Справа №522/353/21
Провадження № 1-кс/522/226/21
УХВАЛА

17 лютого 2021 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника власника майна ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №0008975 від 05.03.2014 року,
ВСТАНОВИВ:
В провадження слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 надійшло клопотання представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №0008975 від 03.10.2014, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ст.358, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України.
Зазначене клопотання обґрунтовано тим, що 04.02.2015 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва розглянув клопотання старшого слідчого в ОВС 3-го відділу 1-го управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_6 та наклав арешт на заставне майно ПАТ АБ «Порто-Франко», зокрема на майнові права на квартиру під будівельним номером АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_5 . При цьому, сам заявник - ОСОБА_5 , не був присутнім під час розгляду питання про арешт майна.
Підставою накладення арешту на майно стало те, що 20 червня 2013 року між заявником ОСОБА_5 та Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк "Порто-франко" (далі - АБ "Порто-франко" або Банк) було укладено кредитний договір №454/1-13 (далі Кредитний договір), згідно з умовами якого Позивач отримав споживчий кредит у розмірі 234528 грн. з процентною ставкою 16,00 % річних на строк до 18 червня 2020 року на споживчі потреби - придбання нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 .
04.02.2015 року за заявою слідчого ГУ Служби Безпеки України Шевченківським районним судом м. Києва була постановлена ухвала про накладання арешту на нерухоме майно, що належить громадянам України позичальникам АБ "Порто-франко", у тому числі ОСОБА_5 , на підставі ч. 3 ст. 170 КПК України з метою недопущення заволодіння цим майном ТОВ «Фінансова компанія «ТОП ФІНАНС», а також забезпечення вироку в частині можливого цивільного позову чи можливої конфіскації майна, з метою застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.
За вказаними фактами було відкрито кримінальне провадження № 0000515 за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191 та ч. 3 ст. 209 КК України. В подальшому кримінальні провадження № 000485 та № 0000515 об`єднані в провадження № 0008975 та вищевказані матеріали досудового розслідування передані до СВ Приморського ВП ГУНП в Одеській області.
12.05.2016р. між АБ «Порто-Франко» та ТОВ «Альянс Фінанс» був укладений договір про відступлення прав вимоги № 15. Відповідно до зазначеного договору АБ «Порто-Франко» передав ТОВ «Альянс Фінанс» права вимоги за кредитним договором № 454/1-13 від 20.06.2013 року, який укладений між АБ «Порто-Франко» та ОСОБА_5 .
Станом на теперішній час зобов`язання за Кредитним договором № 454/1-13 від 20.06.2013р ОСОБА_5 повністю виконано, а відтак Кредитний договір припинив свою дію.
Враховуючи вищенаведене, представник заявника вважає, що на теперішній час відпали підстави накладання арешту на нерухоме майно власника квартири у вказаному КП., арешт майна у КП 0008975 позбавляє власника ОСОБА_5 на володіння, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, та просить арешт скасувати.
Адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав клопотання, після оголошення перерви у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про подальший розгляд клопотання за його відсутності.

Прокурор після оголошення перерви у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, подав до суду заяву про подальший розгляд клопотання за його відсутності.

Розглянувши клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

04 лютого 2015 року слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва в рамках кримінального провадження №0000515 розглянуто клопотання старшого слідчого в ОВС 3-го відділу 1-го управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_6 та постановлено ухвалу, якою накладено арешт на майно, у тому числі на майнові права на квартиру під будівельним номером АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_5 .
Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №235738145 від 07.12.2020 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно міститься запис про державну реєстрацію обтяжень вищезазначеної квартири ОСОБА_5 : номер запису про обтяження: 8736408, дата, час державної реєстрації: 14.02.2015 13:26:43, підстава для державної реєстрації: ухвала суду, серія та номер: 761/2817/15-к, виданий 04.02.2015, видавник: Шевченківський районний суд м. Києва
Слідчим суддею встановлено, що відповідно до постанови про об`єднання матеріалів досудового розслідування та визначення підслідності від 29.04.2015 року матеріали досудового розслідування у кримінальних провадженнях №000515 від 19.11.2014 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 209, ч. 5 ст. 191 КК України та №0008975 від 03.10.2014 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 358 КК України, об`єднано в одне провадження.
Станом на час розгляду клопотання, досудове розслідування у кримінальному провадженні №0008975 від 03.10.2014, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України перебувають у провадженні СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області (Відділ поліції №2 Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області).
З матеріалів справи вбачається, що 20 червня 2013 року між заявником ОСОБА_5 та Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк "Порто-франко" було укладено кредитний договір № 454/1-13, згідно з умовами якого ОСОБА_5 отримав споживчий кредит у розмірі 234528 грн. з процентною ставкою 16,00 % річних на строк до 18 червня 2020 року на споживчі потреби - придбання нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до договору про відступлення права вимоги №15 від 12.05.2016р. укладеного між АБ «Порто-Франко» та ТОВ «Альянс Фінанс», акту прийому передачі, вбачається, що АБ «Порто-Франко» передав ТОВ «Альянс Фінанс» права вимоги за кредитним договором № 454/1-13 від 20.06.2013 року, який укладений між АБ «Порто-Франко» та ОСОБА_5 .
Відповідно донаданої заявником квитанції №15780625 від 10.06.2016р. вбачається, що ОСОБА_5 сплачено на користь ТОВ «Альянс Фінанс» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 454/1-13 від 20.06.2013 року суму у розмірі 160000,00грн.
Згідно з повідомленням ТОВ «Альянс Фінанс» про прощення боргу від 14.06.2016р. №14-06/2, вбачається що, зобов`язання за кредитним договором № 454/1-13 від 20.06.2013р вважаються повністю виконаними, та кредитний договір № 454/1-13 від 20.06.2013р. припинив свою дію з 14.06.2016р.
В матеріалах провадження відсутні будь-які дані, що ОСОБА_5 , який є власником квартири за адресою: АДРЕСА_2 , є підозрюваним у даному кримінальному провадженні, у зв`язку з чим відсутні підстави вважати, що до нього може бути застосована конфіскація майна, як вид покарання.
Не міститься в цьому кримінальному провадженні і даних про заявлений до ОСОБА_5 цивільний позов, що виключає можливість накладення арешту на його майно з метою забезпечення цивільного позову, а така підстава накладення арешту на майно може мати місце лише в тому випадку, коли цивільний позов до особи є дійсно заявленим.
Вказане також підтверджується листом Приморського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області від 14.12.2020р. № 36-315/аз.
Отже, жодне з правових обґрунтувань на теперішній час не може бути підставою для арешту майна, що належить ОСОБА_5 , а саме: квартири за адресою: АДРЕСА_2 .
Крім того, слідчий суддя під час вирішення питання про скасування арешту майна враховує приписи п. п. 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України, оцінюючи розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для його власника.
Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, а заходами забезпечення кримінального провадження є в тому числі арешт майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Частиною 2 ст.170 КПК України встановлено, що метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Згідно з ч.ч. 6, 7 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
В матеріалах кримінального провадження відсутня інформація щодо визнання вищевказаної квартири речовим доказом у кримінальному провадженні.
Відповідно до ст. 13 Конституції України «держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності». Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності (ст. 41 Конституції України).
Відповідно до ст. 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
З урахуванням вищенаведеного, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність скасування арешту майна.
Керуючись ст.ст. 170-174 КПК України,
У Х В А Л И В :
Клопотання представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №0008975 від 05.03.2014р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України, задовольнити.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04.02.2015 року по справі №761/2817/15-к, провадження №1-кс/761/1283/2015 на квартиру АДРЕСА_1 (номер запису про обтяження: 8736408 від 14.02.2015р.).
Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її проголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1