Справа № 142/681/20
Провадження №11-кп/801/480/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 березня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши в порядку ч. 4 ст. 107 КПК України в приміщенні Вінницького апеляційного суду апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Тростянецького районного суду Вінницької області від 26 лютого 2021 року про продовження ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

В С Т А Н О В И В:

Цією ухвалою обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено строк тримання його під вартою до 27 квітня 2021 року включно.
На вказану ухвалу суду, адвоката ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування ухвали Тростянецького районного суду Вінницької області від 26 лютого 2021 року та застосування до нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю .
В обґрунтування доводів апеляційної скарги адвокат обвинуваченого зазначає, що суду не було надано доказів того, що існують обставини, через які до обвинуваченого неможливо застосувати інший більш м`який запобіжний захід.
Також апелянт вказує, що у кримінальному провадженні допитана потерпіла та майже всі свідки, обвинувачений має постійне місце проживання та раніше не судимий.
Перевіривши матеріали контрольного провадження та апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ч. 2 ст. 331 КПК України, вирішення судом питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Вирішуючи питання доцільності продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, суд першої інстанції врахував, що на час розгляду кримінального провадження стосовно ОСОБА_6 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним інкримінованого йому злочину та ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу сторону та свідків, перешкоджати судовому провадженню іншим чином.
Переглядаючи рішення суду першої інстанції про продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що підстави, у зв`язку з наявністю яких останньому був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою, не відпали, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися та продовжують існувати.
На переконання колегії суддів, суд першої інстанції дійшов правильних висновків про те, що обставини кримінального провадження свідчать про неможливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з тримання під вартою, про що ставить питання апелянт, оскільки такі запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки останнього під час розгляду кримінального провадження.
Доводи апеляційної скарги адвоката про відсутність доказів того, що існують ризики, через які до нього неможливо застосувати інший більш м`який запобіжний захід, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вони не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на матеріалах провадження, наявність постійного місця проживання не свідчить про те, що обраний ОСОБА_6 захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, інших відомостей що унеможливлюють тримання особи під вартою суду не надано, у зв`язку з чим колегія суддів вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам, аніж тримання під вартою, а відтак не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги адвоката.
На підставі викладеного, ухвала Тростянецького районного суду Вінницької області від 26 лютого 2021 року про продовження ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою винесена з додержанням вимог кримінального процесуального закону, є обґрунтованою і підстав для її скасування та застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, про що ставиться питання в апеляційній скарзі адвоката ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , колегія суддів не вбачає.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , залишити без задоволення, а ухвалу Тростянецького районного суду Вінницької області від 26 лютого 2021 року про продовження ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою без зміни.
Ухвала апеляційного суду набуває законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4