ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/2682/21
Провадження № 1-кп/210/524/21

"22" червня 2021 р. м. Кривий Ріг

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
потерпілого ОСОБА_3 ,
представника потерпілого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі клопотання прокурора Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000572 від 10.04.2013 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України -

ВСТАНОВИВ:
20 травня 2021 року прокурор Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням, в якому зазначає, що у провадженні сектору дізнання відділення поліції №2 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000572 від 10.04.2013, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
До чергової частини Інгулецького РВ 10.04.2013 поштою надійшла заява від ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає: АДРЕСА_1 про те, що у травні 2011 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працює мешкає: АДРЕСА_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , пенсіонерка, мешкає: АДРЕСА_2 шахрайським шляхом, надавши документи, які містять завідомо неправдиву інформацію, заволоділи його спадщиною після смерті ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відомості про кримінальне правопорушення за даним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000572 від 10.04.2013 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_8 , 1956 р.н., який за життя заповіт не складав. Після смерті ОСОБА_8 відкрилася спадщина на:
-однокімнатну квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 30,00 кв.м, житловою площею 16,9 кв. м;
-двокімнатну квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 47,84 кв .м, житловою площею 27,8 кв. м:
-грошові кошти (вклади), що розміщені у філії Дзержинського відділення № 7806 Акціонерного товариства «Ощадбанк» на рахунках: № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_8 , на загальну суму 21 988,23 грн.;
-грошові кошти, що розміщені у Публічному акціонерному товаристві «Укрсоцбанк» на рахунках № НОМЕР_6 та № НОМЕР_7 . відкритих на ім`я ОСОБА_8 , на загальну суму 183 54,00 грн.;
-грошові кошти, що розміщені у Публічному акціонерному товаристві Комерційний банк «Південкомбанк» на рахунку № НОМЕР_8 , відкритому на ім`я ОСОБА_8 , на загальну суму 10 000,00 грн.
Матір`ю померлого ОСОБА_8 була ОСОБА_9 (після заміжжя ОСОБА_10 ), батьком ОСОБА_11 . Згідно з відомостями з господарської книги № 31 за 1947-1949 роки Великокостромської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, по особовому рахунку № НОМЕР_9 буд. АДРЕСА_5 (рік побудови 1918), головою домогосподарства значився ОСОБА_12 , 1901 р.н., членами його сім`ї ОСОБА_13 , 1901 р.н. (дружина) та три дочки ОСОБА_14 , 1921 р.н., ОСОБА_15 , 1929 р.н., ОСОБА_9 , 1932 р.н.
ОСОБА_15 після укладання шлюбу з ОСОБА_16 змінила прізвище на « ОСОБА_17 » (актовий запис про шлюб від 14.12.1952 року № 1353).
30.03.2011 ОСОБА_7 , як спадкоємець третьої черги за законом, звернулася до державного нотаріуса Третьої криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_18 із заявою про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 племінника ОСОБА_8 . У зв`язку з надходженням заяви позивача, державним нотаріусом Третьої криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_18 , 30.03.2011 року заведено спадкову справу № 145/2011, та розпочато дії з видачі свідоцтва про право на спадщину у порядку, встановленому законом.
03.06.2011 року до державного нотаріуса Третьої криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_18 із заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_3 , обґрунтовуючи заяву тим, що протягом останніх п`яти років до дня смерті спадкодавця він проживав разом із спадкодавцем однією сім`єю. Рішення суду про встановлення факту проживання однією сім`єю ОСОБА_3 та померлого ОСОБА_8 відсутнє.
30.12.2014 року до державного нотаріуса Третьої криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_18 винесено постанову про відмову ОСОБА_7 у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю оригіналу спадкової справи та наявністю арештів на майно померлого.
В рамках кримінального провадження допитана в якості свідка ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка є двоюрідною сестрою померлого ОСОБА_8 , зі слів останньої, а також відповідно до акту від 19.08.2014 встановлено, що ОСОБА_8 проживав самостійно.
Апеляційний суд Дніпропетровської області, а також Верховний Суд постановив, що твердження ОСОБА_3 про те, що він є єдиним законним спадкоємцем померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_8 , є безпідставним та не підтвердженні належними та допустимими доказами.
В ході досудового розслідування допитано потерпілого ОСОБА_3 , з метою встановлення фактичних обставин події допитано свідків, а саме: ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_18 , здійснено тимчасовий доступ до речей і документів спадкової справи, документів щодо свідоцтва про народження ОСОБА_15 , проведено судово-технічну експертизу свідоцтва про народження ОСОБА_15 , за висновком експерта якого встановлено, що у вказаному свідоцтві будь-яких змін первинного вмісту не виявлено
Під час досудового розслідування провели всі необхідні слідчі дії для встановлення обставин кримінального провадження.
Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні проведено всі необхідні слідчі (розшукові) дії, спрямовані на встановлення особи правопорушника, можливих свідків та очевидців вчинення даного кримінального правопорушення, однак за результатами отриманих даних та доказів, особу, котра вчинила вказане кримінальне правопорушення, не встановлено. У вказаному кримінальному провадженні жодній особі не було повідомлено про підозру.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 190 КК України є кримінальним правопорушенням з матеріальним складом, тобто з об`єктивна сторона шахрайства полягає у заволодінні майном або придбанні права на майно шляхом обману чи зловживання довірою. В результаті шахрайських дій потерпілий - власник, володілець, особа, у віданні або під охороною якої знаходиться майно, добровільно передає майно або право на майно винній особі. Безпосередня участь потерпілого у передачі майнових благ і добровільність його дій є обов`язковими ознаками шахрайства, які відрізняють його від викрадення майна та інших кримінальних правопорушень проти власності.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України (редакція від 05.05.2011) - є кримінальним проступком, за яке законом передбачено покарання, - «карається штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років».

Враховуючи норми діючого законодавства України, строк давності притягнення особи до кримінальної відповідальності у вказаному кримінальному провадженні, за вчинення вищевказаного кримінального проступку закінчився в травні 2014.
Через значний термін з початку внесених відомостей до ЄРДР не було встановлену особу, якій повідомлено про підозру не отримано нові відомості та обставини, що мають слідчий або оперативний інтерес у розкритті даного кримінального правопорушення відповідно до положень ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Визнати досудове розслідування закінченим, що немає необхідності у проведенні слідчих (розшукових) чи інших процесуальних дій, спрямованих на збирання, перевірку і дослідження доказів: усі необхідні докази для ухвалення підсумкового рішення зібрані, перевірені, досліджені і належним чином оцінені.

У судовому засіданні прокурор присутній не був, подав до суду заяву в якій просив проводити розгляд клопотання без його участі та без застосування засобів технічної фіксації, просив задовольнити його в повному обсязі.
Присутній у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 проти клопотання прокурора заперечували, вважаючи його необґрунтованим, оскільки за роки проведення досудового розслідування, слідчими не було вчинено належних заходів щодо його ефективного розслідування. Просив у задоволенні клопотання відмовити, оскільки з двох підстав для закриття провадження - не встановлено особу, яка вчинила правопорушення та закінчилися строки давності притягнення до кримінальної відповідальності наявна лише одна підстава - закінчення строків.
Заслухавши пояснення потерпілого та його представника, дослідивши матеріали клопотання, кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.
Встановлено, що до чергової частини Інгулецького РВ 10.04.2013 поштою надійшла заява від ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає: АДРЕСА_1 про те, що у травні 2011 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працює мешкає: АДРЕСА_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , пенсіонерка, мешкає: АДРЕСА_2 шахрайським шляхом, надавши документи, які містять завідомо неправдиву інформацію, заволоділи його спадщиною після смерті ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .
10.04.2013 року відомості про кримінальне правопорушення за даним фактом зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000572 від 10.04.2013 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
На думку прокурора, в ході досудового розслідування проведено комплекс слідчих (розшукових) заходів, спрямованих на встановлення та з`ясування усіх обставин правопорушення, а також причетних до його вчинення можливих свідків та очевидців вчинення даного кримінального правопорушення. Однак, за результатами отриманих даних та доказів, достатніх підстав для повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, до теперішнього часу, встановити не видалося можливим, тому повідомлення про підозру не здійснювалося.
Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 грудня 2020 року скаргу ОСОБА_3 задоволено, скасовано постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0000572 (Том 2 а.с.31).
Відповідно до п.1-1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої п.3-1 ч.1 цієї статті, - якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.
Згідно з ч.2 ст.284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.
Відповідно до вимог ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.190 КК України є кримінальним проступком, за яке передбачено законом покарання у вигляді штрафу від двох тисяч до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від двохсот до двохсот сорока годин, або виправні роботи на строк до двох років, або обмеження волі на строк до трьох років.
Пунктом 2 ч.1 ст.49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.
З моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 , тобто з 10.04.2013 року минуло вісім років.
Клопотання направлено до суду з підстав, передбачених п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України, оскільки не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Разом з тим в матеріалах провадження є показання заявника ОСОБА_3 , який вказав на осіб, які можуть бути причетні до вчинення кримінального правопорушення. При цьому, матеріали кримінального провадження містять лише один протокол допиту потерпілого ОСОБА_3 від 17.05.2013 року (Том1 а.с.33-35).
Тільки одну з осіб, зазначених потерпілим ОСОБА_3 протягом строку досудового розслідування слідчим було допитано.
Вказівки прокурора ОСОБА_30 по кримінальному провадженню від 22.04.2021 року не виконано.
Таким чином, майже за вісім років проведення досудового розслідування, слідчими не було вчинено належних заходів щодо його ефективного розслідування.
Тому суд вважає, що посилання прокурора як на підставу для закриття кримінального провадження на п.1-3 ч.2 ст. 284 КПК України є необґрунтованим.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» №3477-IV від 23 лютого 2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Частиною 5 статті 9 КПК України передбачено: кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Як зазначив Європейський суд з прав людини по справі «Євген Петренко проти України» (заява №55749/08 від 29 січня 2015 року) п.65 «для того, щоб розслідування могло вважатися «ефективним», воно має в принципі призвести до встановлення фактів у справі та встановлення і покарання винних. Державні органи повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для збереження доказів, що стосуються події, включаючи показання свідків, висновки судових експертиз тощо. Будь-які недоліки розслідування, які підривають його здатність до встановлення причин заподіяння ушкоджень або винних осіб, ставлять під сумнів дотримання цього стандарту та вимог оперативності й розумної швидкості».

В п.40 рішення Європейського суду з прав людини «Юрій Іларіонович Щокін проти України» від 03 жовтня 2013 року, зазначено: державні органи мають вживати усіх заходів, які було б розумно від них очікувати, для зібрання доказів щодо ходу подій. Якщо розслідування містить недоліки, які не дозволяють встановити причину смерті або визначити винних осіб, які є безпосередніми виконавцями злочину або особами, які його фінансували чи організовували, то таке розслідування може не відповідати вимозі ефективності.
Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
З огляду на досудове розслідування кримінального провадження, суд вважає, що його розслідування не може відповідати вимозі ефективності.
Слідчим не були виконані вказівки прокурора щодо проведення ряду слідчих дій, які зазначені в листі прокурора ОСОБА_5 від 22 квітня 2021 року.
Як вбачається з викладеного, у кримінальному провадженні слідчим не здійснювалось досудове розслідування належним чином та не здійснювались дії на виконання обов`язку, встановленого ст.92 КПК України, а прокурор, не дивлячись на вказані обставини, направив до суду клопотання про закриття кримінального провадження.
Суд вважає, що використання органами досудового розслідування норми, що була запроваджена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих положень кримінального процесуального законодавства» як можливості закінчити досудове розслідування кримінального провадження шляхом закриття судом напідставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України, суперечить вимогам ст.9 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, усталеній практиці Європейського суду з прав людини, завданням та загальним засадам, встановленим чинним КПК України.
З огляду на викладене, суд вважає, що клопотання прокурора слід залишити без задоволення, оскільки досудове розслідування проведено поверхнево, з недотриманням вимог ефективності, всебічності та повноти дослідження обставин кримінального провадження.
Керуючись ст.ст.284, 342-345, 372, 395 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000572 від 10.04.2013 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України залишити без задоволення.
Кримінальне провадження №0000572 від 10.04.2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.190 КК України, повернути прокурору Криворізької окружної прокуратури ОСОБА_5 .

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1