Справа № 761/7280/21
Провадження № 1-кс/761/5044/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2021 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні №0000792 від 26.08.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263. ч.3 ст. 307, ч.2 ст.311, ч.3 ст.313, ч.3 ст.369 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:
23 лютого 2021 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000792 від 26.08.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263. ч.3 ст. 307, ч.2 ст.311, ч.3 ст.313, ч.3 ст.369 КК України, про арешт майна, яке на праві власності належить ОСОБА_5 , а саме: частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Клопотання слідчого мотивоване тим, що слідчим управлінням ГУ Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000792 від 26.08.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263. ч.3 ст. 307, ч.2 ст.311, ч.3 ст.313, ч.3 ст.369 КК України.

Згідно матеріалів кримінального провадження встановлено, що в невстановлену досудовим розслідуванням дату, але не пізніше 14.09.2020, у невстановлений досудовим розслідуванням час, знаходячись у невстановленому досудовим розслідуванням місці, з корисливих спонукань, в порушення вимог Законів України від 15 лютого 1995 року «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , маючи на меті незаконне отримання доходів на постійній основі від незаконних операцій із наркотичними засобами, розробили план скоєння злочинів, пов`язаних з незаконним виготовленням та зберіганням наркотичних засобів, у тому числі особливо небезпечного наркотичного засобу метадон (фенодон) в особливо великих розмірах, з метою їх незаконного збуту на території міста Києва та Київської області.

05.11.2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.3 ст.307, ч.2 ст.311, ч.3 ст.313 КК України.

Відповідно відповіді Комунального підприємства КМР «Київське міське бюро технічної інвентаризації» №062/14-13755(И-2020) 1/2 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на праві власності належить підозрюваному ОСОБА_5 .

Таким чином, з метою спеціальної конфіскації, враховуючи, що в органу досудового розслідування існують підстави для накладення арешту на майно, що належить ОСОБА_5 , а саме на: частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , слідчий звертається до слідчого судді з даним клопотанням.

Слідчий ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав, з мотивів у ньому наведених. Просив накласти арешт з метою забезпечення здійснення спеціальної конфіскації у кримінальному провадженні №0000792 від 26.08.2020. Разом з тим, просив долучити до матеріалів справи рапорт, відповідно до якого власник майна ОСОБА_5 повідомлений про розгляд клопотання про арешт майна.

Жодних заяв та клопотань, в тому числі про відкладення розгляду справи, від власника майна до суду не надходило. У зв`язку з чим, суд приходить до висновку про можливість розгляду клопотання про арешт майна у відсутність власника майна.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, вислухавши пояснення слідчого, прийшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Правилами частини 10 статті 170 КПК України встановлено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається зокрема з метою спеціальної конфіскації.

У випадку, передбаченому пунктом 2 частини 2 статті 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Так, відповідно до статті 96-1 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого зокрема, частинами першою і другою статей 212, 212-1 цього Кодексу.

Згідно статті 96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: 1) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; 4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання. Спеціальна конфіскація не може бути застосована до майна, яке перебуває у власності добросовісного набувача.

Зі змісту клопотання та долучених до нього копій матеріалів кримінального провадження №0000792 від 26.08.2020, вбачається, що досудове розслідування у ньому здійснюється за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263. ч.3 ст. 307, ч.2 ст.311, ч.3 ст.313, ч.3 ст.369 КК України.

При цьому, прокурор у клопотанні просить накласти арешт на частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить на праві власності ОСОБА_5 , з метою забезпечення спеціальної конфіскації.

Разом з тим, аналіз наданих в розпорядження слідчого судді матеріалів, свідчить про те, що слідчим не доведено правових підстав для арешту вказаного майна з метою спеціальної конфіскації у кримінальному провадженні, а так само, розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, та наслідки арешту майна для третіх осіб.

Крім того, для накладення арешту на майно на підставі п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий або прокурор, повинен довести наявність достатніх підстав вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 96-2 КК України.

Однак, ані в клопотанні про арешт майна, ані в судовому засіданні слідчим не доведено факту того, що частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , є одержаною внаслідок вчинення кримінального правопорушення чи підпадає під будь-які інші критерії, визначені ст. 96-2 КК України.

Слідчий суддя при розгляді даного клопотання враховує загальні засади застосування заходів забезпечення кримінального провадження у відповідності до Розділу II КПК України, якими передбачено обґрунтування необхідності такого ступеню втручання у права і свободи особи потребами досудового розслідування, принцип співмірності.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, а також необґрунтованість та недоведеність необхідності застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя не знаходить правових підстав для задоволення вказаного клопотання.

Керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И Л А :
У задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погодженого прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000792 від 26.08.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263. ч.3 ст. 307, ч.2 ст.311, ч.3 ст.313, ч.3 ст.369 КК України, про арешт майна, яке на праві власності належить ОСОБА_5 , а саме: частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною відчужувати, залишити без задоволення.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Повний текст ухвали оголосити 05 березня 2021 року о 11 год. 40 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1