Номер справи 703/430/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2021 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Сміла клопотання захисника ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0000041 від 07.03.2018 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.191, ч.1 ст.366 КК України,

у с т а н о в и в :
У провадженні Смілянського міськрайонного суду перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.191, ч.1 ст.366 КК України.

21 квітня 2021 року через канцелярію суду від захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 надійшло клопотання про закриття даного кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні захисник та обвинувачений підтримали подане клопотання з названих у ньому підстав. За доводами сторони захисту до дня повідомлення особі про підозру у даному провадженні сплинув строк досудового розслідування, який визначений п. 1 ч. 2 ст.219 КПК України. Також, захисник стверджує, що обвинувальний акт у цьому провадженні був направлений до суду після закінчення двомісячного строку досудового розслідування з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, який визначений у п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України і не був продовжений у встановленому порядку, а тому дане кримінальне провадження підлягає закриттю у підготовчому судовому засіданні, як це передбачено п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України. При цьому адвокат наголошував, що сторона захисту не повідомлялася про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів кримінального провадження у порядку ст. 290 КПК.

Прокурор подала до суду письмові заперечення проти задоволення зазначеного клопотання та підтримала їх у судовому засіданні. За твердженням сторони обвинувачення заявник клопотання помилково вважає, що з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і до дня повідомлення ОСОБА_4 про підозру сплинув встановлений законом строк досудового розслідування, оскільки станом на дату реєстрації цього кримінального провадження (07.03.2018) редакція статті 219 КПК не встановлювала граничних строків розслідування, а чинна редакція, на яку посилається адвокат, введена в дію з 16.03.2018 та не застосовується до проваджень, які внесені в ЄРДР до вказаної дати.

Також прокурор вважає, що на стадії судового провадження суд не наділений повноваженнями на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, оскільки зазначена норма може бути застосована винятково на стадії досудового розслідування. Окрім того, протягом 2017 - 2018 років нумерація пунктів зазначеної статті неодноразово змінювалася та унаслідок недосконалої законодавчої техніки у статтю 314 КПК України законодавцем не було внесено відповідних змін, а саме не замінено пункт 10 на пункт 9-1.

Щодо доводів клопотання про направлення до суду обвинувального акту після закінчення двомісячного строку досудового розслідування з моменту повідомлення особі про підозру, зазначила, що такого порушення допущено не було, позаяк строк з 18.11.2020 (повідомлення підозрюваного про завершення досудового розслідування) і до звернення до суду з обвинувальним актом не включається у строк досудового розслідування, а поняття «завершення» і «закінчення» досудового розслідування, які вживаються у ст. 219 КПК України, прокурор вважає тотожними.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, але подав суду клопотання про проведення судових засідань у цій справі без участі Ротмистрівської сільської ради.

Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявленого клопотання з огляду на наступне.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Положення ч. 1 ст. 21 Кримінального процесуального кодексу України гарантують кожному право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Розумність строків є однією із засад кримінального провадження, передбачених ст. 7 КПК.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК досудове розслідування це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 4 ст. 110 КПК обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Частина 2 ст. 113 КПК передбачає, що будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК, з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Частина 4 ст. 219 КПК встановлює, що строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 Глави 24 цього Кодексу.

Відповідно до приписів ч. 5 ст. 219 КПК, строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею.

За приписами ч.10 ст.290 КПК України, у разі зволікання при ознайомленні з матеріалами, до яких надано доступ, слідчий суддя за клопотанням сторони кримінального провадження з урахуванням обсягу, складності матеріалів та умов доступу до них зобов`язаний встановити строк для ознайомлення з матеріалами, після спливу якого сторона кримінального провадження або потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, вважаються такими, що реалізували своє право на доступ до матеріалів.

Згідно з ч. 5 ст. 294 КПК строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає.

Відповідно до ст. 283 КПК прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: (1) закрити кримінальне провадження; (2) звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; (3) звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Згідно з положеннями ст. 293 КПК одночасно з переданням обвинувального акта до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу), його захиснику, законному представнику.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК, у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або ч. 2 ст. 284 цього Кодексу.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, 09 жовтня 2020 року. Саме із вказаної дати почався перебіг строку досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, який встановлений п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України.

18 листопада 2020 року підозрюваному ОСОБА_4 направлено повідомлення про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 18 грудня 2020 року (справа №703/909/20, провадження №1-кс/703/1044/20) задоволено погоджене з прокурором клопотання слідчого та у порядку ч.10 ст.290 КПК України підозрюваному ОСОБА_4 встановлено строк для ознайомлення з матеріалами даного кримінального провадження до 24 грудня 2020 року включно, після спливу якого підозрюваний вважатиметься таким, що реалізував своє право на доступ до наданих для ознайомлення матеріалів кримінального провадження.

Після визначеної судом дати 24 грудня 2020 року (присічний строк, встановлений слідчим суддею для реалізації підозрюваним права на доступ до наданих для ознайомлення матеріалів кримінального провадження) обвинувального акту складено не було, слідчі (розшукові) дії у кримінальному провадженні не проводилися, процесуальні рішення, зокрема про продовження строку досудового розслідування не приймалися до 28 січня 2021.

Обвинувальний акт складений та затверджений прокурором 28 січня 2021 року.

08 лютого 2021 року обвинувальний акт з додатками направлений до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області.

Дослідивши вищеописану хронологію проведення слідчих та інших процесуальних дій у даному кримінальному провадженні, суд дійшов до наступних висновків.

Двомісячний строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, протягом якого воно мало бути закінчене відповідно до п.4 ч.3 ст.219 КПК України, слід обчислювати з 09.10.2020 (дня повідомлення особі про підозру) по 09.12.2020.

Станом на 18.11.2020 - дату направлення підозрюваному повідомлення про завершення досудового розслідування залишок невикористаного строку розслідування становив 22 дні.

З 25 грудня 2020 включно, а саме після завершення встановленого ухвалою слідчого судді від 18.12.2020 строку ознайомлення підозрюваним із матеріалами кримінального провадження перебіг строку досудового розслідування відновився та закінчився через 22 дні - 15 січня 2021 року.

Такий порядок обчислення строку досудового розслідування, у разі встановлення слідчим суддею строку для ознайомлення із матеріалами кримінального провадження, узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, яка наведена в постанові від 21 квітня 2021 року у справі №991/6516/21.

Обвинувальний акт від 28.01.2021 направлений до суду 08 лютого 2021 року, тобто через 24 дні після спливу встановленого законом строку досудового розслідування.

Оскільки у цій справі після повідомлення особи про підозру сплив строк досудового розслідування, цей строк не продовжувався, а ОСОБА_4 не підозрювався у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, дане кримінальне провадження згідно з п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК підлягало закриттю.

Виходячи з такого, та з урахуванням положень ч. 2 ст. 113, ст. 283, 284 КПК, суд уважає, що після закінчення 15 січня 2021 строку досудового розслідування прокурор не був управі звертатися до суду з обвинувальним актом, оскільки кримінальне провадження підлягало закриттю.

Суд підкреслює, що строк досудового розслідування не є простою формальністю. Передбачення процесуальним законом обов`язку прокурора якнайшвидше, але не пізніше визначеного законом процесуального строку після повідомлення особі про підозру звернутись до суду з обвинувальним актом або закрити кримінальне провадження є гарантією фундаментального права людини на розгляд її справи упродовж розумного строку, закріпленого в п. 1 ст. 6 Конвенції, передбаченого ст. 7, ч. 1 ст. 21 КПК, що підтверджується усталеною практикою ЄСПЛ.

Так, Велика палата ЄСПЛ у п. 68 рішення у справі Карт проти Туреччини (Kart v. Turkey, заява №8917/05) зазначила, що право на розгляд справи протягом розумного строку базується на необхідності гарантувати, що обвинуваченим доведеться залишатись занадто довго у стані невизначеності щодо результатів кримінальних звинувачень проти них. Так само ЄСПЛ у п. 18 рішення в справі Вемхофф проти Німеччини (Wemhoff v. Germany, заява №2122/64) вказував, що чітка мета відповідного положення п. 1 ст. 6 Конвенції у кримінальних справах полягає у забезпеченні того, щоби обвинувачені особи не перебували занадто довго під обвинуваченням та обвинувачення було визначене.

Верховний Суд у постанові від 26.05.2020 у справі №556/1381/18, залишив без змін ухвали суду першої інстанції про закриття кримінального провадження за п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК, та відповідної ухвали суду апеляційної інстанції у кримінальному провадженні, в якому: з моменту оголошення особі про підозру до направлення обвинувального акта до суду минуло більше двох місяців, строк досудового розслідування щодо цього підозрюваного не був продовжений у встановленому законом порядку і не зупинявся, злочин, у вчиненні якого підозрюється особа, не відноситься до категорії тяжких чи особливо тяжких злочинів проти життя та здоров`я особи.

Аналогічної позиції дотримується Верховний Суд і в ухвалах від 26.05.2020 у справі №712/6375/18, від 13.10.2020 у справі №243/11589/19, від 17.02.2021 у справі №344/6630/17, від якими відмовлено в відкритті касаційного провадження за касаційними скаргами прокурора в кримінальних провадженнях, закритих на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК Україним судом першої інстанції у зв`язку з направленням обвинувального акта до суду поза межами строку досудового розслідування.

Отже, особа не може необмежений час перебувати в стані підозрюваного якщо публічне обвинувачення з будь-яких причин не має можливості визначити обвинувачення, склавши обвинувальний акт, та спрямувати справу до суду протягом визначеного законом строку особа має бути звільнена від підозри. Таким чином, такий процесуальний строк досудового розслідування є одним із найважливіших проявів правового принципу верховенства права, який вимагає належної правової визначеності у такому особливо вразливому статусі людини як підозрюваний.

Тому, застосування передбачених законом наслідків пропуску такого строку як строк досудового розслідування не є зайвим формалізмом, оскільки строки досудового розслідування є граничними, а положення ч. 5 ст. 294 КПК України виключає можливість суду поновити строк досудового розслідування, що завершився.

Оскільки судом установлено наявність підстави для закриття кримінального провадження, передбаченої п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, що перешкоджає призначенню справи до судового розгляду, суд згідно з п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, приймає рішення про закриття кримінального провадження.

Доводи прокурора про тотожність понять «завершення» та «закінчення» досудового розслідування суд уважає хибними та враховує при цьому неодноразово висловлену Верховним Судом правову позицію, зокрема у постанові від 17.02.2021 у справі №344/6630/21: «… закон містить поняття «завершення» як проміжний етап досудового розслідування. Досудове розслідування, яке має наслідком звернення до суду з обвинувальним актом або з клопотанням про застосування примусових заходів, має три ключові віхи: початок визначається внесенням відомостей до ЄРДР; завершення пов`язується з фактом відкриття матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику, законному представнику, захиснику особи та іншим особам відповідно до положень ст. 290 КПК; закінчення фіксується направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Тобто, кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, як це передбачено у ст. 219 КПК, та не має точок дотику із завершенням досудового розслідування. До цього слід додати, що законодавчі обмеження на проведення слідчих (розшукових) дій «прив`язані» саме до закінчення, а не до завершення досудового розслідування».

Також суд уважає незмістовними твердження прокурора про відсутність у суду повноважень на закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, прогалини у законодавстві, з огляду на наведені вище приписи КПК України та правові позиції Верховного Суду.

При цьому суд погоджується із позицією сторони обвинувачення про непоширення чинної редакції ст.219 КПК України на строки досудового розслідування до дня повідомлення особі про підозру у кримінальних провадженнях, відомості про які були внесені в ЄРДР до 16.03.2018, однак це не впливає на існування підстав для закриття даного кримінального провадження, що наведені вище в ухвалі.

Керуючись ст. ст. 27, 219, 284, 290, 314 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :
Клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження задовольнити.

Кримінальне провадження №0000041 від 07.03.2018 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, закрити на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України.

Ухвала про закриття кримінального провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 7 днів з дня її проголошення до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо воно не скасоване, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали проголошений 03.06.2021.

Головуючий: ОСОБА_1