КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 24 грудня 2020 року щодо ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0002721, -

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 24 грудня 2020 року ОСОБА_5 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів з дня винесення ухвали, а саме до 21 лютого 2021 року включно.
Своє рішення суд мотивував тим, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, суттєво не зменшились; ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення; раніше неодноразово судимий за скоєння умисних, тяжких злочинів, що значно підвищує ризик вчинення нових кримінальних правопорушень, а також ризик переховуватись від суду.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції захисник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 24 грудня 2020 року, обрати ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт з забороною залишати житло з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв., покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: утримуватися від спілкування з особами, визначеними прокурором.
В доводах апеляційної скарги захисник зазначає, що ухвала суду є незаконною, ухвалена з порушенням норм КПК України; суд першої інстанції під час прийняття рішення про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою не навів аргументи для продовження такого запобіжного заходу.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 , які підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі, вивчивши надані в копіях матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.
За змістом ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 24 грудня 2020 року
продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 до 21 лютого 2021 року включно.
З таким рішенням суду першої інстанції погоджується і колегія суддів з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст. ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Розумність строку тримання під вартою не піддається абстрактній оцінці. Законність тримання під вартою необхідно оцінювати, виходячи з особливостей конкретної справи. Проте продовження строку тримання під вартою можна виправдати, коли є конкретні ознаки існування реальної суспільної потреби, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають вимогу права, передбаченого ст. 5 Конвенції (рішення у справі "Lavents v. Latvia" п. 70).

Відповідальність за дотримання розумних строків тримання підозрюваного під вартою покладається в першу чергу на національні судові органи (рішення у справі "Геращенко проти України" п. 100).

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України суд першої інстанції зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Абзацом другим цієї ж частини ст. 331 КПК України на суд покладено такий самий обов`язок, а саме повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, у разі якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

На переконання колегії суддів, судом першої інстанції дотримані зазначені вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 , повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження такого запобіжного заходу, при цьому в ухвалі докладно наведені мотиви, з яких було прийнято відповідне рішення.
Враховуючи, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, а також беручи до уваги існування обґрунтованих ризиків, що обвинувачений може переховуватись від суду, враховуючи ту обставину, що дане кримінальне провадження в суді першої інстанції не завершено до спливу продовженого строку, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваної ухвали з підстав, наведених у апеляційній скарзі ОСОБА_5 , а істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при вирішенні судом першої інстанції питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, як і підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, колегія суддів не встановила.
Таким чином, ухвала слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 24 грудня 2020 року, якою ОСОБА_5 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів з дня винесення ухвали, а саме до 21 лютого 2021 року включно.

Керуючись ст.ст. 405, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 залишити без задоволення, ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 24 грудня 2020 року щодо ОСОБА_5 - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ______________ ________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-кп/824/1671/2021
Головуючий у 1-ій інстанції: ОСОБА_9
Доповідач: ОСОБА_1