Єдиний унікальний номер №439/960/19
Провадження № 1-кп/943/26/2021
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2021 року

Буський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

за участю обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та їх захисника адвоката ОСОБА_6

за участю представника потерпілої адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому судовому засіданні в залі суду в місті Буську кримінальне провадження № 0000078, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 06.02.2019 року, про обвинувачення:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лісове Бродівського району Львівської області, громадянина України, непрацюючого, особи з інвалідністю ІІ групи, який зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Піски Бродівського району Львівської області, громадянки України, пенсіонера, яка зареєстрована та проживає по АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 і ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
До початку судового засідання обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися до суду із клопотаннями (письмові заяви від 08.04.2021) про звільнення їх від кримінальної відповідальності в порядку вимог статті 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а також просили залишити без розгляду заявлений потерпілою цивільний позов про стягнення моральної шкоди в сумі 15 000,00 грн.
В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та їх захисник адвокат ОСОБА_6 підтримали заявлені раніше клопотання про закриття кримінального провадження та просили звільнити їх від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечила проти задоволення клопотання обвинувачених, вважаючи можливим звільнення їх від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження щодо них, оскільки сплили передбачені кримінальним законом строки притягнення їх до кримінальної відповідальності, протягом яких вони до кримінальної відповідальності не притягувались.
Представник потерпілої ОСОБА_10 - адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні не заперечив проти задоволення клопотання обвинувачених, оскільки це їхнє право, звернувши увагу на те, що це нереабілітуюча підстава для закриття кримінального провадження.
Розглянувши заявлені клопотання, заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.
Статтею 1 КПК України передбачено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.
Процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення (ч. 1 ст. 5 КПК).
Під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства (ч. 1 ст. 9 КПК).
Відповідно до п. 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Аналогічна норма закріплена у статті 62 Конституції України, відповідно до частини першої якої передбачено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Тобто встановлювати вину особи можна виключно в обвинувальному вироку суду.
У справі «Грабчук проти України» Європейський суд з прав людини визнав порушення ч. 2 ст. 6 (презумпція невинуватості) та наголосив, що при закритті провадження у суді за строками давності суд не повинен висловлюватись у термінах, які не залишають сумніву щодо погляду на те, що заявниця вчинила злочин. Зокрема, у рішенні від 4 грудня 2000 року слідчий використав слова: «в діях [заявниця] є склад злочину» та «моменту, коли [заявниця] вчинила злочин», а суд зазначив, що в діяннях заявниці «вбачаються ознаки злочину, передбаченого ст. 167 КК України. Такі твердження суперечать презумпції невинуватості, а тому дії українського суду ЄСПЛ визнав такими, що порушують Конвенцію з прав людини.
У відповідності до вимог частини четвертої статті 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Частиною першою статті 285 КПК України визначено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Частиною другою статті 4 КК України передбачено, що кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Згідно вимог статті 12 КК України визначено, що злочин, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України (у редакції на час події), за ступенем тяжкості є злочином невеликої тяжкості.
В силу вимог п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України (у редакції на час події) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, що подія кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , мала місце 05 лютого 2019 року, тобто на даний час минуло більше двох років, що є підставою для застосування положень п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України.

В силу вимог п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого. Таке звільнення є обов`язковим, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч. 4 ст. 49 КК України.
Як встановлено судом, що строки давності притягнення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України закінчились, обвинувачені не заперечують проти звільнення їх від кримінальної відповідальності на підставі положень ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження щодо них, а обставини щодо вчинення обвинуваченими протягом цих строків нового злочину певного ступеня тяжкості чи ухилення їх від слідства або суду не виявлено.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Крім того, в силу пункту 1 ч. 2 ст. 412 КПК України судове рішення підлягає скасуванню, коли провадження в кримінальній справі не було закрито судом за наявності підстав для закриття.
Таким чином, оскільки з дня вчинення інкримінованого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кримінального правопорушення закінчилися строки давності, їх перебіг не зупинявся і не переривався, що є підставою для звільнення їх від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, на що останні надали свою згоду, у зв`язку із чим клопотання сторони захисту підлягають до задоволення.
Щодо заявленого потерпілою ОСОБА_10 цивільного позову про стягнення на її користь із ОСОБА_4 10000,00 грн. моральної шкоди, а із ОСОБА_5 5000,00 грн. моральної шкоди, суд вважає, що його слід залишити без розгляду, виходячи із наступного.
Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст. 129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.
Тобто, вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі суперечить вказаним вище нормам закону.
В той же час, у випадку закриття кримінального провадження на встановлених КПК підставах, суд зобов`язаний роз`яснити цивільному позивачеві її право пред`явити аналогічний позов у порядку цивільного судочинства.
Отже, враховуючи звільнення обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку із спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, заявлений потерпілою цивільний позов про стягнення із обвинувачених моральної шкоди слід залишити без розгляду, що в силу вимог ч. 7 ст. 128 КПК України, не перешкоджає його пред`явленню в порядку цивільного судочинства.
Ураховуючи наведене та керуючись ст.ст. 284, 285, 286, 372 КПК України, ст. 49 КК України, суд,

п о с т а н о в и в :
клопотання задовольнити.
Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України.
Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення її до кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України.
Кримінальне провадження № 0000078, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 06.02.2019 року, про обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, - закрити.
Залишити без розгляду цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 про стягнення із обвинувачених моральної шкоди.
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Буський районний суд Львівської області протягом семи днів з дня її проголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі подання апеляційної скарги, якщо її не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної

Суддя ОСОБА_1