Житомирський апеляційний суд
Справа №295/1171/21 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 181 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря: ОСОБА_5

підозрюваного: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

прокурора: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 , прокурора Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 30 січня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 та обрано йому запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту,

встановила:

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

30 січня 2021 року ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира було відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 та обрано йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 30 березня 2021 року.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки: не залишати власне помешкання за адресою: АДРЕСА_1 у період часу з 20 години по 08 годину до 30 березня 2021 року; прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду; не відлучатись з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора, суду; уникати від спілкування з потерпілим та іншим підозрюваним у даному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя дійшов висновку, що надані слідчим докази та зазначені прокурором підстави (ризики) не доводять недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам зазначеним у клопотанні, а тому застосував до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою постановленою з порушенням матеріального та процесуального права, просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про обрання ОСОБА_6 будь-якого запобіжного заходу.

На переконання сторони захисту, слідчим суддею належним чином не була встановлена наявність обґрунтованої підозри у вчинені підозрюваним ОСОБА_6 інкримінованого йому злочину.

Зазначає, що ОСОБА_6 не намагався втіки з місця події на протязі тривалого періоду часу до того моменту, як на місце події прибули працівники поліції. Хоча мав для цього реальну можливість, так як його ніхто із громадян фізично не утримував.

Звертає увагу на той факт, що на протязі майже 6-ти років у провадженні Богунського райсуду м. Житомира знаходиться кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_6 у скоєнні тяжкого злочину, по якій відносно нього на протязі останніх 5-ти років не обрано жодного запобіжного заходу, оскільки він регулярно з`являється на всі судові засідання. У зв`язку з чим у суду відсутні підстави для обрання останньому будь-якого запобіжного заходу.

Крім того в порушення вимог Закону, слідчим до свого клопотання про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу були надані слідчому судді ксерокопії процесуальних документів, достовірність яких в установленому законом порядку не була ним засвідчена. Про це захисником було наголошено в судовому засіданні, але суддя не надав обґрунтування вказаним порушенням в нарадчій кімнаті під час постановлення ухвали.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 з одночасним визначенням розміру застави.

Вказує, що в ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного та вчинити інші кримінальні правопорушення.

Так, при постановленні рішення про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слідчий суддя посилається на те, що останній має місце проживання, а тяжкість вчиненого злочину та наявність попередніх судимостей не можуть бути домінуючим критерієм для обрання запобіжного заходу.

Вважає, що суд дійшов помилкових висновків щодо наявності постійного місця проживання у підозрюваного ОСОБА_6 , оскільки останній є уродженцем м. Києва, прописаний за адресою: АДРЕСА_2 , та зі слів останнього тимчасово проживає по АДРЕСА_1 .

Крім того, рішення слідчого судді жодним чином не вмотивоване, судом не перевірено, хто саме проживає за вказаною адресою та чи не заперечує особа, якій вказане житло належить щодо можливого застосування щодо ОСОБА_6 домашнього арешту.

Зазначає, що ОСОБА_6 має непогашені судимості, востаннє засуджений 07.02.2006 Брусилівським районним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 186, ч.2 ст.289, ч.2 ст.121 КК, ст. 69, 70 України на 7 років позбавлення волі та звільнився із місць позбавлення волі 04.02.2013 р. На даний час стосовно ОСОБА_6 в Богунському районному суді міста Житомира розглядається обвинувальний акт від 29.01.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, що свідчить про стійке небажання останнього стати на шлях виправлення та підтверджує можливість вчинення ним і інших кримінальних правопорушень, в разі перебування його не в умовах ізоляції від суспільства.

Крім того, з моменту оголошення ОСОБА_6 про підозру, останній від дачі будь-яких показів відмовився, посилаючись на ст. 63 КК України.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та заперечив щодо задоволення апеляційної скарги захисника, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу захисника та заперечили щодо задоволення скарги прокурора, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів прийшла до такого висновку.

За змістом положень ст. 194 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у застосуванні тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Слідчий суддя відмовляючи в обранні запобіжного заходу вигляді тримання під вартою у своїх висновках не навів переконливих мотивів чому вважає недоведеним клопотання слідчого про недостатність застосування менш суворих запобіжних заходів ніж тримання під вартою для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні та не врахував обставини визначені у ст. 178 КПК України, які були надані стороною обвинувачення в обґрунтування доводів клопотання.

Існування ризиків, передбачених п. п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується матеріалами справи.

Висновки слідчого судді про те, що прокурор не довів існування ризиків, передбачених п. 1,5 ч.1 ст. 177 КПК України на переконання колегії суддів є помилковим.

Колегія суддів також не може погодитися з висновками слідчого судді про відсутність підстав для застосування найбільш суворого запобіжного заходу тримання під вартою.

З доказів долучених до клопотання слідчого вбачається, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а саме заволодінні транспортним засобом вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від 5 до 8 років з конфіскацією майна або без такої.

Крім того, ОСОБА_6 раніше притягувався до кримінальної відповідальності має непогашені судимості, востаннє засуджений 07.02.2006 Брусилівським районним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 186, ч.2 ст.289, ч.2 ст.121 КК, ст. 69, 70 України на 7 років позбавлення волі та звільнився із місць позбавлення волі 04.02.2013. Крім того, наданий час стосовно останнього в Богунському районному суді міста Житомира розглядається кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, що свідчить про можливість вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Також, судом під час розгляду матеріалів судового провадження не було враховано показання іншого підозрюваного у даному кримінальному провадженні, який під час допиту 30.01.2021 року зазначив, що повністю визнає вину та щиро кається, але співпрацюючи зі слідством має певні побоювання за своє життя, оскільки ОСОБА_6 перебуваючи на волі може завдати йому шкоди.

В свою чергу, підозрюваний ОСОБА_6 вини у вчиненому злочині не визнає, від дачі будь-яких показів відмовляється, посилаючись на ст. 63 КК України.

Крім того, застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_3 , слідчий суддя не з`ясував думку власників цього майна та не отримав будь яких інших доказів того, що ОСОБА_6 постійно проживає за цією адресою.

Ці обставини, дані про особу підозрюваного та те, що у даному провадженні ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення вчиненого за попередньою змовою групою осіб, на думку колегії суддів свідчить про існування ризиків впливу на потерпілого, свідків; іншого підозрюваного у кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення та недостатність за таких обставин у застосуванні щодо нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Наявність на утриманні малолітньої дитини його молодий вік, наявність місця проживання не є переконливим доводом для можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу домашнього арешту, оскільки ці обставини, згідно до підозри не стримали його від протиправної, неконтрольованої поведінки, а тому не зможуть гарантувати, що він не намагатиметься переховуватися від слідства та суду чи продовжувати вчиняти злочини.

Колегія суддів зважає і на те, що при розгляді питання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід враховувати і серйозність звинувачення та ризик втечі обвинуваченого. Крім цього, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

На думку колегії суддів, відмовляючи у обранні тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 , слідчий суддя не в повній мірі взяв до уваги вказані обставини, а тому погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про необхідність скасування ухвали слідчого судді та обрання щодо ОСОБА_6 більш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування

Разом з тим, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у незаконному заволодінні транспортним засобом та підозра йому у вчиненні насильницьких дії не вручалася, апеляційний суд визначає йому альтернативний запобіжний захід - заставу.

Визначаючи розмір застави, колегія суддів враховує, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, стосовно нього розглядається інше кримінальне провадження за вчинення тяжкого злочину проти здоров`я та життя особи, а тому на думку колегії суддів лише застава у визначеному п.2 ч.5 ст. 182 КПК України розмірі 30 (тридцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб буде відповідати принципам достатності та виваженості і буде гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

На підставі викладеного, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, з визначенням розміру застави.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу прокурора Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_8 задовольнити частково.

Увалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 30 січня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 та обрано йому запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 про обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 29 березня 2021 року.

Визначити ОСОБА_6 заставу в розмірі 30 (тридцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 68100 (шістдесят вісім тисяч сто) грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою у строк дії ухвали на відповідний депозитний рахунок (Одержувач коштів: Житомирський апеляційний суд, код отримувача (код за ЄДРПОУ):42261525, Банк отримувача: ДКСУ у м. Києві, Код банку отримувача (МФО):820172; Рахунок отримувача: UA 0085932).

В разі внесення застави на відповідний рахунок Житомирського апеляційного суду ОСОБА_6 підлягає звільненню з під варти з покладенням на нього наступних обов`язків:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

- не відлучатись з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- уникати від спілкування з потерпілим та іншим підозрюваним у даному кримінальному провадженні.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: