Справа № 131/1098/20
Провадження № 1-кп/131/61/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2021 м. Іллінці

Іллінецький районний суд Вінницької області
у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисник ОСОБА_5
розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.09.2020 р. за № 0000022 за обвинуваченням ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , працюючого каменярем, освіта базова вища, раніше не судимого, українця, громадянина України у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України -

ВСТАНОВИВ:

04 вересня 2020 року близько 21:30 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_1 , перебуваючи на дорозі навпроти свого домогосподарства, під час раптово виниклої суперечки з ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителькою АДРЕСА_1 , яка виникла через конфлікт останньої з матір`ю ОСОБА_4 ОСОБА_7 , з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , умисно, кулаком лівої руки наніс один удар в область обличчя потерпілої, від якого ОСОБА_6 не втримала рівновагу та впала на землю.
Внаслідок нанесеного ОСОБА_4 удару, потерпілій ОСОБА_6 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: синців в ділянці обох повік лівого ока, спинки носа, садна в ділянці верхньої губи справа, які згідно висновку експерта № 113 від 11.09.2020 р. відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінальному проступку визнав та суду пояснив, що вчинив його за обставин, викладених у обвинувальному акті. При цьому зазначив, що розумів протиправність своїх дій.
Потерпіла ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилася надавши суду заяву про розгляд справи без її участі та просила суд застосувати до обвинуваченого покарання згідно з законом.
Суд, відповідно до частини 3 статті 26 КПК України та частини 3 статті 349 КПК України вважає за недоцільне досліджувати докази стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються і клопотання про дослідження яких не було заявлене сторонами кримінального провадження, обмежившись допитом обвинуваченої, потерпілого та дослідженням характеризуючих даних ОСОБА_4 .
Аналізуючи показання обвинуваченого, надані стороною обвинувачення суду докази у їх сукупності, суд вважає, що в судовому засіданні було підтверджено факт спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 зокрема, обвинувачений в судовому засіданні даної обставини не заперечував, надавши суду чіткі та послідовні показання щодо обставин вчинення інкримінованого йому кримінального проступку. Також, суд враховує, що ОСОБА_4 , як слідує з наданих ним в судовому засіданні показань, на час вчинення інкримінованого йому кримінального проступку та на час судового розгляду кримінального провадження усвідомлював протиправність своїх дій.
Таким чином, суд визнає доведеним, що ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений частиною 1 статті 125 КК України, а саме: умисне легке тілесне ушкодження.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статтею 125 КК України, яке у відповідності до статті 12 цього Кодексу є кримінальним проступком, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується з позитивного боку, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та не звертався за медичною допомогою до лікаря психіатра.
Частиною 2 статті 50 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами статей 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 р. № 7 „Про практику призначення судами кримінального покарання і виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Відповідно до вимог частини 2 статті 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до статті 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального проступку.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до статті 67 КК України судом не встановлено.
Як вже було зазначено судом вище, метою покарання згідно з приписами частини 2 статті 50 КК України є не тільки кара, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами. При цьому, суд також враховує, що Верховний Суд у постанові від 17.04.2018 р. у справі № 298/95/16-к зазначив, що у частині 2 статті 65 КК України, встановлено презумпцію призначення більш м`якого покарання, якщо не доведено, що воно не є достатнім для досягнення мети покарання.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують покарання, суд дійшов висновку, що необхідним та достатнім для виправлення і попередження вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 нових кримінальних правопорушень є призначення покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривень. Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_4 попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.
Цивільний позов не заявлявся, процесуальні витрати у кримінальному провадженні та речові докази по справі відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження в ході досудового розслідування не застосовувались.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України та призначити йому покарання у виді у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят гривень 00 коп.) грн.
Вирок за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.
Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку спрощеного провадження, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Іллінецький районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його отримання.

Суддя: