Справа №489/4450/18
Провадження №1-кп/489/307/21
УХВАЛА
іменем України
22 березня 2021 року м.Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження на підставі обвинувального акту за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаєва, без визначеного місця проживання,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

вступна:

22 березня 2021 року прокурором Інгульського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки через тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому в разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, відсутність постійного місця проживання та джерела доходів продовжує існувати ризик переховування його від суду, а репутація підозрюваного, який є неодноразово судимим за вчинення корисливих злочинів, свідчить про існування ризику вчинення нових злочинів, і цим ризикам неможливо запобігти застосуванням більш м`якого запобіжного заходу.

Сторона захисту проти задоволення клопотання заперечувала з тих підстав, що клопотання подано прокурором Миколаївської місцевої прокуратури №2, яка вже ліквідована, а також клопотання подано з пропуском встановленого КПК України строку.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 27 січня 2021 року обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 27 березня 2021 року включно.

Оскільки статтею 184 КПК України не передбачено такої обов`язкової вимоги до клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу як зазначення органу прокуратури, а постановою виконувача обов`язків керівника Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_6 , яким розглянуто матеріали кримінального провадження №0000714 від 11.04.2019 року і фактично в межах нього прокурору Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 доручено підтримання публічного обвинувачення в суді у кримінальному провадженні №0001980 від 16.05.2018 року, то виклад змісту клопотання на бланку неіснуючого органу прокуратури «Прокуратура Миколаївської області Миколаївська місцева прокуратура №2» на прийняття його судом до розгляду не впливає.

Однак слушними є доводи захисника щодо пропуску строку подання клопотання.

Відповідно до ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься законність.
Відповідно до ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
За змістом пункту 20-5 розділ ХІ КПК України тимчасово, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), встановити такі особливості судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях та розгляду окремих питань під час судового провадження, зокрема під час досудового розслідування та під час судового розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою подається не пізніше ніж за десять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Пунктом 1 постанови КМУ від 9 грудня 2020 року №1236 установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 19 грудня 2020 р. до 30 квітня 2021 р. на території України карантин.

Закон України «Про внесення зміни до пункту 20-5 розділу XI «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України щодо особливостей судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні та розгляду окремих питань під час судового провадження на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», яким пункт 20-5 розділ ХІ КПК України викладено в редакції із зазначенням абзацу щодо строку подання клопотання про продовження строку тримання під вартою, набрав чинності 23 квітня 2020 року, а вказаний абзац через десять днів після набрання законом чинності.

Таким чином, 22 березня 2021 року прокурором проігноровано норми КПК України, які діють вже понад десять місяців, і подано клопотання про продовження строку тримання під вартою подано пізніше ніж за десять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, тобто 27 березня 2021 року, а отже порядок його подання порушено.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

З тих підстав, що будь-які листи чи роз`яснення судів вищих інстанцій, у тому числі ліквідованих, не є джерелом права, судом не враховується при розгляді клопотання прокурора пункт 18 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 року №511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», за змістом якого клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням із прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Якщо ж таке клопотання подане пізніше, воно вважається поданим із порушенням процесуальних строків. Слідчий суддя, суд у такому випадку, приймаючи клопотання до розгляду, зобов`язаний порушити питання про відповідальність слідчого, прокурора, який порушив процесуальний строк, перед органами, які уповноважені притягати його до дисциплінарної відповідальності (наприклад, перед прокурором вищого рівня).

За змістом ст.113 КПК України процесуальними строками є встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею чи судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Аналіз положень ст. 113 КПК України, ч.1 ст. 199 КПК України та пункту 20-5 розділ ХІ КПК України дає підстави стверджувати те, що строк звернення до суду із клопотанням про продовження строку тримання під вартою є процесуальним строком, який розпочинає свій перебіг із моменту постановлення ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою і закінчується за десять днів до закінчення дії цієї ухвали.

Відповідно до ч.1 ст.116 КПК України процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки.

За змістом ч.1 ст.117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Відповідно до цієї норми закону умовами поновлення пропущеного строку є наявність клопотання заінтересованої сторони та наявність поважних причин пропуску цього строку, тобто питання про поновлення пропущеного строку може бути порушене судом виключно у випадку наявності про це клопотання заінтересованої сторони, у якому повинні бути наведені причини пропуску цього строку.

Подавши клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 із порушенням передбаченого пункту 20-5 розділ ХІ КПК України строку прокурором не було подано клопотання про поновлення цього строку, а під час судового розгляду висловлено думку, що в неї ще є час для подання такого клопотання.

Відповідно до ч.4 ст.199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Ані главою 7, ані параграфом 1 глави 18 КПК України не урегульоване питання щодо дій суду у випадку надходження клопотання про продовження строку тримання під вартою із порушенням строку, передбаченого пункту 20-5 розділ ХІ КПК України та відсутністю клопотання про поновлення цього строку.

Виходячи з логічного тлумачення ст.199 КПК України суд може або продовжити запобіжний захід, або відмовити у продовженні строку тримання під вартою.

За змістом п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

У рішенні від 18 грудня 2008 року по справі «Кац та інші проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що слово «законний» та словосполучення «відповідно до процедури, встановленої законом», які містяться в пункті 1 статті 5, по суті, відсилають до національного законодавства і встановлюють обов`язок забезпечувати дотримання матеріально-правових та процесуальних норм такого законодавства.

Враховуючи, що прокурором порушено строк подання клопотання про продовження запобіжного заходу, чим проігноровано вимоги ст.ст.7, 9, п.20-5 розділу ХІ КПК України, таке недотримання стороною обвинувачення чіткої процесуальної норми є істотним і не може бути узаконено судом без поновлення строку на звернення із таким клопотанням, навіть з огляду на тяжкість кримінального правопорушення чи кількість днів пропуску строку, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити, оскільки пропущений строк на його подання.
Керуючись ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.7, 9, 199, п.20-5 розділу ХІ КПК України, суддя

постановив:

Відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 .

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення і може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду.

Суддя