Справа № 274/2595/21
Провадження №1-в/0274/334/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.04.2021 м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника ДУ "Райківська виправна колонія (№ 73)" ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання засудженого
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мартинівка, Ічнянського району, Чернігівської області; зареєстрованого: АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта повна загальна середня, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого: 1) 12.05.2010 за ст.ст. 122 ч. 1; 75; 76 КК України до 3 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців; 31.08.2011 за ст. 185 ч. 2; 185 ч. 3,185 ч. 3,70 ч. 1, 71 КК України до 3 років 5 місяців позбавлення волі, звільнений 12.03.2014 умовно - достроково на 9 місяців 15 днів, -
в с т а н о в и в :
Засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання в ДУ "Райківська випрана колонія (№ 73)", звернувся до суду з письмовим клопотанням про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання.

Засуджений про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, звернувся з заявою про розгляд провадження без його участі. Суд не визнає явки засудженого в судове засідання обов`язковою, а відтак вважає за можливе розглянути заяву без його участі.

Представник виправної колонії в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого, оскільки засуджений перебуває в Райківській виправній колонії лише з грудня 2020 року, має лише 1 заохочення з попереднього місця відбування покарання, працевлаштований в установі тільки з лютого 2021, а отже не довів своє виправлення.

У судовому засіданні прокурор заперечив щодо задоволення клопотання засудженого, вказавши, що ОСОБА_5 не довів свого виправлення.

Заслухавши думку прокурора, представника адміністрації виправної колонії, дослідивши клопотання та матеріали особової справи засудженого, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Як вбачається з досліджених судом матеріалів, ОСОБА_5 засуджений 21.06.2017 Ічнянським районним судом Чернігівської області за ст. 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі.

Знову засуджений:11.12.2017 Ічнянським районним судом Чернігівської області за ст. 185 ч.3, 70 ч.4КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі.

Початок строку: 11.08.2017; кінець строку: 11.10.2021;

Згідно характеристики ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 15.08.2017. Під час тримання в державних установах «Чернігівський слідчий ізолятор» та «Бучанська виправна колонія» характеризувався посередньо, вимог режиму утримання не порушував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Має одне заохочення.

З 29.12.2020 відбуває міру кримінального покарання в державній установі "Райківська виправна колонія (№73)". За час відбування покарання характеризується посередньо, вимог режиму тримання не порушував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заохочень не має. Відношення до праці байдуже. Умисно уникає виконання робіт із самообслуговування, не бачить необхідності у самостійному їх виконанні. Безвідповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконані. У програмі диференційованого виховного впливу не приймає. До підвищення загальноосвітнього рівня та вдосконалення професійно технічних навичок не прагне. Участі в роботі самодіяльних організацій не приймає, відноситься до цього байдуже. Виконавчі листи до установи не надходили. Вину в скоєних злочинах визнав повністю. На профілактичному обліку не перебуває.

Відповідно до довідки про заохочення та стягнення, засуджений ОСОБА_5 має лише одне заохочення отримане 30.12.2018.

Відповідно до п.п. 2, 17 роз`яснень постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 26.04.02 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці, тощо.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення

Як визначено ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Разом з тим, сумлінна поведінка засуджених проявляється через призму їх неухильного дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Так, суд враховує те, що засуджений ОСОБА_5 , хоча і відбув передбачену Законом частину строку призначеного покарання, проте його поведінка (характеризується посередньо, має одне заохочення отримане в 2018 році, на виробництві установи працевлаштований лише з лютого 2021, відношення до праці байдуже, умисно уникає виконання робіт із самообслуговування, не бачить необхідності у самостійному їх виконанні, безвідповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконані) протягом часу відбування покарання в виправній колонії свідчить, що він не довів своє виправлення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 372, 537, 539 КПК України, суд
п о с т а н о в и в :
Заяву засудженого ОСОБА_5 про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання - залишити без задоволення.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд протягом 7 днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1