Справа № 202/1040/21
Провадження № 1-кс/202/2093/2021
УХВАЛА
про повернення клопотання

21 квітня 2021 року слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , ознайомившись з матеріалами клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 , погоджене прокурором Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, в рамках кримінального за №0000057 від 06 січня 2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 357 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000057 від 06 січня 2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 357 КК України.
21 квітня 2021 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 , погоджене прокурором Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна.
Ознайомившись з матеріалами клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна, підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків протягом 72 годин, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Чатиною 1 ст. 171 КПК України передбачено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Згідно з ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Разом з тим, у своєму клопотанні, слідчий зазначає, що накладення арешту на майно необхідне з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), при цьому в матеріалах клопотання відсутні докази на підтвердження подання цивільного позову про відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.
Крім того, зазначено, що арешт на вказане у клопотанні майно необхідно накласти з метою забезпечення спеціальної конфіскації.
Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.
Разом з тим, слідчим не обґрунтовано у клопотанні та не долучено до клопотання документів, які б вказували на те, що майно на яке він просить накласти арешт, відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.
Також, всупереч вимог ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні не зазначено підстави, відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, а до клопотання не додано оригінали або копії відповідних документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання.
Згідно з ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Враховуючи те, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність його повернення прокурору для усунення недоліків.
Керуючись ст. ст. 110, 131-132, 170-175, 309, КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 , погоджене прокурором Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, в рамках кримінального за №0000057 від 06 січня 2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 357 КК України - повернути прокурору для усунення недоліків протягом 72 годин.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1