Справа № 509/1224/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2021 року. Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Овідіополь Одеської області клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 погодженого з прокурором Чорноморської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна, в рамках кримінального провадження №0000166 від 12.03.2021, за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні СВ відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 знаходиться кримінальне провадження №0000166 від 12.03.2021, за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що 12.03.2021 до чч ВП №1 ОРУП №2 надійшла заява від ОСОБА_5 , який просить прийняти міри до ОСОБА_6 , яка 03.02.2021 з магазину ІНФОРМАЦІЯ_1 , який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , здійснила крадіжку продовольчих товарів. Сума збитку становить 404,78 гривень.

Під час здійснення першочергових заходів було встановлено, що у зазначеному магазині наявні камери відеоспостереження які фіксують торгівельне приміщення магазину АТБ.

15.03.2021 слідчим було надано запит для можливості вилучення відеозапису з камер внутрішнього відеоспостереження які розташовані у приміщені магазину ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , за період часу з 08:00 годин 03.02.2021 року.

18.03.2021 представник потерпілого ОСОБА_7 , надав співробітникам поліції заяву в якій останній видає ДВД диск з відеозаписом з камер відеоспостереження за період часу з 08:00 годин 03.02.2021 року.

Посилаючись в обґрунтування клопотання на те, що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, вилучені речі та предмети мають суттєве значення для встановлення факту та обставин у кримінальному провадженні, та являються речовим доказом, у зв`язку із чим, просить про накладення на нього арешту.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 98 КПК України містить поняття речового доказу, відповідно до якої речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як випливає із змісту ст. 172 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, якщо арешт майна накладається з метою забезпечення збереження речових доказів; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Вирішуючи клопотання на користь особи, яка його ініціювала, слідчий суддя враховує наявність правової підстави для арешту майна, а саме: можливість приховування та знищення предмету, що може зберігати в собі сліди злочину. Суддя враховує і ту обставину, що майно, про накладення арешту на яке просить слідчий, відповідає критеріям речових доказів, а також визнано речовим доказом в кримінальному провадженні.

Зазначене у клопотанні майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, має доказове значення у вказаному кримінальному провадженні. Без накладення арешту на майно існує реальна загроза його втрати, тому слідчий суддя вважає клопотання таким, що підлягає до задоволення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 98, 170-173 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на відеозапис з камер відеоспостереження які розташовані у приміщені торгівельної зали магазину АТБ, який розташований за адресою: Одеська область, смт. Овідіополь, вул. Берегова 4, за період часу з 08:00 год 03.02.2021, який 18.03.2021 на підставі заяви надав представник потерпілого ОСОБА_7 .

Арештований відеозапис зберігати в матеріалах кримінального провадження до вирішення питання по суті.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду на протязі 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1