Справа № 487/5048/21
Провадження № 1-кс/487/4063/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2021 року Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0000192 від 20.07.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 141 КК України про арешт тимчасово вилученого майна,

ВСТАНОВИВ:

21.07.2021 року слідчий другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 за погодженням із прокурор Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_5 в рамках здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення, відомості щодо якого 20.07.2021 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000192 звернувся із клопотанням про накладення арешту на вилучені в ході огляду місця події 20.07.2021 речі та документи з забороною їх відчуження, користування та відчуження:

Футболку «поло» кольору олива, штани кольору олива, ремінь кольору олива, у які був одягнутий ОСОБА_6 під час отримання тілесних ушкоджень у вигляді вогнепального поранення, які вилучено та поміщено до сейф-пакету №L1005545. Після проведення всіх необхідних слідчих дії місцем зберігання речових доказів визначити камеру зберігання Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, що знаходиться за адресою: м. Миколаїв, вул. Спаська, 18.

Підставою звернення стало те, що в ході досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане тимчасово вилучене майно.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Вислухавши думку слідчого, дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Другим слідчим відділом (з дислокацією в м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні

№ 0000192 від 20.07.2021 за ознаками злочину, передбаченого

ч. 1 ст. 414 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням здійснює група прокурорів Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері.

Досудовим розслідуванням установлено, що 20.07.2021 до ТУ ДБР розташованого у м. Миколаєві надійшло повідомлення чергового лікаря Обласної клінічної лікарні (м. Одеса, вул. Ак. Заболотного, 26) про те, що 20.07.2021 о 10:30 до реанімаційного відділення доставлено старшого лейтенанта Національної гвардії України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , командир взводу матеріально-технічного забезпечення батальйону оперативного призначення В/Ч НОМЕР_1 Південного ОТО, АДРЕСА_1 , з д/з: наскрізне вогнепальне проникаюче поранення верхньої треті правого стегна, які він отримав знаходячись на території В/Ч НОМЕР_1 АДРЕСА_2 внаслідок необережного поводження з табельною вогнепальною зброєю - пістолет «Макарова», НОМЕР_2 .

Того ж дня слідчим другого слідчого відділу (з дислокацією в м.Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві проведено огляд земельної ділянки на узбіччя дороги на виїзді з с. Набережне у напрямку м. Одеси.

В ході огляду виявлено: Футболку «поло» кольору олива, штани кольору олива, ремінь кольору олива, у які був одягнутий ОСОБА_6 під час отримання тілесних ушкоджень у вигляді вогнепального поранення, які вилучено та поміщено до сейф-пакету №L1005545.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедур.

Згідно вимог ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, слідчим доведено, що вилучене майно відповідає критеріям зазначеним у ст.ст. 98, 167 КПК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що наявні обґрунтовані підстави вважати, що вилучені речі мають суттєве значення для кримінального провадження, оскільки є доказами та доведена наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу .

Вказане у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту цього майна.

З урахування викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого належить задовольнити .

Керуючись ст. ст. 131-132, 167, 169, 170-173 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0000192 від 20.07.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 141 КК України про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити.

Накласти арешт на вилучені в ході огляду місця події 20.07.2021 речі та документи з забороною їх відчуження, користування та відчуження, а саме футболку «поло» кольору олива, штани кольору олива, ремінь кольору олива, у які був одягнутий ОСОБА_6 під час отримання тілесних ушкоджень у вигляді вогнепального поранення, які вилучено та поміщено до сейф-пакету №L1005545;

Після проведення всіх необхідних слідчих дії місцем зберігання речових доказів визначити камеру зберігання Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, що знаходиться за адресою: м. Миколаїв, вул. Спаська, 18.

Ухвала підлягає негайному виконанню, яке доручити слідчому другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1