справа № 208/4149/18
№ провадження 1-кп/208/33/21
ВИРОК
Іменем України

14 квітня 2021 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000922 від 04.06.2018 року відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великий Камінь Шкотовського району Приморського краю, громадянина України, маючого середню освіту, офіційно непрацюючого, розлученого, маючого на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 21.09.1996 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 140 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 45 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, на підставі ст. 1 п. «А» Указу президента України «Про амністію» від 27.06.1996 року;
- 26.02.2001 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 206, ч. 2 ст. 141, ч. 2 ст. 140, ст. 42 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 08.04.2002 року умовно-достроково, невідбутий строк - 1 рік 4 місяці 9 днів;
- 30.07.2003 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України з частковим приєднанням 6 місяців позбавлення волі за вироком суду від 26.02.2001 року, - до відбуття 1 рік 6 місяців позбавлення волі;
- 30.06.2009 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 20.01.2012 року умовно-достроково, невідбутий строк - 1 рік 2 місяці 7 днів;
- 16.05.2014 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано невідбутий строк - 1 місяць за вироком Баглійського районного суду від 30.06.2009 року, - до відбуття - 4 роки 1 місяць позбавлення волі;
- 04.03.2015 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднано невідбутий строк за вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 16.05.2014 року до відбуття - 4 роки 6 місяців позбавлення волі, звільнений 17.03.2017 року по відбуттю строку покарання, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -
встановив:
28.05.2018 року приблизно о 20:00 год., ОСОБА_4 , перебуваючи у невстановленому місці, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, домовився із невстановленою особою, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, про таємне заволодіння чужим майном, а саме викрадення будь якого майна, що має матеріальну цінність, з приміщення Кам`янського відділення ПАТ «Дніпропетровськгаз» за адресою: м. Кам`янське, вул. Лісопильна, 8А.
Так, 28.05.2018 року приблизно о 20:00 год., ОСОБА_4 за попередньою домовленістю із невстановленою особою, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, реалізовуючи спільний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливими мотивами та корисливою метою, направилися до Кам`янського відділення ПАТ «Дніпропетровськгаз» за адресою: м. Кам`янське, вул. Лісопильна, 8-А.
Реалізовуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, будучи в злочинній змові, діючи узгоджено, таємно, керуючись корисливими мотивами та корисливою метою, упевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, 28.05.2018 року приблизно о 20:25 год., ОСОБА_4 із невстановленою особою, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, підійшли до вікна приміщення Кам`янського відділення ПАТ «Дніпропетровськгаз» за адресою: м. Кам`янське, вул. Лісопильна, 8А. Після чого, ОСОБА_4 за допомогою викрутки, шляхом віджиму, відчинив вікно та проник до кабінету вказаного приміщення, а невстановлена особа, в свою чергу, по раніше обумовленій домовленості, залишився чекати його на вулиці біля зазначеного вікна. ОСОБА_4 , перебуваючи в кабінеті вказаного приміщення, діючи умисно, таємно, повторно, цілеспрямовано, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій та розуміючи при цьому, що своїми умисними діями, вчиняє безоплатне вилучення майна поза волею власника, взяв зі столу вказаного приміщення комп`ютерний монітор «PHILIPS» model: 223V5LSB/01 вартістю 12 833 грн та системний блок персонального комп`ютера «IMPRESSION Р+» Core i3/3.90/4096/1000 вартістю 2 750 грн, які передав через відчинене вікно невстановленій особі.
Заволодівши викраденим майном та маючи реальну можливість ним розпоряджатися, ОСОБА_4 та невстановлена особа залишили місце вчинення кримінального правопорушення, таким чином, повністю реалізували свій злочинний умисел, направлений на незаконне викрадення чужого майна та подальше незаконне збагачення, тобто довели свій умисел до кінця.
Своїми злочинними діями ОСОБА_4 та невстановлена особа, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, завдали ПАТ «Дніпропетровськгаз» майнової шкоди на загальну суму 15 583 грн згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 3077-18 від 20.06.2018 року.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у інше приміщення.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 провину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, суду пояснив, що у травні 2018 року зустрівся з малознайомим чоловіком на ім`я ОСОБА_7 , який запропонував йому можливість отримання грошових коштів шляхом вчинення крадіжки. Він погодився, вони разом прийшли до будівлі ПАТ «Дніпропетровськгаз», де чоловік на ім`я ОСОБА_7 вказав на майно комп`ютерне обладнання, розташоване за пластиковим вікном та спитав, чи зможе він відчинити вікно. Оскільки він раніше займався монтажем пластикових вікон та був обізнаний про можливість відкриття вікон шляхом віджиму, він погодився, за допомогою викрутки віджав пластикове вікно, застрибнув на підвіконня, проник у приміщення, викрав звідти монітор та системний блок, які передав чоловіку на ім`я ОСОБА_7 , після чого вони разом залишили місце вчинення злочину, викрадене майно заклали до ломбарду, поділили отримані кошти та розійшлись. Через невеликий проміжок часу до нього приїхала поліція, вказала на його причетність до крадіжки, він визнав вину та самостійно викупив з ломбарду викрадене майно, яке віддав поліції. Щиро кається у вчиненому, зазначає, що покинув злочинну діяльність, бажає повернутись у суспільство та виховувати доньку.
Представник потерпілої юридичної особи АТ «Дніпропетровськгаз», ОСОБА_8 , надав до суду заяву про проведення підготовчого та судового провадження за його відсутності, цивільний позов ним не заявлено.
Дане кримінальне провадження розглянуто судом згідно приписів ч. 3 ст. 349 КПК України без дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження зрозуміло зміст цих обставин, чи є їх позиція добровільною та істинною. Судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони позбавляються права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку. У звязку з цим, докази судом не досліджувалися і їх оцінка судом не проводилаcя.
Враховуючи викладене, суд вважає, що в судовому засіданні вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у інше приміщення, встановлена і доведена.
Відповідно до ч. 1 3 ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд керується вимогами ст. 65 67 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та враховує наступні обставини:
- ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме згідно ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, класифікується як тяжкий злочин;
- особу винуватого, який раніше судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, перебування його на обліку лікаря нарколога, неперебування на обліку лікаря психіатра, його соціальний та сімейний стан, а саме неперебування у шлюбі, відсутність офіційного працевлаштування, наявність на утриманні неповнолітньої доньки, наявність обставин, що пом`якшують покарання щирого каяття, добровільного відшкодування завданого збитку, наявність обставини, що обтяжує покарання рецидиву злочинів.
Таким чином, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах середньої санкції ч. 3 ст. 185 КК України. В той же час суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без відбування покарання, призначеного йому вироком суду, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням і встановленням йому максимально тривалого іспитового строку. Означене співвідношення покарання у виді тривалого строку позбавлення волі та іспитового строку дозволить пересвідчитись у дійсності наміру обвинуваченого ОСОБА_4 виправитись та повернутись у суспільство.
Цивільний позов потерпілим не заявлений. Клопотань щодо обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили до суду не надходило. По справі наявні процесуальні витрати на залучення експерта у зв`язку з проведенням судової експертизи, витрати на проведення якої відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, зі скасуванням застосованих заходів забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна в порядку ч. 4 ст. 174 КПК України з огляду на припинення існування обставин, що були підставами для їх застосування. На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання, якщо він впродовж іспитового строку тривалістю 3 (три) роки не скоїть нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний відносно ОСОБА_4 скасувати, звільнивши його з-під варти в залі суду.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_4 у строк відбування покарання період з 01.02.2021 року по 14.04.2021 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Стягнути з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави вартість проведеної судової товарознавчої експертизи № 3077-18 від 20.06.2018 року у сумі 286, 00 грн (двісті вісімдесят шість гривень).
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді № 208/3556/18, 1-кс/208/1125/18 від 08.06.2018 року на речові докази - комп`ютерний монітор з пластику чорного кольору розміром 50х31 см, який на задній панелі має наклейку із позначенням: «PHILIPS» model: 223V5LSB/01, SERIAL NUMBER: UK0A, системний блок персонального комп`ютера який має корпус з металу чорного кольору та передню пластикову панель чорного кольору на якому мається наклейка із позначенням: «Блок системний «IMPRESSION Р+» Core i3/3.90/4096/1000, SN:1432264 (12/5/2017), виготовлено в Україні» скасувати та повернути вказане майно потерпілій юридичній особі АТ «Дніпропетровськгаз» ().
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1