ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1015/21 Справа № 182/6056/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , на ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 лютого 2021 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 289 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 лютого 2021 року було продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 24 квітня 2021 року, з визначенням застави у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 113 500 грн.
Ухвала обгрунтована тим, що продовжують існувати ризики того, що обвинувачений ОСОБА_7 може переховуватись від суду, усвідомлюючи тяжкість можливого покарання; продовжувати злочинну діяльність - вчиняти кримінальні правопорушення аналогічні тим, в яких він обвинувачується, впливати на потерпілих.
Суд першої інстанції врахував репутацію обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, не має постійного місця роботи та законних джерел доходів, що може стати причиною вчинення ОСОБА_7 нових злочинів. Крім того ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні нових злочинів в той час, як у провадженні суду вже знаходились інші кримінальні провадження стосовно нього, за якими йому було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, умови якого ним були порушені. Тому суд першої інстанції зробив висновок про необхідність продовження строків тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 .
Не погоджуючись з вказаною ухвалою, захисник подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою обрати обвинуваченому більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що суд першої інстанції не прийняв до уваги пояснення ОСОБА_7 стосовно того, що він з 2019 року офіційно працює та має заробітну плату, на підтвердження чого надав пропуск працівника ТОВ Ліра.
Захисник вважає, що прокурором не доведено ризики незаконного впливу на свідків або продовження злочинної діяльності.
Захисник зазначив, що ОСОБА_7 проживає з жінкою без реєстрації шлюбу з 2017 року, має доньку 2019 року народження, що свідчить про наявність у нього міцних соціальних зв`язків.
Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши надані матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 4 ст. 422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.
Жоден із вищезазначених учасників судового провадження не заявив клопотання про проведення судового засідання за участю сторін, крім того, захисник ОСОБА_6 подав до суду заяву про розгляд апеляційної скарги без його участі, тому апеляційна скарга розглянута без участі сторін.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 289 КК України, які є тяжкими злочинами, тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо того, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, оскільки такий запобіжний захід не відповідає ступеню тяжкості злочинів, у яких обвинувачується ОСОБА_7 .
Колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги захисника щодо того, що суд першої інстанції не прийняв до уваги пояснення ОСОБА_7 стосовно того, що він з 2019 року офіційно працює та має заробітну плату, підтвердженням чого є пропуск працівника ТОВ Ліра, оскільки вказаний пропуск не є доказом того, що ОСОБА_7 офіційно працював на вказаному підприємстві, крім того, судом першої інстанції встановлено та враховано, що ОСОБА_7 не мав офіційного місця роботи та законних джерел доходів.
Колегія суддів також не приймає доводи апеляційної скарги захисника щодо того, що ОСОБА_7 проживає з жінкою без реєстрації шлюбу з 2017 року, має доньку 2019 року народження, що свідчить про наявність у нього міцних соціальних зв`язків, оскільки ці обставини не спростовують ризиків, передбачених п.п 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Колегія суддів зазначає, що ці обставини існували і на момент вчинення інкримінованого ОСОБА_7 злочину, та жодним чином не виступили стримуючим фактором в його поведінці.
Колегія суддів не вбачає порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали суду першої інстанції, тому вважає, що у задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , на ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 лютого 2021 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 289 КК України залишити без задоволення.

Ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 лютого 2021 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 289 КК України залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4