Справа № 473/1412/21
Номер провадження 1-кс/473/414/2021
УХВАЛА
Іменем України

"30" квітня 2021 р.Слідчий суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого СВ Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , особи, права якої обмежуються під час досудового розслідування ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна за кримінальним провадженням, внесеним до ЄРДР за №0000033,

встановив:

в квітні 2021 року до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області надійшло клопотання слідчого СВ Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна за кримінальним провадженням, внесеним до ЄРДР за №0000033 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, в вигляді документів та банківських карток, вилучених в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , а саме: картки обліку ДОЗ радіоактивного опромінення солдата ОСОБА_7 ; талона НІА №594439, виданого на ім`я ОСОБА_8 ; картки платника податків на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_1 ; профсоюзного білету на ім`я ОСОБА_9 , 1928 року народження; паспорту громадянина України НОМЕР_2 , виданого Теплицьким РВ УМВС України у Вінницькій області 27.07.2011 року на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; картки фізичної особи-платника податків на ім`я ОСОБА_4 , НОМЕР_3 ; свідоцтва про одруження НОМЕР_4 ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ; паспорта громадянина України НОМЕР_5 , виданого Центральним РВ у м.Миколаєві 06.01.2015 року на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; паспорта громадянина України НОМЕР_6 , виданого Вознесенським РВ УДМС України в Миколаївській області 07.11.2013 року на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; військового квитка НОМЕР_7 , виданого на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; свідоцтва про народження НОМЕР_8 , виданого на ім`я ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; військового квитка НОМЕР_9 , виданого на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; посвідчення № НОМЕР_10 , виданого на ім`я ОСОБА_14 ; свідоцтва про смерть НОМЕР_11 , виданого на ім`я ОСОБА_15 ; довідки про присвоєння ідентифікаційного номера НОМЕР_12 на ім`я ОСОБА_11 ; заповіту ОСОБА_15 від 25.03.1994 року; ощадної книжки Державного ощадного банку України п-11960 на ім`я ОСОБА_16 ; картки платника податків на ім`я ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , НОМЕР_13 ; договору №087 між ОСОБА_18 та Вознесенським відділенням №1 ПО Коломак і компанія Ломбард три шари від 07.02.2013 року; картки Універсальна Приватбанк НОМЕР_14 ; картки ЕХІМ НОМЕР_15 , виданої на ім`я ОСОБА_19 ; золотої банківської картки для виплат Приватбанк НОМЕР_16 ; картки фізичної особи платника податків, виданої на ім`я ОСОБА_20 , НОМЕР_17 ; посвідчення водія НОМЕР_18 , виданого на ім`я ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; трудової книжки НОМЕР_19 , виданої на ім`я ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; перепустки №577 АД 665, виданої на ім`я ОСОБА_23 .

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 просила клопотання задовольнити та накласти арешт на вищевказані документи та банківські картки, оскільки вони мають значення речових доказів, а також з метою запобігання приховування та знищення вилученого в ході огляду майна та/або відчуження його на користь третіх осіб.

Особи, права якої обмежуються під час досудового розслідування ОСОБА_4 у судовому засіданні вказувала про наявність підстав для задоволення клопотання слідчого про арешт майна.

Вислухавши думку слідчого, особи, права якої обмежуються під час досудового розслідування, дослідивши матеріали додані до клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів, доданих до клопотання, слідчим відділом Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області 17.02.2021 року розпочато досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000033 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, на підставі заяви ОСОБА_24 про те, що 16.02.2021 року невстановлена особа, шляхом пошкодження замку на передніх пасажирських дверцятах, проникла до салону автомобіля ВАЗ 2106, реєстраційний номер НОМЕР_20 , звідки таємно викрала музичний програвач та дві акустичні колонки.

Відповідно до ухвали слідчого судді Вознесенського міськрайонного суду від 22.04.2021 року було надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання і вилучення музичного програвача марки Pіoner, двох колонок круглої форми з зламаним кріпленням.

Згідно протоколу обшуку від 26.04.2021 року, проведеного в рамках кримінального провадження №0000033 від 17.02.2021 року, під час обшуку було виявлено та вилучено документи та банківські картки, належні різним особам. Вилучені речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, відповідно до постанови слідчого від 26.04.2021 року. На день розгляду клопотання, відомостей про те, що досудове слідство у цьому кримінальному провадженні здійснюється також за фактом крадіжки документів та банківських карток, слідчим не надано.

Так, відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт майна допускається, в тому числі з метою забезпечення збереження речових доказів та спеціальної конфіскації (п.1, п.2 ч.2 ст. 170 КПК України).

При цьому, відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Так, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження (ч.1 ст. 98 КПК України).

Вказане в клопотанні майно не входило до переліку майна, для відшукання та вилучення якого слідчим суддею надавався дозвіл на обшук.

Водночас, згідно ч. 7 ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено (ч.ч.1.2 ст. 167 КПК України).

Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду (ч.2 ст. 168 КПК України).

Між тим, враховуючи викладене, зазначене в клопотанні майно не входить до переліку майна, щодо якого прямо було надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, воно не відповідає критеріям, наведеним у ч.2 ст. 167 КПК України, ст. 98 КПК України за кримінальним провадженням, відомості про яке внесені до ЄРДР, що свідчить про формальність винесеної постанови слідчого від 26.04.2021 року про визнання зазначеного майна речовим доказом.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

в задоволенні клопотання слідчого СВ Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна за кримінальним провадженням, внесеним до ЄРДР за №0000033, відмовити.
Відповідно до ч.3 ст. 173 КПК України, відмова у задоволенні клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення вилученого майна.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку, відповідно до ст.310 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1