ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/285/21 Справа № 705/398/21 Категорія: ст. 81 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7 (в режимі відео конференції)

представника ВК № 92 ОСОБА_8 (в режимі відео конференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 22 лютого 2021 року, про відмову в задоволенні клопотання про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

в с т а н о в и л а :
Державна установа «Старобабанівська виправна колонія № 92» звернулась до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з клопотанням про умовно-дострокове звільнення відносно засудженого ОСОБА_7 .

В обґрунтування подання вказано, що ОСОБА_7 засуджений вироком Апеляційного суду Чернігівської області від 06.04.2018 року за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. Строк покарання обчислюється з моменту приведення вироку до виконання. Початок строку відбування покарання: 23.04.2018 року. Кінець строку відбування покарання: 23.04.2022 року. Засуджений ОСОБА_7 відбув 2/3 строку покарання. Під час утримання в СІЗО м. Чернігів характеризувався посередньо, до праці не залучався. Заохочень та стягнень не мав. З 08.06.2018 року відбуває покарання в ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№92)». За період відбування покарання характеризується позитивно. Виконує обов`язки кочегара на відділенні №14, до роботи відноситься сумлінно, старанно з розумною ініціативою, за що 5 разів заохочувався правами начальника установи. Допускав порушення режиму відбування покарання, за що 3 рази притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи. Стягнення погашені у встановленому законом порядку. У відношенні до представників адміністрації колонії ввічливий, завжди тактовний, виконує законні вимоги. На заходи виховного та профілактичного характеру реагує позитивно, належні висновки робить завжди. За характером спокійний, врівноважений. В середовищі засуджених не конфліктний. Підтримує рівні та доброзичливі стосунки із засудженими позитивної спрямованості. Приймає участь у суспільно-корисному житті відділення та установи в цілому. Провину в скоєному злочині визнає.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 22 лютого 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання начальника ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№92)», погодженого зі спостережною комісією Уманської РДА, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В ухвалі суд указав, що в судовому засіданні не доведено наявність обставин, які б однозначно давали підстави зробити висновок про те, що засуджений ОСОБА_7 дійсно заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 22.02.2021 року та задовольнити клопотання про його умовно-дострокове звільнення. Вказує, що став на шлях виправлення та довів, що заслуговує на умовно-дострокове звільнення, однак неповнота судового розгляду судом першої інстанції призвела до невідповідності висновків суду. При цьому судом не враховано думку працівників колонії та прокурора, який не заперечував щодо задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_7 підтримав вимоги апеляційної скарги.

Прокурор заперечив проти апеляційної скарги, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Представник колонії поклався на розсуд суду.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання являє собою звільнення засудженого від подальшого відбування покарання за таких умов: 1) особа відбуває основне покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі; 2) засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення; 3) він фактично відбув встановлену ч. 3 ст. 81 частину призначеного судом покарання.

Колегія суддів погоджується з обґрунтованістю висновку суду першої інстанції про те, що ОСОБА_7 не можна вважати таким, який сумлінною поведінкою довів своє виправлення.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що адміністрацією Старобабанівської виправної колонії № 92 ОСОБА_7 характеризується позитивно. У відношенні до представників адміністрації колонії ввічливий, завжди тактовний, виконує законні вимоги. На заходи виховного та профілактичного характеру реагує позитивно, належні висновки робить завжди. За характером спокійний, врівноважений. В середовищі засуджених не конфліктний. Підтримує рівні та доброзичливі стосунки із засудженими позитивної спрямованості. Приймає участь у суспільно-корисному житті відділення та установи в цілому. Провину в скоєному злочині визнає. Виконує обов`язки кочегара на відділенні №14, до роботи відноситься сумлінно, старанно з розумною ініціативою, за що 5 разів заохочувався правами начальника установи. Проте, також вбачається, що засуджений ОСОБА_7 допускав порушення режиму відбування покарання, за що 3 рази притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи, а саме: 24.07.2019 року до засудженого було застосовано стягнення у вигляді поміщення в ДІЗО на 10 діб за перебування на території установи з різким запахом алкоголю; 21.10.2019 року відносно засудженого застосовано стягнення у вигляді догани за те, що він був відсутній на вечірній повірці; 25.10.2019 року відносно засудженого застосовано стягнення у вигляді поміщення в ДІЗО на 14 діб за зберігання на території установи забороненого предмету. Вказані стягнення погашені у встановленому законом порядку.

Колегія суддів враховує, що поведінка засудженого, яка вказує на його виправлення, має бути стабільною в ході всього строку відбування покарання, а не лише перед моментом виникнення права на певну пільгу. Посилання в апеляційній скарзі засудженого на те, що він став на шлях виправлення, колегія суддів не вбачає такими, які істотно впливають на рішення щодо умовно-дострокового звільнення.

Таким чином, незважаючи на наявність формальної підстави для умовно-дострокового звільнення, зокрема факту відбуття певної мінімальної частини призначеного судом строку покарання, відсутньою є фактична підстава, а саме стала тенденція засудженого до виправлення.

За таких обставин колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком місцевого суду та не вбачає істотних порушень норм кримінального або кримінально-процесуального законів, які б давали підстави для зміни або скасування ухвали суду.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 22 лютого 2021 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді