Справа №463/68/21
Провадження №1-кс/463/347/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2021 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , осіб, які подали скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_5 , -

встановив:

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові (далі ДБР), ОСОБА_5 від 16.12.2020.

Скаргу обґрунтовують тим, що оскаржуваною постановою слідчого ДБР відмовлено у визнанні ОСОБА_3 потерпілим, незважаючи на те, що попередні, аналогічні за змістом постанови слідчого були скасовані ухвалами слідчих суддів.

Оскільки оскаржувана постанова винесена з порушенням ст.55 КПК України, слідчий ДБР не виконав ухвалу слідчого судді щодо належного розгляду заяви, тому просять постанову слідчого скасувати та зобов`язати уповноважену особу ДБР задовольнити заяву №3-1 від 28.08.2019 надати ОСОБА_3 відповідну пам`ятку про права та обов`язки потерпілого і вчинити усі інші процесуальні дії.

В судовому засіданні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вимоги скарги підтримали з підстав, викладених в ній.

Слідчий ДБР на розгляд скарги не з`явився, причин неявки слідчому судді не повідомив, заперечення проти скарги не скерував, тому вважаю можливим проводити розгляд скарги у відсутності слідчого, оскільки у відповідності до вимог ч.3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів скарги ДБР здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000780 від 29.07.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.382, ч.2 ст. 364, ч.3 ст.365, ч.1 ст.396, ч.2 ст.384, ч.2 ст.397, ч.3 ст.399 КК України.

Постановою слідчого ДБР від 16.12.2020 відмовлено, зокрема у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0000780, з тих підстав, що визнання особи потерпілою у кримінальному провадженні є правом органу досудового розслідування, а не обов`язком. Надані до заяви документи не можуть розглядатись як доказ завдання шкоди.

Разом з тим, слідчим ДБР не враховано, що відповідно до ч.1, 2 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Відмовляючи у задоволенні заяви про визнання ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні, слідчим ДБР не враховано, що до ЄРДР відповідні відомості внесено саме за заявою ОСОБА_3 .

Крім цього, слідчим ДБР не враховано підстави скасування попередньої постанови слідчого про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим, яка скасована ухвалою слідчого судді від 04.12.2020.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя приходить до висновку, що оскаржувана постанова є передчасною, тому підлягає скасуванню, а скарга задоволенню, однак частково.

Вимоги скарги в частині покладення на уповноважену особу ДБР обов`язку задовольнити заяву №3-1 від 28.08.2019 надати ОСОБА_3 відповідну пам`ятку про права та обов`язки потерпілого і вчинити усі інші процесуальні дії задоволенню не підлягає, оскільки вирішення такого питання належить до компетенції саме слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, тому останнього слід зобов`язати повторно розглянути заяву №3-1 від 28.08.2019, за результатами розгляду якої прийняти обґрунтоване рішення.

Керуючись вимогами статей 303, 307, 372 КПК України, -

постановив:

Скаргу задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_5 від 16.12.2020 у кримінальному провадженні №0000780 від 29.07.2019.

Зобов`язати уповноваженого слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, повторно розглянути заяву №3-1 від 28.08.2019 у кримінальному провадженні №0000780 від 29.07.2019.

В задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1