Справа № 456/3527/17
Провадження № 1-кп/456/98/2021
УХВАЛА

06 травня 2021 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_3.

суддів ОСОБА_4., ОСОБА_5

з участю секретаря ОСОБА_6.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_1 в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 186 КК України та клопотання захисника ОСОБА_7. про зміну запобіжного заходу

за участю сторін та інших учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8.,

захисника ОСОБА_9.,

потерпілого: ОСОБА_2 ,

в присутності обвинуваченого: ОСОБА_1 , -

встановив:

В провадженні Стрийського міськрайонного суду Львівської області знаходиться кримінальне провадження відносно обвинуваченої ОСОБА_1 в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 186 КК України.

Захисник ОСОБА_7. подав суду клопотання про зміну запобіжного заходу.

В обґрунтування поданого клопотання вказав, що відповідно до ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 26.09.2017р. щодо підозрюваного ОСОБА_1 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави у сумі 480 000 гривень. Строк тримання під вартою ОСОБА_1 визначений до 24.11.2017р.

Відповідно до ухвали Стрийського міськрайонного суду від 15.03.2018 року, ОСОБА_1 було продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою по 13.05. 2018 року, з можливістю одночасно для забезпечення виконання ОСОБА_1 обов`язків, визначених КПК України запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 480000 грн.

Згідно повідомлення Львівської установи виконання покарань №19 від 16.03.2018р., ОСОБА_1 16.03.2018р. звільнений з під варти у зв`язку із внесенням застави.

Строк запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_1 , закінчився 16.03.2018 року, з моменту звільнення з установи виконання покарань, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою не може перевищувати 60 днів, а такий термін дії ухвали закінчився 13.05.2018р.

Ухвалою суду обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою лише з підстав тяжкості кваліфікованого злочину. Вважає, що дана позиція не може відповідає нормам Конвенції прав людини та основоположних свобод та суперечить практиці Європейського суду з прав людини, яка є обов`язковою до виконання судами.

Згідно ч.1,2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вважає, що стороною обвинувачення не наведено і необґрунтовано наявність вище вказаних ризиків. Насамперед, не надано доказів щодо можливості підозрюваного вплинути на учасників кримінального провадження, намагання знищити речі, документи, які мають значення у кримінальному провадженні, продовження вчиняти кримінальні правопорушення чи іншим чином перешкоджати судовому розгляду.

Натомість твердження сторони обвинувачення щодо ризиків та необхідності обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою трактуються лише на припущеннях та не знайшли свого підтвердження.

Згідно з ч.4 ст. 17 КПК України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Крім того, з моменту закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу ОСОБА_1 , він з`являвся на усі судові засідання за викликом суду, окрім того з`явився до відділення поліції та зізнався у вчиненні інкримінованого злочину; не ухилявся від явки до органу досудового розслідування та суду; одружений, має на утриманні малолітню дитину; постійно проживав з сім`єю в орендованій квартирі; до моменту обрання йому запобіжного заходу нових правопорушень не вчинив. Окрім того попередньо внесений розмір застави йому не повернуто тому неспроможний внести нову суму застави через незначний щомісячний заробіток.

Важливим фактом є те, що стан здоров`я ОСОБА_1 є незадовільним з огляду на постійні скарги на стан здоров`я.

Тримання під вартою особи, яка має проблеми із здоров`ям та позбавлена вільного вибору лікаря та методів дікування є грубим порушенням права на охорону здоров`я та медичну допомогу передбаченого ст.49 Конституції України.

Кожний громадянин України має право на охорону здоров`я, що передбачає кваліфіковану медичну допомогу, включаючи вільний вибір лікаря, вибір методів лікування відповідно до його рекомендацій і закладу охорони здоров я (п.д ч.І ст.6 Закон України «Основи законодавства України про охорону здоров`я»).

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш мяких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

На підставі наведеного просить змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_1 з тримання під вартою на особисте зобов`язання та встановити для обвинуваченого ОСОБА_1 такі обов`язки:

прибувати по першому виклик суду, прокурора до суду на визначений час;

утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначений судом.

не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу прокурора або суду.

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_1 уточнив вимоги клопотання та просить повернути заставу в сумі 480000 грн. заставодавцю та обрати щодо нього запобіжний захід у виді особистого зобов?язання.

В судовому засіданні прокурор заперечив вимоги клопотання та вказав, що з врахуванням обставин справи заперечує щодо задоволення даного клопотання. Крім того, сам заставодавець не звертався з клопотанням про повернення йому застави, а тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

Потерпіла просить відмовити в задоволенні клопотання.

Захисник погодився з думкою суду, що клопотання повинно було би бути про повернення застави однак, з врахуванням наведеного підтримує думку обвинуваченого.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження встановив, що відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.04.18 дана справа розприділена в провадження колегії суддів - головуючий суддя ОСОБА_3., судді ОСОБА_4, ОСОБА_5.

Підготовче судове засідання у даному провадженні було призначено на 21.05.18.

21.05.18 підготовче засідання не проводилося у зв?язку з неявкою захисника обвинуваченого та потерпілої та відкладено на 06.06.18.

06.06.18 в підготовчому судовому засіданні вирішено клопотання прокурора про продовження строку дії обов?язків покладених на обвинуваченого та відкладено у зв?язку з неявкою потерпілої на 03.08.18.

03.08.18 в судове засідання не з?явився обвинувачений та захисник обвинуваченого, який повідомив, що згідно телефонного повідомлення обвинуваченого останній захворів, а відтак підготовче судове засідання було відкладено на 02.10.18.

02.10.18 в підготовче судове засідання повторно не з?явився обвинувачений, який належними чином був повідомлений про час та місце судового засідання, що доводиться рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (Т-1 а.с. 125) та не повідомив суд про причини своєї неявки, а відтак підготовче судове засідання було відкладено на 13.11.18.

13.11.18 підготовче засідання не відбулося у зв?язку з неявкою захисника, який згідно повідомлення був зайнятий в іншому судовому процесі, а відтак розгляд справи відкладено на 15.01.19.

15.01.19 дане провадження призначено до судового розгляду на 12.03.19.

12.03.19 відбулося судове засідання, встановлено порядок дослідження доказів у справі, допитано потерпілу та оголошено перерву в судовому засіданні на 22.04.19.

22.04.19 в судовому засіданні допитаний свідок, долучено до справи письмові докази та оголошено перерву в судовому засіданні на 29.07.19.

29.07.19 судове засідання не відбулося у зв?язку із зайнятістю захисника в іншому судовому засіданні, а відтак оголошено перерву до 23.10.19.

23.10.19 судове засідання не відбулося у зв?язку з неявкою обвинуваченого, який був належними чином повідомлений про час та місце судового розгляду, що доводиться його розпискою (Т-1 а.с.212), а відтак судом була прийнята ухвала про примусовий привід обвинуваченого та оголошено перерву в судовому засіданні до 09.12.19.

09.12.19 судове засідання не відбулося у зв?язку з неявкою захисника, відтак в судовому засіданні оголошено перерву на 03.02.20.

03.02.20 в судове засідання повторно не відбулося у зв?язку з неявкою захисника, який був належними чином повідомлений про час та місце судового засідання та не повідомив причини своєї неявки, відтак у зв?язку з вимогою обвинуваченого про розгляд справи з участю його захисника, в судовому засіданні було оголошено перерву на 23.03.20.

23.03.20 обвинуваченим та прокурором подано заяву про відкладення розгляду справи у зв?язку з оголошеним карантином, відтак в судовому засіданні оголошено перерву на 23.04.20.

23.04.20 поступили заяви захисника, прокурора про відкладення розгляду справи у зв?язку з продовженням дії карантину.

11.06.20 поступила заява прокурора про відкладення розгляду справи у зв`язку з карантином. В даному судовому засіданні оголошено перерву у зв`язку з перебування головуючого і іншій колегіальній справі, відтак в судовому засіданні оголошено перерву на 07.09.20.

07.09.20 в судовому засіданні оголошено перерву відповідно до заяви прокурора та неявки захисника на 11.11.20.

11.11.20 поступила заява захисника про відкладення розгляду справи у зв?язку з його лікуванням, а відтак в судовому засіданні оголошено перерву на 26.01.21.

Відповідно до ухвали Стрийського міськрайонного суду від 15.03.2018 року, ОСОБА_1 було продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою по 13.05. 2018 року, з можливістю одночасно для забезпечення виконання ОСОБА_1 обов`язків, визначених КПК України запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 480000 грн.

Згідно повідомлення Львівської установи виконання покарань №19 від 16.03.2018р., ОСОБА_1 16.03.2018р. звільнений з під варти у зв`язку із внесенням застави.

Відповідно до ухвали колегії суддів Стрийського міськрайонного суду від 06.06.18 відмовлено в клопотанні прокурора про продовження строку дії обов?язків покладених на ОСОБА_1 у зв?язку з тим, що обвинувачений 16.03.18 був звільнений з під варти і клопотань про продовження строку дії обов?язків після 16.03.18 не надходило.

Заслухавши думку учасників судового провадження суд прийшов до наступних висновків.

Під час судового розгляду суд заклопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити,скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу (ч.ч.1,2 ст.331 КПК України).

У відповідності до ч. 1 ст. 201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Згідно вимог ст.182 КПК України та параграфу 1 глави 18 КПК України строку дії застави як запобіжного заходу не передбачено.

Тобто, застава є безстроковим запобіжним заходом.

Окремо слід зазначити, що санкція ст..186 ч.5 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна.

Згідно ст.. 12 КК України злочин передбачений ст..186 ч.5 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину, а відтак зважаючи на тяжкість злочину та поведінку обвинуваченого впродовж судового розгляду, який неодноразово не з?являвся в судове засідання тому, підстав для застосування найбільш м?якого запобіжного заходу у виді особистого зобов?язання не вбачається.

Відповідно до обставин вказаних у клопотанні, ОСОБА_1 не представив суду жодного доказу щодо його хвороби 03.08.18 так і стану його здоров?я на даний час.

В клопотанні захисник посилається на неможливість вибору обвинуваченим лікаря та методів лікування, що є порушення прав обвинуваченого на охорону здоров?я однак, не навів та не надав жодного доказу в чому полягає це обмеження крім того, на даний час обвинувачений жодним чином не обмежений у вільному пересуванні і в нього наявний обов?язок з?являтися в судові засідання.

Окремо слід зазначити, що судові засідання в 2020, згідно вищенаведеного, практично не відбувалися, а відтак обвинувачений не був обмежений жодним чином в праві на лікування.

Тобто, даний запобіжний захід жодним чином не обмежує права обвинуваченого як в праві на лікування так і в інших правах.

Суд звертає увагу, що захисник подаючи клопотання про зміну запобіжного заходу фактично просить суд повернути заставу, однак з невідомих для суду причин, просить змінити запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов?язання, хоча ОСОБА_1 фактично вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

В судовому засіданні обвинувачений клопотання підтримав та вказав, що таке подано з мотивом повернення застави, оскільки грошові кошти за нього внесено іншою особою, яка на даний час вимагає у нього повернути такі кошти.

Однак, суд звертає увагу, що клопотання не містить покликань на норми закону про повернення застави, як і відсутня сама вимога про повернення застави, так і відповідні мотиви повернення такої.

Судовий розгляд у даному кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_1 за ч.5 ст.186 КК України не завершився, та з урахуванням того, що дія запобіжного заходу у вигляді застави не припинилась і застава є єдиним обов`язком прибувати за кожною вимогою до суду тому, суд вважає що підстав для зміни запобіжного заходу не має, а відтак клопотання про зміну запобіжного заходу задоволенню не підлягає.

Суд не вправі вийти за межі клопотання, заявленого стороною захисту і розглядає таке в обсязі заявленого стороною захисту.

На підставі викладеного, керуючись ст..182 КПК України суд, -

ухвалив:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7. про зміну запобіжного заходу обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.186 КК України ОСОБА_1 з тримання під вартою на особисте зобов?язання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Суддя ОСОБА_4

Суддя ОСОБА_5