УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №:755/3277/21

Провадження №: 1-в/755/109/21

"01" березня 2021 р.

м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання Дніпровського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" у м. Києві та Київській області про звільнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку, установив:

Суть питання, що вирішується ухвалою

Фахівець Дніпровського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" у м. Києві та Київській області подав до суду дане клопотання про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку указаного засудженого (особу в інтересах якої подано клопотання), у зв`язку із закінченням іспитового строку випробування установленого за вироком суду.

Мотиви, з яких Суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався у ракурсі установлених фактичних обставин з даного питання

У судове засідання сторони будучи повідомленим про день та час розгляду клопотання (подання), згідно вимог ст. 135 КПК України, не з`явився, причини неявки суду не повідомили, однак Суд, враховуючи положення ст.ст. 7, 22, 26, абз. 2 ч. 5 ст. 539 КПК України, вважає за можливе провести судовий розгляд провадження у їх відсутність та вивчивши наявні матеріали, приходить до наступного.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 537 КПК під час виконання вироків суд, має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку.

Статтею 78 КК України регламентовано, що після закінчення іспитового строку, засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного покарання.

Вимогами ч. 2 ст. 165 КВК України передбачено, що після закінчення іспитового строку засуджений, за відповідним поданням звільняється судом від призначеного йому покарання, контроль за його поведінкою припиняється і засуджений знімається з обліку.

У цій справі, вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 23.04.2019 особу в інтересах якої подано клопотання визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 201 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки та із застосуванням ст. 75 вказаного Кодексу звільнено від відбування цього покарання з іспитовим строком на 1 рік з покладенням зобов`язань з числа передбачених ст. 76 КК України.

Іспитовий строк установлений вироком суду закінчився 23.04.2019.

Вимога на судимість не містить інформації про набуття засудженим у рамках інших кримінальних проваджень статусу підозрюваного у розрізі норм ст. 42 КПК.

Згідно ст. 89. Строки погашення судимості КК такими, що не мають судимості, визнаються: 1) особи, засуджені відповідно до статті 75 цього Кодексу, якщо протягом іспитового строку вони не вчинять нового кримінального правопорушення і якщо протягом зазначеного строку рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням не буде скасоване з інших підстав, передбачених законом.

Тобто, в силу норм ст. 89 КК рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням може буде скасоване тільки протягом іспитового строку, який в цій справі, в цей час, закінчився, тож не залежно від фактичних обставин та наявних або ж відсутніх порушень особа підлягає звільненню.

Судимість має строковий характер. Закон визначає, коли вона виникає (з дня набрання законної сили обвинувальним вироком), та встановлює підстави її припинення. Такими підставами є погашення судимості та її зняття.

Тож, коли в силу ст. 89 КК судимість є припиненою, відсутні об`єктивні підстави залишати особу на іспитову строку. Не діють поза межами строку визначеного вироком і обов`язки указані в ст. 76 КК.

Відповідно, слід дійти висновку, що матеріали особової справи засудженого в своїй сукупності, не містять у собі беззаперечних даних, які у розумінні ст. 78 КК України, вказували б на допущення засудженим такого роду порушень, які б унеможливлювали його звільнення, у порядку цієї статті зазначеного Кодексу, від відбування покарання призначеного указаним вироком суду, у зв`язку із закінченням іспитового строку випробування.

Заходи ужиті судовими рішеннями від 13.05.2020, 10.08.2020 суть проблеми жодним чином не вирішують так, як на іспитовому строку засуджений у період на який він йому не установлювався, у розрізі положень Конституції України та норм КК, КПК та КВК, й практики ЄСПЛ, перебувати також не може, адже матиме місце відсутність розумної та співрозмірності у питанні обмеження прав такої особи завданням кримінального провадження, тобто ітиметься про відсутність обґрунтованого пропорційного співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.

З огляду на встановлені судом вище обставини, є наявними передумови регламентовані ст. 78 КК України та ч. 2 ст. 165 КВК України.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене Суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, а засуджений може бути звільнений від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку.

На підставі викладеного та керуючись ст. 78 КК України, ст. 165 КВК України, ст.ст. 369-372, 376, 537, 539 КПК України, Суд постановив :

клопотання - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного йому покарання вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 23.04.2019 у виді позбавлення волі на строк 4 роки з випробовуванням протягом 1 року, у зв`язку із закінченням іспитового строку.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

С у д д я Оксана БІРСА