Номер провадження: 11-кп/813/885/21
Номер справи місцевого суду: 507/1093/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуюча суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретарки судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Любашівського районного суду Одеської області від 11.12.2020 у кримінальному провадженні №0000171, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.09.2020, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в смт. Любашівка Любашівського р-ну Одеської обл., громадянина України, з середньої освітою, не працює, не одруженого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судимого вироком Любашівського районного суду Одеської області від 29.01.2020 за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки, звільненого від відбування покарання з випробовуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців,
визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначено йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. ст. 71, 72 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Любашівського районного суду Одеської області від 29.01.2020 до покарання, призначеного за новим вироком, остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 1 (один) місяць.
Строк відбування покарання обвинуваченим відраховується з моменту його фактичного затримання, пов`язаного з відбуттям призначеного покарання,-

встановив:

Зміст оскарженого судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.
Вироком районного суду ОСОБА_7 визнано винуватим в тому, що 04.09.2020 приблизно о 19 годині ОСОБА_7 , знаходячись на АДРЕСА_2 біля входу до магазину «Квіти», на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з метою спричинення тілесних ушкоджень наніс ОСОБА_8 декілька ударів кулаком правої руки в область обличчя, спричинивши потерпілій тілесні ушкодження у вигляді крововиливів на верхніх і нижніх віках обох очей, носа, верхньої губи з права і слизової оболонки верхньої губи з права, ран у внутрішньому краю лівої надбрівної дуги, осколкового перелому носової кістки зі зміщенням частини фрагментів кістки в середину, які відповідно до п. 2.3.3 і 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Вимоги апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , не оспорюючи фактичних обставин вчиненого кримінального проступку та його правової кваліфікації, просить вирок районного суду змінити, призначити йому більш м`яке покарання.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що вважає вирок районного суду занадто суворим. Вказує, що він повністю визнав вину та просить застосувати відносно нього покарання у виді штрафу, яке, на думку апелянта, є більш дієвим покаранням.

Позиції учасників судового розгляду.
Учасники апеляційного провадження, будучи належним чином сповіщені про час, дату та місце розгляду апеляційної скарги, в судове засідання апеляційного суду не прибули, причини неявки не повідомили. Враховуючи вищевикладене, а також вимоги ч. 4 ст. 405 КПК України, апеляційний суд вважає за можливе провести розгляд апеляційної скарги обвинуваченого за його відсутності та відсутності потерпілої.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; вивчивши матеріали кримінального провадження; обговоривши доводи апеляційної скарги; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Мотиви апеляційного суду.
Згідно з положеннями ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Вимогами ст. 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Апеляційний суд приймає до уваги, що учасниками судового провадження не оспорюються фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, встановлених судом першої інстанції, доведеність вини обвинуваченого та правильність кваліфікації його дій, апеляційний суд не переглядає оскаржений вирок в цій частині.

Розгляд справи судом першої інстанції проведено відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, будь-яких процесуальних порушень застосування судом вказаних вимог закону апеляційним судом не встановлено (а. с. 26).

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України за кваліфікуючими ознаками умисне легке тілесні ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілому, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, та учасниками кримінального провадження не оскаржується.

Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого про невідповідність призначеного йому покарання, з підстав його суворості, апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Відповідно до ст. ст. 50, 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно відповідати характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , районний суд вірно врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, дані про особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставин, згідно ст. 67 КК України, що обтяжують покарання, районним судом не виявлено.

Обставиною, згідно ст. 66 КК України, що пом`якшує покарання, районним судом вірно визнано щире каяття.

Також суд першої інстанції вірно врахував дані про особу обвинуваченого, а саме те, що: обвинувачений знаходиться на обліку у лікаря-нарколога, негативно характеризується за місцем проживання, кримінальний проступок вчинив під час іспитового строку, визначеного попереднім вироком районного суду.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд першої інстанції вірно врахував позицію потерпілої, яка в заяві до суду про розгляд кримінального провадження за її відсутності просила суд визначити покарання обвинуваченому відповідно до закону.
З урахуванням вищенаведеного, а також приймаючи до уваги особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів, ставлення обвинуваченого до вчиненого кримінального проступку, районний суд вірно прийшов до висновку про необхідність призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 125 КК Україниу виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

Також районний суд, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, вірно застосував положення ст. ст. 71, 72 КК України, частково приєднав невідбуту частину покарання за попереднім вироком, та остаточно призначив останньому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 1 (один) місяць позбавлення волі.

Апеляційний суд вважає, що призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання відповідає вимогам закону України про кримінальну відповідальність, є справедливим, сприятиме виправленню обвинуваченого та попередженню вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Апеляційний суд приходить до висновку про те, що правильно врахувавши зазначені обставини в їх сукупності, суд першої інстанції, з урахуванням вимог ст. ст. 50, 65 КК України, прийшов до вірного висновку, що виправлення, перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів неможливе без його ізоляції від суспільства.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не містить жодних доводів для пом`якшення призначеного обвинуваченому покарання.

Судом апеляційної інстанції не встановлено будь-яких нових обставин, які не були враховані судом першої інстанції при ухвалені вироку, і які б пом`якшували або суттєво могли знизити призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, про що просить апелянт.

Істотних порушень вимог КПК України, які б слугували підставами для зміни або скасування оскарженого вироку, апеляційним судом не встановлено.

У зв`язку з викладеним, апеляційний суд вважає, що призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання ґрунтується на положеннях ст. ст. 50, 65 КК України, відповідає принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання і є необхідним для його виправлення та попередження нових злочинів, а тому апеляційний суд не вбачає підстав вважати, що призначене покарання є явно несправедливим через його суворість.

За таких обставин, оскільки апеляційна скарга не містить у собі достатніх доводів для зміни або скасування вироку районного суду, та судом апеляційної інстанції не встановлено будь-яких нових обставин, які не були враховані судом першої інстанції при ухвалені вироку, апеляційний суд вважає необхідним вирок районного суду залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Любашівського районного суду Одеської області від 11.12.2020 у кримінальному провадженні №0000171, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.09.2020, відносно ОСОБА_7 , засудженого за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4