, попередніх судимостей обвинуваченого, а також ступеню тяжкості кримінального правопорушення. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_6 надав письмову згоду на укладення між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 угоди про визнання винуватості.

Прокурор, обвинувачений та його захисник в підготовчому засіданні підтримали угоду про визнання винуватості та вважають, що є всі підстави для її затвердження судом та визначення погодженого сторонами угоди покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Відповідно до ч. 5 ст. 469 КПК України, укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, яке згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та беззаперечно погоджується на це.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, а також потерпілими надана письмова згода прокурору на укладення даної угоди про визнання винуватості.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди від 25.02.2021 року між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами виду та міри покарання зі звільненням від відбування покарання з випробовуванням.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України, речовий доказ - мультиварку «MIRTA MC-2209» належить залишити у власника ОСОБА_6 .

Керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 25.02.2021 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 про визнання винуватості.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання в виді позбавлення волі строком на чотири роки.

На підставі ст.ст.75,76 КК України засудженого ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом дворічного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ мультиварку «MIRTA MC-2209» - залишити у власника ОСОБА_6 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

суддя: