Справа № 333/4542/17
Провадження №1-кп/333/16/21
УХВАЛА
Іменем України

16 лютого 2021 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
захисників обвинувачених адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9
перекладача ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, кримінальне провадження № 0002978 відносно ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_6 , за ч. 3 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
У провадженні Комунарського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_6 , за ч. 3 ст. 185 КК України.
Прокурором ОСОБА_3 у судовому засіданні подане письмове клопотання про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на два місяці у зв`язку з тим, існують ризики, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
В обґрунтування клопотання зазначено наступне.
Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 02.04.2019 року ОСОБА_6 , засудженого вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 19.04.2018 року, тимчасово залишено в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» на час розгляду кримінального провадження по суті. Відповідно до інформації, наданої Олександрівським Районним відділом УДМС України в Запорізькій області строк повного відбуття покарання за вищевказаним вироком спливає 06.11.2020 року, після чого буде вирішуватися питання примусового повернення з території України.
Крім того, прокурор вважає, що встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, ОСОБА_6 може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення з урахуванням отриманих даних, які характеризують ОСОБА_6 , а саме відсутність місця роботи, постійного законного джерела доходу та схильність останнього до вчинення кримінальних правопорушень.
Також прокурор вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Вказане клопотання підтримано стороною обвинувачення у судовому засіданні.
Обвинувачений ОСОБА_6 , його захисник адвокат ОСОБА_8 та інші учасники судового провадження проти вказаного клопотання заперечували.
Вислухавши думку учасників провадження, вивчивши клопотання та матеріали справи, суд дійшов наступного.
Частиною 1 ст. 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Згідно з ч. 3 ст. 331 КПК України за наслідками розгляду питання про доцільність продовження тримання під вартою обвинуваченого, суд своєю ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Вимоги клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб відносно ОСОБА_6 обґрунтовані тим, що останній обвинувачується у вчиненні злочину за ч. 3 ст. 185 КК України, який, згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі, строком до 6 років; ОСОБА_6 офіційно не працевлаштований, що може свідчити про те, що єдиним джерелом його доходів є протиправна діяльність; зібрані слідством докази по справі достатньо вказують на винність ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення; у ході проведеного досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_6 раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, тобто усвідомлюючи тяжкість вчиненого ним злочину, а також невідворотність покарання, останній може безперешкодно покинути межі м. Запоріжжя, тим самим переховуючись від суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення; на теперішній час ОСОБА_6 підлягає примусовому відворенню з території України на підставі вимог міграційного законодавства.
Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки обвинуваченого розслідуванні кримінального правопорушення та розгляду справи у суді (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки обвинуваченого, способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
Виходячи з практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя.
При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, в якій його переслідують та міжнародними контактами.
Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив про те, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів, а у справі «Амбрушкевич проти Польщі» (Ambruszkiewicz v. Poland № 7/03 від 04.05.2006) наголосив на тому, що не викликає протиріч те, що в деяких особливих випадках позбавлення свободи може бути єдиним способом, який дозволяє гарантувати явку обвинуваченого до суду, зокрема, з урахуванням його особистості та характеру злочину (кримінального правопорушення), а також тяжкості ймовірного покарання.
Згідно з матеріалами кримінального провадження, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, санкцією якої передбачено покарання від 3 до 6 років позбавлення волі.
Вказані обставини свідчать про те, що обвинувачений, будучі обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому кримінального правопорушення та покарання, яке загрожує у разі визнання його винуватим, може здійснити спроби переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміноване йому кримінальне правопорушення.
При цьому суд вважає, що приймаючи до уваги суворість покарання, яке передбачено за вчинення кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_6 може визнати, що негативні наслідки від спроби переховуватися від суду, створять для нього меншу шкоду, ніж ймовірність бути притягнутим до кримінальної відповідальності з призначенням відповідного покарання.
Крім того, на теперішній час ОСОБА_6 підлягає примусовому видворенню з території України на підставі вимог міграційного законодавства, що в подальшому ускладнити розгляд кримінального провадження.
Те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення з корисливих мотивів, як вважає суд, свідчить про можливість останнього, з метою власного збагачення, вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто, існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Таким чином, оскільки встановлено наявність двох ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд вважає, що до обвинуваченого ОСОБА_6 необхідно застосувати запобіжний у вигляді тримання під вартою.
Таким чином, враховуючи дані про особу обвинуваченого, приймаючи до уваги наявність ризиків, а також беручи до уваги відсутність на даний час даних про те, що з моменту обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу змінились обставини, що враховувалися при обранні, а також відсутність будь - яких відомостей щодо незадовільного стану здоров`я та неможливості його подальшого тримання під вартою на цей час, суд вважає за необхідне клопотання прокурора про продовження строку застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити та продовжити ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на два місяці.
Необхідність арешту обвинуваченого, що обмежує його особисту недоторканість, відносно ОСОБА_6 не буде суперечити нормі ст. 5 ч. 1 п. «b» Європейської конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», за якою особи можуть бути арештовані для виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом. Такі обов`язки передбачено в чинному кримінально-процесуальному законодавстві України, зокрема, в ст. 177 КПК України.
Керуючись ст.ст. 331, 372 КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора Комунарського відділу Запорізької місцевої прокуратури Запорізької області № 2 ОСОБА_11 задовольнити
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою вважати продовженим строком на 60 днів, а саме до 16 квітня 2021 року включно.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити начальнику Запорізького слідчого ізолятору Управління державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя.

Повний текст ухвали складено 17 лютого 2021 року.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1