Провадження 1-кс/522/7592/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2021 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей та документів, які містять охоронювану законом таємницю, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до клопотання, в провадженні СД відділу поліції № 5 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області, перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001162, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 18.06.2020 до Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одеса надійшла заява від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в якій вона просить прийняти міри правового характеру до співробітників ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », які примусили заявницю до незаконного звільнення з роботи.

В своєму допиті в якості потерпілої ОСОБА_4 повідомила наступне:

В період з 15 січня по 21 травня 2018 р. ОСОБА_4 перебувала у відпустці по вагітності та родах.

ІНФОРМАЦІЯ_3 у ОСОБА_4 народилася дитина ОСОБА_5 .

06 червня 2018 р. приблизно о 08 год. 30 хв. ОСОБА_4 прибула на своє робоче місце з метою вирішення термінових робочих питань зі своїм заступником та мала наміри в подальшому звернутися до лікаря у зв`язку із своїм незадовільним станом здоров`я. На робочому місці ОСОБА_4 зустрілась з своїм заступником ОСОБА_6 , яка користується мобільним телефоном НОМЕР_1 , крім її заступника на робочому місці також знаходились охоронець ОСОБА_7 (тел. НОМЕР_2 ), економіст ОСОБА_8 (тел. НОМЕР_3 ), касир ОСОБА_9 (тел. НОМЕР_4 , НОМЕР_5 ). При цьому робочий день розпочинався з 09 год. 00 хв. та відділення банку було ще закрите.

Приблизно через 10 хв. до відділення банку прийшли співробітники головного офісу банку ОСОБА_10 (тел. НОМЕР_6 ), ОСОБА_11 (тел. НОМЕР_7 ) та начальник Запорізького регіонального відділення банку ОСОБА_12 (тел. НОМЕР_8 , НОМЕР_9 ). Охоронець відкрив двері відділення банку та всі вищезазначені особи зайшли у відділення. Не повідомляючи мети приїзду зазначені особи наказали охоронцю закрити відділення банку, повідомили, що відділення не працює, заборонили відкривати двері та сказали всім присутнім, що їм імовірно відома мета їх приїзду.

Не розуміючи наміри ОСОБА_13 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . ОСОБА_4 зайшла до свого кабінету та о 08 год. 55 хв. увімкнула диктофон на своєму мобільному телефоні. Майже одразу за нею до її кабінету зайшов ОСОБА_13 та почав показувати ОСОБА_4 папери без підписів та печаток, які начебто свідчили про вчинення нею кримінальних правопорушень, яких саме конкретно не зазначав, використовуючи абстрактні тези та приховуючи суть претензії та погрожував ОСОБА_4 притягненням до кримінальної відповідальності. За не притягнення до цієї відповідальності ОСОБА_13 вимагав від ОСОБА_4 подачі заяви про звільнення за згодою сторін, крім цього він зазначив, що ОСОБА_4 , все одно не буде працювати на займаній посаді, та на неї буде чинитися постійний тиск, будуть подаватися заяви до правоохоронних органів з метою притягнення її до кримінальної відповідальності, не дивлячись на те, що ОСОБА_4 за весь період роботи начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 не було жодних порушень. Не погоджуючись з вимогами ОСОБА_13 ОСОБА_4 йому повідомила, що кримінальних правопорушень вона не вчиняла, ніякої заяви писати вона не буде, їй необхідно відвідати лікаря, зателефонувати юристу та голові правління банку, на що ОСОБА_13 повідомив ОСОБА_4 , що вона повинна написати заяву про звільнення за згодою сторін, а потім може йти куди їй потрібно.

Після отримання такої незаконної вимоги з боку ОСОБА_10 . ОСОБА_4 була приголомшена, намагалась надати пояснення, заперечення на необґрунтовані звинувачення, однак ОСОБА_10 не були потрібні пояснення. Він виконував покладену на нього задачу будь-яким чином та під будь-яким приводом звільнити ОСОБА_4 з займаної посади. Об`єктивних приводів та підстав для звільнення ОСОБА_4 не було, що підтверджується відсутністю будь-якого, навіть дисциплінарного провадження, тому ОСОБА_10 залишилось використовувати тільки залякування та погрози.

Після цього ОСОБА_4 вийшла з свого кабінету, зателефонувала лікарю та повідомила йому, що затримується. З метою з`ясувати на підставі чого діють ОСОБА_13 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ОСОБА_4 телефонувала голові правління банку ОСОБА_14 (тел. НОМЕР_10 ), але нажаль на дзвінки ніхто не відповідав. О 09 год. 43 хв. з такою ж метою ОСОБА_4 зателефонувала начальнику управління по роботі з персоналом ОСОБА_15 (тел. НОМЕР_11 ) яка також не відповіла на дзвінок. Коли ОСОБА_4 намагалась вийти з приміщення Одеського регіонального відділення, її не пускав ОСОБА_10 , хапав за руки, не давав відкрити вхідні двері.

Весь цей час ОСОБА_13 продовжував вимагати від ОСОБА_4 подачі заяви про звільнення за згодою сторін та забороняв їй забрати свої речі та поїхати до лікаря. Приблизно о 09 год. 50 хв. до ОСОБА_4 підійшов ОСОБА_12 , який також почав вимагати від неї подачі заяви про звільнення за згодою сторін, на що ОСОБА_4 також не погодилась.

Приблизно о 10 годині ОСОБА_4 побачила, що ОСОБА_13 вийшов на вул. Катериненську та розмовляючи по телефону, відійшов від відділення банку, в цей же час ОСОБА_11 знаходилась разом з ОСОБА_6 в підсобних приміщеннях, а ОСОБА_12 комусь телефонував. Залишившись без контролю з боку ОСОБА_13 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , ОСОБА_4 забрала свої речі та вийшла на вулицю де «піймала» таксі та направилась до лікарні на вул. Пастера.

Приблизно з 10 год. 15 хв. по 10 год. 40 хв. ОСОБА_4 знаходилась в лікарні. Після отримання медичної допомоги у зв`язку з незадовільним станом здоров`я та за вказівкою лікаря ОСОБА_4 направилась додому.

Приблизно в 11 год. 00 хв. ОСОБА_4 приїхала до місця свого проживання, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . В цей же час на телефон ОСОБА_4 почали поступати дзвінки від ОСОБА_12 та начальника управління безпеки банку ОСОБА_16 (тел. НОМЕР_12 ), які продовжували їй погрожувати та вимагати подати заяву про звільнення за згодою сторін.

В подальшому о 13 год. 13 хв. за допомогою месcенджера «Vaiber» ОСОБА_12 надіслав ОСОБА_4 повідомлення, яким він їй повідомив, що знаходиться біля « ІНФОРМАЦІЯ_5 » та чекає на неї. Через деякий час ОСОБА_12 знову зателефонував ОСОБА_4 та повідомив, що знаходиться біля її дому та продовжив вимагати щоб вона виходила та писала заяву про звільнення за згодою сторін. Враховуючи те що протягом дня ОСОБА_4 погрожували ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_16 та те, що ОСОБА_12 переслідував її та знаходився в неї біля дому, ОСОБА_4 почала переживати за себе та членів своєї родини та прийняла рішення вийти до ОСОБА_12 на написати йому заяву про звільнення за згодою сторін.

Вийшовши на вулицю ОСОБА_4 підійшла до ОСОБА_12 та написала в двох примірниках заяву про звільнення за згодою сторін, при цьому на одному з примірників ОСОБА_12 поставив відмітку про те, що він отримав від ОСОБА_4 зазначену заяву про звільнення. Після того як ОСОБА_12 отримав від ОСОБА_4 заяву про звільнення за згодою сторін він пішов в невідомому їй напрямку, а вона повернулась додому.

До цього часу з результатами будь-якого службового або досудового розслідування з приводу скоєння ОСОБА_4 будь-яких правопорушень вона не знайомилась, до дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не притягувалась.

При цьому ОСОБА_4 розуміла, що роботодавець-банк, керівництво якого змінилось наприкінці 2017 р. зробить все для того щоб призначити на посаду «свою людину».

Показовим є те, що після приїзду ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , в Одеському регіональному відділенні майже одночасно з ОСОБА_4 вимушені були написати заяву про звільнення всі співробітники Одеського регіонального відділення, наскільки відомо ОСОБА_4 , за такою ж «схемою» через залякування та погрози. При цьому її заступник ОСОБА_6 (т. НОМЕР_1 ), на яку здійснювала тиск ОСОБА_11 перебувала на 8-му місяці вагітності. Також ОСОБА_6 повідомила ОСОБА_4 , що 06.06.2018 р. ОСОБА_11 пройшла з нею до підсобного приміщення, де почала вимагати від неї написати на ОСОБА_4 скаргу про те що ОСОБА_4 умовляла та примушувала співробітників відділення порушувати чинне законодавство України інструкції НБУ та розпорядження керівництва банку, при цьому мети цих прохань та вимог не зазначила, на що ОСОБА_6 повідомила ОСОБА_11 , що ОСОБА_4 будь-яких протиправних дій не вчиняла та писати безпідставну скаргу на неї вона не буде. Після цього ОСОБА_6 спитала в ОСОБА_11 що вона від неї хоче, подачу заяви про звільнення чи ще щось, на що ОСОБА_11 сказала що ОСОБА_6 необхідно подати заяву про звільнення та дістала з своєї сумки вже підготовлений зразок заяви про звільнення та ОСОБА_6 одразу написала відповідну заяву про звільнення та передала її ОСОБА_11 . Після цього ОСОБА_6 залишилась на робочому місці та протягом дня займалась передачею робочих документів.

На економіста ОСОБА_17 здійснював тиск ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , а саме, з огляду на звільнення всього штату Одеського регіонального відділення та на те що працювати було нікому, пропонували останньому не звільняти його з роботи та залишити його на іспитовий термін. На що ОСОБА_8 повідомив, що він шокований протиправними діями ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , не збирається чекати коли йому знайдуть заміну та написав заяву про звільнення не за ч. 1 ст. 36 КЗпП України (нібито за згодою сторін), а за ст. 38 КЗпП України, що передбачає два тижні відпрацювання. Від ОСОБА_18 також вимагати написати на ОСОБА_4 скаргу про те що вона умовляла та примушувала співробітників відділення порушувати чинне законодавство України інструкції НБУ та розпорядження керівництва банку, при цьому мети цих прохань та вимог також не зазначили, на що ОСОБА_8 повідомив, що ОСОБА_4 будь-яких протиправних дій не вчиняла та писати безпідставну скаргу на неї він не буде

На касира ОСОБА_9 (т. НОМЕР_4 ; НОМЕР_5 ) також здійснювали незаконний тиск з погрозами ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , вимагаючи звільнення. На що вона також подала заяву про звільнення.

Крім цього ОСОБА_10 та ОСОБА_12 наказали охоронцю ОСОБА_7 в подальшому не впускати ОСОБА_4 до відділення банку.

Всі співробітники Одеського регіонального відділення в один день були звільнені.

Про вищевказані обставини та факти керівництву ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » було відомо, однак жодних заходів реагування не було запроваджено, що підтверджує пряму зацікавленість у незаконному звільненні ОСОБА_4 та її колег-підлеглих з боку саме нового керівництва банку.

Крім цього, ОСОБА_10 за участю вищевказаних осіб, примушував(ли) підлеглих ОСОБА_4 , шляхом залякування, написати заяви на ім`я керівництва банку негативного характеру відносно ОСОБА_4 .

Співробітники Одеського регіонального відділення ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у м. Одеса (колеги-підлеглі ОСОБА_4 ) відмовились надавати неправдиві пояснення, після чого ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 за допомогою незаконного тиску та шантажу примусили підлеглих ОСОБА_4 написати заяви про звільнення.

Слід звернути увагу на те, що одна зі звільнених працівників була також вагітна і повинна бути на лікарняному у зв`язку із вагітністю та пологами, але ОСОБА_12 особисто просив її ще попрацювати. Не зважаючи на все це, підлегла ОСОБА_4 , що мала всі законні підстави відповідно КЗпП України на оформлення відпустки по догляду за дитиною зі збереженням посади, також вимушена була під тиском та погрозами написати заву на звільнення.

Така різка зміна обстановки почалась зі зміною керівництва банку в 2017 р., не дивлячись на те, що відділення було прибутковим, поставлені ОСОБА_4 та її колегам-підлеглим завдання з боку керівництва банку виконувалися в повному обсязі і у встановлені терміни.

Після такого спілкування з ОСОБА_10 за участю вищевказаних осіб, розуміючи протиправність поведінки щодо себе, ОСОБА_4 розхвилювалась, у неї різко погіршилось самопочуття.

Під тиском та погрозами ОСОБА_4 вимушена була написати заяву на звільнення згідно п. 1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України з 13.06.2018 р. Вказану заяву отримав особисто ОСОБА_12 . До канцелярії банку ця заява не передавалась.

ОСОБА_4 вимушена була написати цю заяву про звільнення, розуміючи, що інакше можуть бути застосовані і навіть заходи фізичного впливу. Налякана, розгублена, хвилюючись за свій колектив, ОСОБА_4 вимушена була покинути своє робоче місце. Після переселення з зони АТО ОСОБА_4 втратила свій дім, а тепер втратила і роботу без будь-якої підстави…

Такі незаконні дії з боку керівництва банку, а також з боку ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 призвели до втрати у ОСОБА_4 грудного молока, що мало для неї та її доньки негативні наслідки для здоров`я, та вимагали великих зусиль і матеріальних витрат.

Постійна схвильованість, нервозність, відсутність впевненості у завтрашньому дні тривають до теперішнього часу.

В подальшому ОСОБА_4 стало відомо, що 06 червня 2018 р. офіційною підставою для відвідування ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 Одеського регіонального відділення ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 була перевірка банківського сховища, хоча фактично 06 червня 2018 р. така перевірка не проводилась. Також під тиском та погрозами ОСОБА_4 змушували написати заяву про звільнення саме на підставі п. 1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України у зв`язку з тим, що в подальшому таку заяву неможливо скасувати в односторонньому порядку, як це передбачено ст. 38 КЗпП України згідно якої, якщо працівник після закінчення строку попередження про звільнення не залишив роботи і не вимагає розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган не вправі звільнити його за поданою раніше заявою.

Орієнтовно 10.07.2018 р. ОСОБА_4 зверталась до органів поліції до ІНФОРМАЦІЯ_6 та Приморського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області. Однак в ІНФОРМАЦІЯ_7 в черговій частині їй відповіли, що це справа районного суду через позовне провадження в порядку цивільного судочинства, та відмовили у прийнятті заяви. В Шевченківському ВП ОСОБА_4 відповіли, що це цивільно-правові відносини, та також відмовили у прийнятті заяви про злочин.

Перебуваючи на лікарняному, ОСОБА_4 звернулася з двома заявами до Голови ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_14 : про відкликання заява про звільнення, як такої, що була написана під тиском, та про надання їй відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Вказані заяви були спрямовані банку, рекомендованими листами за номерами НОМЕР_13 та НОМЕР_14 , що також підтверджується двома фіскальними чеками від 12.06.2018 р. на загальну суму 127,20 гривень.

Також 12 червня 2018 р. електронною поштою ОСОБА_4 звернулася до банку із заявою про відкликання її заяви про звільнення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України від 06 червня 2018 р.

На вказане звернення ОСОБА_4 отримала відповідь електронною поштою від начальника відділу організації кадрової роботи управління роботи з персоналом ОСОБА_19 наступного змісту (відповідно до оригіналу): «Доброго дня. Для відклику заяви на звільнення за угодою сторін, необхідно угода 2-х сторін: сторони працівника та роботодавця. ОСОБА_4 необхідно отримати згоду роботодавця на звільнення.»

Письмової відповіді на вищевказані заяви по теперішній час від керівництва банку ОСОБА_4 не отримала.

На лікарняному ОСОБА_4 перебувала з 06 по 18 червня 2018 року.

Виходячи з вищевказаних обставин, які підтверджуються документами (доказами), у керівника та посадових осіб банку не було підстав на розірвання з ОСОБА_4 трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (за ст. 40 КЗпП України), намагаючись позбавити її права на збереження за нею її посади після закінчення відпустки у зв`язку в вагітністю, пологами і для догляду за дитиною.

Вищезазначені обставини, в частині де вони були учасниками подій, підтверджені охоронцем ОСОБА_7 , що на момент скоєння злочину перебував на посаді охоронця ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_20 , яка перебувала вдома у ОСОБА_4 коли на неї с протиправними вимогами здійснював тиск ОСОБА_12 .

Крім того потерпіла ОСОБА_4 надала та долучила до матеріалів кримінального провадження DVD-R диск з записом розмови між нею та ОСОБА_21 в якій останній вимагав у ОСОБА_4 написати заяву про звільнення та погрожував кримінальною відповідальністю за підробку документів. Підробку яких саме документів було здійснено ОСОБА_21 не пояснив.

Адвокат ОСОБА_3 до суду не з`явився та подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, яке підтримав та просив задовольнити у частково, щодо надання тичасового доступу до ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_9 ».

Відповідно до вимог ч.1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути клопотання за відсутності адвоката.

У відповідності до ч.4 ст. 107 КПК України, розгляд клопотання проведено за відсутності учасників судового провадження та без фіксації за допомогою технічних засобів, оскільки всі особи, які беруть участь у судовому провадженні до суду не з`явилися.

Дослідивши надані матеріали, якими обґрунтовано доводи клопотання, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч. 3 ст. 93 КПК України, сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Згідно ст. 160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу.

Наявні у клопотанні матеріали дають достатні підстави вважати, що що інформація яка зазначена в клопотанні має важливе значення для встановлення важливих обставин кримінального провадження, при цьому іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих документів, неможливо.

За таких обставин, є підстави, передбачені ст.ст. 93, 159-163 КПК України, для надання тимчасового доступу до зазначених у клопотанні речей та документів.

Керуючись ст.ст. 93, 131, 132, 159, 160, 162, 163 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей та документів, які містять охоронювану законом таємницю задовольнити частково.

Надати дозвіл представнику потерпілої ОСОБА_4 адвокату ОСОБА_3 ,на тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, в тому числі електронних, які перебувають у володінні:

- ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_9 », (ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_15 , місцезнаходження юридичної особи - АДРЕСА_3 ) та зобов`язати ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_9 » надати можливість вилучити інформацію (роздруківки, на електронний носіях) телефонних з`єднань (вхідних, вихідних, нульових з`єднань, SMS, MMS, GPRS, переадресація) за телефонними номерами: НОМЕР_16 , НОМЕР_17 , НОМЕР_18 , НОМЕР_19 з іншими номерами абонентів телефонного зв`язку в період часу з 04.06.2018 по 16.06.2018, із зазначенням власників цих телефонних номерів та адрес базових станцій, через які здійснювались з`єднання, а також індивідуальні номери (imei) всіх мобільних телефонів, через які здійснювались з`єднання та індивідуальні номери (imei) вищевказаних мобільних номерів, за наявності контрактної угоди або відповідної реєстрації, надати відомості про абонента.

Ухвала діє протягом 1 /одного/ місяця з дня її постановлення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: