ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 641/8142/20 (1-кс/641/5320/21) Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/818/240/21 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: тримання під вартою
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14 січня 2021 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Слобідського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0001907 від 27.09.2020 року, за ознаками злочинів, передбаченихч.3 ст. 186, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14 січня 2021 року задоволено клопотання слідчого СВ Слобідського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0001907 від 27.09.2020 року, за ознаками злочинів, передбаченихч.3 ст. 186, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України.
Згідно ухвали щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів в ДУ «Харківський слідчий ізолятор (№ 27)», тобто до 14.03.2021 року та визначено заставу у вигляді 70 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 158 900 грн. при внесенні якої, ОСОБА_8 з-під варти звільнити та покласти на нього наступні обов`язки:
1) прибувати до слідчого відділу Слобідського ВП ГУНП в Харківській області, Харківської місцевої прокуратури № 5 та до Комінтернівського районного суду м. Харкова за першою вимогою;
2) не залишати місце мешкання будинок АДРЕСА_1 цілодобово;
3) не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду;
4) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, в разі їх наявності.
На зазначену ухвалу слідчого судді підозрюваний ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в якій просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за його місцем проживання.
В обґрунтування апеляційної скарги підозрюваний посилається на те, що вину у скоєних злочинах він визнає та щиро розкаюється. Зазначає, що під час досудового розслідування він знаходився вдома на самоізоляції, з`являвся до органів дізнання та прокуратури за першим телефонним дзвінком. Однак у грудні 2020 року він втратив телефон, а на початку січня 2021 року захворів і був впевнений, що його ніхто не розшукує. Також зазначає, що на його утриманні знаходяться двоє неповнолітніх дітей ОСОБА_10 , 2013 р.н., та ОСОБА_11 , 2017 р.н. це діти його дружини, яка зараз не працює. Пояснює, що тиску на потерпілих та свідків вчиняти не буде, тому ніяких ризиків не існує. Крім того посилається на те, що нещодавно він переніс тяжку операцію і дуже погано себе почуває, тому просить змінити йому запобіжний захід.
Заслухавши доповідь судді, доводи захисника підозрюваного ОСОБА_7 , який підтримав вимоги апеляційної скарги підозрюваного, а також прокурора, який заперечував щодо її задоволення, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що СВ Слобідського ВП ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0001907від27.09.2020 року, за ознаками злочинів, передбаченихч.3 ст. 186, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України.
12.11.2020 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), поєднаному з проникненням у приміщення.
29.12.2020 ОСОБА_8 повідомлено про зміну підозри та нову підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3. ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням у житло; ч. 2 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно; ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, тобто у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням у приміщення.
14.01.2021 року слідчий ОСОБА_9 звернулася до слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 .
В обґрунтування клопотання слідчий посилалася на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих йому злочинів, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим та на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України.
Зазначив, що ОСОБА_8 підозрюється у скоєнні злочинів, один з яких, відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, є тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 8 років.
Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим, відомості про особу підозрюваного, який офіційно не працевлаштований, що свідчить про відсутність у нього законних джерел існування, раніше неодноразово судимий, а саме:
-вироком Червонозаводського районного суду м. Харківа від 10.02.2003 року за ч.1 ст. 121 КК України на строк 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки;
- вироком Комінтернівського районного суду м. харкова від 13.09.2007 року за ч.2 ст. 296 КК України на строк 3 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 3 роки;
- вироком Червонозаводського районного суду м. Харківа від 28.02.2012 року за ст. 15-ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України на строк 3 роки 1 місяць позбавлення волі;
- вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харківа від 06.04.2015 року за ч.2 ст. 289 КК України на строк 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 3 роки;
-вироком Московського районного суду м. Харківа від 02.11.2016 року за ч.2 ст. 289, ч.1 ст. 71 КК України на строк 6 років позбавлення волі;
- вироком Червонозаводського районного суду м. Харківа від 30.06.2017 року за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України на строк 6 років позбавлення волі. Звільнений 30.03.2020 року умовно-достроково, невідбутий строк 3 місяця 11 днів.
Крім того, враховуючи те, що підозрюваний має не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, слідчий вважав, що з метою уникнення покарання ОСОБА_8 може переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, що підтверджується тим, що ОСОБА_8 не прибув на допит до Слобідського ВП ГУНП в Харківській області; незаконно впливати на потерпілих та свідків, в тому числі шляхом здійснення погроз та умовлянь змінити свідчення у разі застосування більш м`яких запобіжних заходів, з метою зміни або спотворення його показань на стадії досудового розслідування; може вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку з тим, що останній офіційно не працевлаштований та не має постійного місця роботи та джерела доходів.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, доданими слідчим до клопотання, а саме: відомостями з протоколу допиту потерпілого ОСОБА_12 , відомостями з протоколу пред`явлення особи для впізнання потерпілому ОСОБА_12 від 09.11.2020 року; відомостями з протоколу допиту свідка ОСОБА_13 від 01.10.2020 року; відомостями з протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_13 від 01.10.2020 року; відомостями з протоколу допиту свідка ОСОБА_14 від 11.11.2020 року; за фактом таємного викрадення майна, вчиненого повторно відомостями з протоколу допиту потерпілого ОСОБА_15 від 02.10.2020 року; відомостями з протоколу допиту свідка ОСОБА_16 від 04.11.2020 року; відомостями з протоколу пред`явлення для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_16 від 04.11.2020 року; відомостями з протоколу огляду місця події від 04.11.2020 року; відомостями з протоколу допиту свідка ОСОБА_17 від 26.12.2020 року; відомостями з протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.12.2020 року; відомостями з протоколу пред`явлення речей для впізнання потерпілому ОСОБА_15 від 26.12.2020 року; за фактом таємного викрадення майна, поєднаного з проникненням у житло відомостями з протоколу допиту потерпілого ОСОБА_18 від 20.10.2020 року; відомостями з протоколу огляду місця події від 16.10.2020 року; відомостями з протоколу допиту свідка ОСОБА_19 від 12.12.2020 року; відомостями з протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_19 від 12.12.2020 року; відомостями з висновку експерта № СЕ-19/121-20/21695-ТР від 21.12.2020року; за фактом закінченого замаху на таємне викрадення майна, поєднаного з проникненням у приміщення відомостями з протоколу допиту потерпілого ОСОБА_20 від 05.11.2020 року; відомостями з протоколу огляду місця події від 30.10.2020 року та іншими матеріалами провадження у їх сукупності.
Враховуючи відомості про особу підозрюваного, який будучи раніше неодноразово засудженим за вчинення корисливих злочинів проти власності, маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, знову вчинив злочини проти власності і разом з цим те, що інкриміновані злочини, згідно пред`явленої підозри, мають зухвалий та цинічний характер, внаслідок чого існує суспільний інтерес, що свідчить про те, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п.1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України.
Вирішуючи питання про обрання виду запобіжного заходу стосовно ОСОБА_8 слідчий суддя вважав обґрунтованою підозру у вчиненні ОСОБА_8 злочинів, передбаченихч.3 ст. 186, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України.
Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_8 , сторона обвинувачення підтверджує зібраними під час досудового розслідування доказами, наданими до суду, та вказує на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Прокурором, слідчим та судом першої інстанції об`єктивно враховано відомості про особу підозрюваного, який офіційно не працевлаштований, раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів проти власності, має не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, звільнившись з місць позбавлення волі належних висновків не зробив та продовжив свою злочинну діяльність, а отже слідчий суддя дійшов висновку про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, оскільки доведено достатньо підстав вважати, що ОСОБА_8 може переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків, в тому числі шляхом здійснення погроз та умовлянь змінити свідчення у разі застосування більш м`яких запобіжних заходів, з метою зміни або спотворення його показань на стадії досудового розслідування; може вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку з тим, що останній офіційно не працевлаштований та не має постійного місця роботи та джерела доходів.
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком слідчого судді з наступних підстав.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Докази, що надані суду, вказують на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання винуватим, є ймовірність того, що ОСОБА_8 може переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, що підтверджується тим, що ОСОБА_8 не прибув на допит до Слобідського ВП ГУНП в Харківській області; незаконно впливати на потерпілих та свідків, в тому числі шляхом здійснення погроз та умовлянь змінити свідчення у разі застосування більш м`яких запобіжних заходів, з метою зміни або спотворення його показань на стадії досудового розслідування; може вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку з тим, що останній офіційно не працевлаштований та не має постійного місця роботи та джерела доходів.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами. Вказане свідчить про достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, запобігання яким шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим.
Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Згідно п. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 3561/06 від 13.11.2007 р. Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності ст. 5, 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ні в момент арешту, ні під час перебування заявника від вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, в кінцевому рахунку, пред`явленні обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".(рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, № 182 та Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п.55, Series A, № 300-A).
Наявність встановлених слідчим суддею ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України є доведеною, врахована вагомість наявних доказів у вчинені підозрюваним злочинів, передбачених ч.3 ст. 186, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України.
Мотиви постановленого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка відповідає вимогам ст.196 КПК України.
З висновками слідчого судді щодо доведеності обґрунтованості підозри, наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України та необхідності застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначення застави, погоджується і апеляційний суд.
Слідчим суддею враховані всі підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України, відомості про особу підозрюваного та наявні докази, про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, а також тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим.
Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, з метою зміни або спотворення його показань на стадії досудового розслідування; вчинити інше кримінальне правопорушення, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.
Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

З урахуванням конкретних обставин вчинення злочинів, які інкримінуються підозрюваному, а саме вчинення корисливих злочинів проти власності, колегія суддів вважає, що у цьому судовому провадженні є наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства, зокрема права власності населення.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що судом, після отримання пояснень прокурора, захисника, а також підозрюваного, вивчення матеріалів, які долучені до клопотання, встановлено, що слідством доведена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 злочинів, передбаченихч.3 ст. 186, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України.
У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від ЗО серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року).
Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку) чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу) кримінального розслідування».
Доводи підозрюваного стосовно відсутності ризиків, заявлених в клопотанні слідчого, спростовуються матеріалам кримінального провадження, що свідчить про прийняття слідчим суддею обґрунтованого рішення.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).
Отже, враховуючи вищенаведені відомості у колегії суддів не виникає сумнівів щодо обґрунтованості та доведеності ризиків, якими прокурор обґрунтовує в суді першої інстанції та при апеляційному розгляді, необхідність застосування такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, оскільки на момент розгляду апеляційної скарги ризики, які існували на час обрання цього запобіжного заходу, не зменшилися, а їх доведеність об`єктивно вбачається з системного аналізу відомостей, що стосуються особи підозрюваного та обставин кримінального провадження.
Доводи апеляційної скарги щодо того, що підозрюваний вину у скоєних злочинах визнає та щиро розкаюється, а також того, що на його утриманні знаходяться двоє неповнолітніх дітей ОСОБА_10 , 2013 р.н., та ОСОБА_11 , 2017 р.н. які є дітьми його дружини, яка зараз не працює - не спростовують та не мінімізують наявних ризиків, запобігти яким в даному випадку може лише застосування такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою.
Доводи підозрюваного в його апеляційній скарзі стосовно незадовільного стану його здоров`я, повинні підтверджуватися відповідними висновками судово-медичної експертизи про наявність захворювань, що унеможливлюють перебування особи під вартою, щодо проведення якої підозрюваний має процесуальне право заявляти клопотання слідчому.

Відсутність вищевказаного висновку судово-медичних експертів позбавляє суд апеляційної інстанції процесуальної можливості враховувати зазначені доводи, без їх підтвердження певними висновками експертів, як підстави для скасування або зміни раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З огляду на значимі для цього провадження обставини, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції постановив рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, при цьому дослідив належним чином всі наявні відомості в матеріалах провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких постановив відповідне рішення.
За таких обставин, колегія суддів вбачає, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити виконання підозрюваним його процесуальних прав та обов`язків та не будуть ефективними для досягнення завдань, передбачених ст. 2 КПК України.
З урахуванням зазначеного, колегія суддів дійшла висновку про законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та відсутності на цей час підстав для зміни чи скасування рішення за доводами апеляційної скарги підозрюваного.
Керуючись ст.ст. 376, 392, 393, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14 січня 2021 року- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді