Справа № 201/4296/21
Провадження № 1-кс/201/1337/2021
УХВАЛА
Іменем України
06 травня 2021 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі скаргу ОСОБА_3 , на постанову прокурора Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 від 26.03.2021 року про відмову в задоволенні клопотання від 04.02.2020 року,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді, в порядку ст. 303 КПК України, постанову прокурора Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра від 26.03.2021 року про відмову в задоволенні клопотання від 04.02.2020 року.

В обґрунтування скарги заявник вказав, що в провадженні СВ Соборного ВП Дніпровського ВП ГУНП (тут і далі - стара назва станом на день складенні відповідних документів та/або орган досудового розслідування або ОДР) перебуває кримінальне провадження № 0002984 (кп-984), відкрите за фактом зловживання посадовими особами КП «Управління контролю за благоустроєм» Дніпровської міської ради, дії яких попередньо кваліфіковані за ознаками ч. 1 ст 364 КПК України.
Як вбачається із відповіді ГУНП в Дніпропетровській області від 02.11.2020 року № 2Б-94/2020, ОДР розслідує за цим самим фактом і кваліфікацією інше кримінальне провадження, номер якого 0000579.
Процесуальне керівництво обома провадженнями здійснює Правобережна окружна прокуратура міста Дніпра, яка є правонаступником Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2, а конкретно - прокурор ОСОБА_4
04 лютого 2021 року заявник подав прокурору ОСОБА_4 клопотання із процесуальних питань, зокрема - про надіслання копії витягу із ЄРДР про відкриття КП 0000579.
В порушення кримінально-процесуального закону, прокурор ОСОБА_4 переслав клопотання ОСОБА_3 до ОДР.
Крім того, за повідомленням прокуратури, у ОДР, за тими самим фактом і кваліфікацією існує і третє кримінальне провадження - № 0000739.
Не отримавши ані від слідчого, ані від процесуального керівника належним чином оформленої відповіді, 22 березня 2021 року заявник подав прокурору ОСОБА_4 чергове клопотання з аналогічним проханням.
Постановою від 26 березня 2021 року, надісланою заявнику майже на місяць пізніше, та отриманою 19 квітня 2021 року, прокурор ОСОБА_4 відмовив у задоволенні клопотання від 22.03.21 року, «визнавши» ОСОБА_3 таким, який не є учасником КП 0000579.
Тому ОСОБА_3 просив скасувати вказану постанову як незаконну, зобов`язати прокурора задовольнити клопотання та надіслати йому витяг з ЄРДР, а також встановити розумний строк на виконання 3 дні з моменту оголошення ухвали.
Заявник надав до суду заяву, про розгляд скарги без його участі, просив її задовольнити. У зв`язку із чим, враховуючи положення ч. 6 ст. 9 КПК України, суддя слідчий вважає за необхідне застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України та розглянути дану скаргу без участі іншого заявника, з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки.

Прокурор Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 надав заяву про розгляд скарги без його участі. Також зазначив, що у зв`язку з тим, що кримінальне провадження №0000579 не стосується ОСОБА_3 , просив відмовити в задоволенні скарги.

Відповідно до ст. 107 КПК України у зв`язку з відсутністю учасників кримінального провадження, фіксування судового засідання за допомогою технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Завданнями кримінального провадження, відповідно до ст. 2 КПК України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

На підставі ч. 2 ст. 9 КПК України керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У частинах 1, 2 статті 55 Конституції України, проголошено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя - це суддя, до повноваження якого належить здійснення порядку судового контролю за дотримання прав, свобод, інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Згідно з ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Так, згідно з ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
В той час, право на суд, одним із аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним. Право на суд, особливо щодо умов прийнятності скарги, може бути обмеженим настільки, щоб не було порушено саму сутність цього права, тобто, обмеження повинні мати законну мету і зберігати пропорційність між використаними засобами та досягнутими цілями.
Право на доступ до суду, закріплене у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути реалізовано тільки у відповідності до вимог національного законодавства, в зв`язку з чим слідчий суддя, вирішуючи питання про право на оскарження рішення, дії чи бездіяльності слідчого, прокурора, діє в межах тих повноважень, які встановлені діючим кримінальним процесуальним законом і не приймає до уваги доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки вони можуть бути перевірені судом тільки в результаті розгляду скарги по суті.
Частиною 1 ст. 303 КПК України, передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження та ким такі рішення, дії чи бездіяльність можуть бути оскаржені. Встановлений ч. 1 ст. 303 КПК України, перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування є вичерпним.
Так, у відповідності до ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; 9 -1 ) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; 10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником; 11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.
У відповідності до положень ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Виходячи з положень ст.ст. 22, 26 КПК України, на особу, яка подає скаргу, покладається обов`язок доведення перед слідчим суддею факту того, що скаргу подала особа, яка має на це право; скарга підлягає розгляду в цьому суді; скарга подана у встановлений строк та на дію чи бездіяльність, що підлягають оскарженню до слідчого судді.

Згідно із ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ст. 60 КПК України, заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим.

Заявник має право:

1) отримати від органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію;

1-1) отримувати витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань;

2) подавати на підтвердження своєї заяви речі і документи;

3) отримати інформацію про закінчення досудового розслідування.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що заявником надано лист заступника начальника ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 02.11.2020 року, в якому зазначено, що СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000579 за ч. 1 ст. 364 КК України, яке розпочате на виконання ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15.11.2019 року за заявою ОСОБА_3 щодо зловживання посадовими особами КП «Управління контролю за благоустроєм» службовим становищем.

Однак, прокурором надано копію витягу з ЄРДР, в якому зазначено, що заявником, потерпілим у вказаному провадженні є ОСОБА_6 . Крім того, правова кваліфікація кримінального правопорушення не збігається з правовою кваліфікацією, вказану в листі заступника начальника ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , адже, як видно з витягу ЄРДР, відомості про кримінальне правопорушення під № 0000579 внесені не 15.11.2019 року, а 12.03.2020 року за ч. 1 ст. 382 КК України. Вказане кримінальне провадження закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Також виклад фактичних обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зовсім не співпадає з обставинами, зазначеними заявником в скарзі.

При прийнятті рішення слідчий суддя враховує таємницю досудового розслідування та положення ст. 222 КПК України, згідно яких відомості досудового розслідування можна розголошувати лише з письмового дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають можливим. Незаконне розголошення відомостей досудового розслідування тягне за собою кримінальну відповідальність, встановлену законом.

Також, слідчий суддя при вирішенні справи керується першоджерелом доказів. В цьому випадку первинним доказом є саме витяг з ЄРДР, а не лист ГУНП в Дніпропетровській області.

Також слідчий суддя звертає увагу на те, що в листі зазначено, що кримінальне провадження було розпочате за заявою ОСОБА_3 на виконання ухвали Жовтневого районного суду від 15.11.2019 року.

В Єдиному державному реєстрі судових рішень міститься ухвала судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_7 від 15.11.2019 року за №201/12596/19 (провадження 1-кс/201/6409/2019) за заявою ОСОБА_3 , в якій вказані обставини вчинення кримінального правопорушення, які співпадають з текстом скарги ОСОБА_3 , однак суперечать листу заступника начальника ОМВ СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , що свідчить про розбіжність наданої інформації у вказаних документах.

Інших належних доказів про те, що ОСОБА_3 є учасником кримінального провадження № 0000579 останнім слідчому судді надано не було.

Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя при вирішенні питання про скасування постанови про відмову у наданні витягу у кримінальному провадженні №0000579, керуючись принципом змагальності, всебічності та таємниці досудового розслідування приходить до висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити.

Згідно з ч. 1 ст. 303 КПК України оскарженню підлягає бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні ним процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК строк.
Враховуючи, що в частині скасування постанови суд відмовляє, то і в прохальній частині щодо зобов`язання задовольнити клопотання, надіслати зазначений витяг із ЄРДР та встановлення прокурору розумний строк для вчинення зазначених дій, також слід відмовити.

На підстав викладеного, керуючись ст.ст. 55, 93, 153, 220, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 , на постанову прокурора Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 від 26.03.2021 року про відмову в задоволенні клопотання від 04.02.2020 року - відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1