Справа № 199/283/21
У Х В А Л А
04 березня 2021 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

Головуючий суддя ОСОБА_1

За участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілих ОСОБА_4

ОСОБА_5

ОСОБА_6

представника потерпілих ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000595, за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Представник ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_12 , в межах зазначеного кримінального провадження звернувся до суду з клопотанням, за яким просить скасувати арешт транспортного засобу «Skoda Superb», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 12 серпня 2020 року, та повернути його законному власнику ОСОБА_11 .

Клопотання обґрунтовується тим, що в ході досудового розслідування СУ ГУНП в Дніпропетровській області по кримінальному провадженні було проведено низку судових експертиз, у тому числі з об`єктом дослідження вищевказаного автомобіля «Skoda Superb», реєстраційний номер НОМЕР_1 , а тому ризики, що стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, а саме арешту належного ОСОБА_11 транспортного засобу відсутні і в подальшому застосуванні арешту відпала потреба. Окрім того, наявність арешту на майно ОСОБА_11 грубим чином порушує його законне право, вільно володіти, користуватися та розпоряджатися майном. Зокрема, вищевказаний транспортний засіб значний проміжок часу, а саме починаючи з 09 серпня 2020 року і по теперішній час знаходиться на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів ГУНП в Дніпропетровській області, за адресою: м. Дніпро, вул. Передова, 427, на відкритій місцевості та враховуючи погодні умови, які можуть призвести до значних погіршень технічного стану транспортного засобу і його псування, в результаті чого майно власника вийде з ладу і йому можуть бути спричинені значні матеріальні збитки.

В судове ОСОБА_11 та його представник ОСОБА_12 не прибули. ОСОБА_12 надав суду заяву про розгляд клопотання без їх участі.

Прокурор ОСОБА_3 , потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , представник потерпілих ОСОБА_7 , обвинувачений ОСОБА_8 і його захисник ОСОБА_9 заперечили проти задоволення клопотання, оскільки не всі докази судом на цей час досліджені і вирішення цього питання зараз є передчасним.

Вирішуючи клопотання, суд враховує, що під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні за результатами розгляду клопотання слідчого про накладення арешту, слідчим суддею Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 серпня 2020 року було винесено ухвалу про накладення арешту на автомобіль «Skoda Superb», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_11 , заборонивши особам, у володінні, користуванні яких знаходиться автомобіль «Skoda Superb», реєстраційний номер НОМЕР_1 , відчуження, розпорядження та використання вказаного транспортного засобу.

Зазначений транспортний засіб є безпосереднім учасником ДТП та визнаний речовим доказом.

04 березня 2021 року вказаний транспортний засіб оглянуто судом за місцем його зберігання та встановлено, що останній прикритий полімерною плівкою та не має ознак псування внаслідок зберігання на відкритому майданчику тимчасового тримання транспортних засобів.

На цей час дослідження доказів в кримінальному провадженні судом не завершено.

Суд виходить з того, що згідно ч. 2 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

У суду відсутні підстави для висновку про те, що потреба в подальшому застосуванні заходу у виді арешту автомобіля відпала, або арешт накладено необґрунтовано.

За статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Перший протокол, Конвенція), відповідно до якої кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Предметом безпосереднього регулювання статті 1 Першого протоколу є втручання держави в право на мирне володіння майном, зокрема, й позбавлення особи права власності на майно шляхом його витребування на користь держави.

Перший протокол ратифікований Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року й із огляду на приписи частини першої статті 9 Конституції України, статті 10 ЦК України застосовується судами України як частина національного законодавства. При цьому розуміння змісту норм Конвенції та Першого протоколу, їх практичне застосування відбувається через практику (рішення) Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), яка згідно зі статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується українськими судами як джерело права.

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ (серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1986 року, «Щокін проти України» від 14 жовтня 2010 року, «Сєрков проти України» від 7 липня 2011 року, «Колишній король Греції та інші проти Греції» від 23 листопада 2000 року, «Булвес» АД проти Болгарії» від 22 січня 2009 року, «Трегубенко проти України» від 2 листопада 2004 року, «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року) напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. ЄСПЛ констатує порушення статті 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.

Критерій законності означає, що втручання держави у право власності особи повинно здійснюватися на підставі закону нормативно-правового акту, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм. Сам лише факт, що правова норма передбачає більш як одне тлумачення, не означає, що закон непередбачуваний. Сумніви щодо тлумачення закону, що залишаються, враховуючи зміни в повсякденній практиці, усувають суди в процесі здійснення правосуддя.

Втручання держави в право власності особи є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного», «публічного» інтересу, при визначенні якого ЄСПЛ надає державам право користуватися «значною свободою (полем) розсуду». Втручання держави в право на мирне володіння майном може бути виправдане за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності.

Принцип «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар».

З сукупності досліджених судом фактичних обставин вбачається, що потреба у накладенні арешту на автомобіль до цього не відпала, на теперішній час наявний суспільний інтерес, за якого наявна нагальна потреба в обмеженні власника відчужувати, розпоряджатися чи користуватися своїм майном і подальше збереження арешту автомобіля відповідає критерію законності, не призводить до свавільного втручання у право власності, відповідає принципу пропорційності.

На підставі викладеного, клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 170-174, 350 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання представника ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_12 , про скасування арешту транспортного засобу «Skoda Superb», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 серпня 2020 року, та повернення його законному власнику ОСОБА_11 відмовити в повному обсязі.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть включені до апеляційної скарги на остаточне рішення в кримінальному провадженні.

Головуючий:

04.03.2021