ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/259/21 Справа № 711/2784/16-к Категорія: ЗУ № 2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень»Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5
за участі:
прокурораОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на ухвалу Придніпровського районного суду м.Черкаси від 05 лютого 2021 року, якою обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_9 повернутий прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 Кримінального процесуального кодексу України,

в с т а н о в и л а :
Органом досудового розслідування ОСОБА_9 обвинувачується в тому, що він шляхом зловживання довірою заволодів чужим майном потерпілих.

Законом України № 2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (зі змінами, внесеними згідно із Законом № 321-ІХ від 03.12.2019), який набрав чинності з 01 липня 2020 року, внесено зміни до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України, згідно з якими кримінальним проступком є передбачене КК України діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

ОСОБА_9 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, одне з яких у даний час відноситься до кримінальних проступків, інші до злочинів.

Згідно з п.5 ч.4 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного Закону обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру у кримінальних провадженнях про злочини, що визначені як кримінальні проступки, які направлені до суду до набрання чинності цим Законом і не призначені на момент набрання ним чинності до судового розгляду, повертаються прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 Кримінального процесуального кодексу України.

Частиною 1 ст.334 КПК передбачено, що матеріали кримінального провадження, у тому числі матеріали щодо кримінального проступку та щодо злочину, можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу.

Не можуть бути об`єднані в одне провадження матеріали досудових розслідувань щодо кримінального проступку та щодо злочину, крім випадків, коли це може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду. У таких випадках розслідування злочину та кримінального проступку здійснюється за правилами досудового слідства. Положення глави 25 цього Кодексу в такому разі не застосовуються (ч.2 ст.217 КПК в редакції Закону №2617-VIII).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч.1 ст.5 КК України).

Зважаючи на наведене, обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні про обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України, слід повернути прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 КПК та подальшого вирішення питання про можливість об`єднання в одне провадження матеріалів досудових розслідувань щодо кримінального проступку та щодо злочину, інкримінованих ОСОБА_9 .

Згідно п.3 абзацу 4 Розділу II вказаного Закону у кримінальних провадженнях за сукупністю злочинів, один або декілька з яких визначені як кримінальні проступки, в яких до набрання чинності цим Законом особам повідомлено про підозру, але не прийнято процесуальне рішення, передбачене частиною другою статті 283 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий за погодженням із прокурором виділяє в окреме провадження матеріали щодо кримінального проступку, якщо це можливо без шкоди для подальшого досудового розслідування та судового розгляду, та здійснює дізнання в порядку, встановленому главою 25 Кримінального процесуального кодексу України. Кримінальне провадження щодо злочину продовжує здійснюватися в порядку, визначеному цим Кодексом.

Крім того, слід відзначити, що процедури судового розгляду щодо злочину і кримінального проступку мають істотні розбіжності і регламентовані різними главами КПК.

Таким чином, вищенаведені положення свідчать про те, що Закон № 2617-VIII від 22.11.2018 року містить імперативну норму щодо обов`язку суду повернути прокурору обвинувальний акт для внесення з урахуванням вимог глави 25 КПК у кримінальних провадженнях про правопорушення, що визначені як кримінальні проступки, які направлені до суду до набрання чинності цим Законом і не призначені на момент набрання ним чинності до судового розгляду.

Більше того, положення КПК України та Закону №2617-VIII не наділяють суд правом вирішувати питання об`єднання в одне провадження чи роз`єднання у різні провадження щодо кримінального проступку та щодо злочину у справах обвинувальні акти в яких направлені до суду, але не призначені до судового розгляду станом на 01.07.2020 року, і визначають чіткий алгоритм дій, який починається з прийняття рішення про повернення обвинувального акту прокурору, а у подальшому прийняття одного з рішень, відповідно до вищеописаної процедури, встановленої у наведених вище положеннях.

Обвинувальний акт стосовно ОСОБА_9 направлений до суду до набрання чинності цим Законом і не призначений на момент набрання ним чинності до судового розгляду у зв`язку із ухиленням обвинуваченого від суду, тому суд вважає за необхідне повернути його прокурору.

Також з метою забезпечення права прокурора на доступ до суду потрібно застосувати аналогію закону щодо можливості оскарження прокурором ухвали в частині повернення обвинувального акта.

Ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 05 лютого 2021 року обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_9 повернутий прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 Кримінального процесуального кодексу України,

Не погоджуючись із прийнятим рішенням прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_8 звернулась із апеляційною скаргою, в якій просила скасувати ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05.02.2021 про повернення прокурору обвинувального акту стосовно ОСОБА_9 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 190 КК України у кримінальному провадженні №000153 з підстав невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового провадження.

В обґрунтування доводів апеляції прокурор зазначила, що до Придніпровського районного суду м. Черкаси 18.03.2016 направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000153 від 29.01.2015 за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1,2 ст. 190 КК України.

Згідно зі змістом оскаржуваного судового рішення «Частиною 1 ст. 334 КПК України передбачено, що матеріали кримінального провадження, у тому числі матеріали щодо кримінального проступку та щодо злочину, можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу.

Не можуть бути об`єднані в одне провадження матеріали досудових розслідувань щодо кримінального проступку та щодо злочину, крім випадків, коли це може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду. У таких випадках розслідування злочину та кримінального проступку здійснюється за правилами досудового слідства. Положення глави 25 цього Кодексу в такому разі не застосовуються (ч. 2 ст. 217 КПК в редакції Закону № 2617-УІН).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Таким чином, підставою для повернення обвинувального акту, на думку суду першої інстанції, є необхідність «... внесення з урахуванням вимог глави 25 КПК та подальшого вирішення питання про можливість об`єднання в одне провадження матеріалів досудових розслідувань щодо кримінального проступку та щодо злочину, інкримінованих ОСОБА_9 ».

На думку апелянта, оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовій ухвалі, фактичним обставинам кримінального провадження та істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.

Вивчаючи ухвалу суду першої інстанції стає зрозумілим, що суд повернув обвинувальний акт безпідставно, а тому не погоджуючись З таким твердженням суду апелянт вважає, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_9 у повному обсязі відповідає вимогам КПК України з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 217 КПК України рішення про об`єднання чи виділення матеріалів досудового розслідування приймається прокурором та не може бути оскаржене.

Відповідно до ч. 2 ст. 217 КПК України не можуть бути об`єднані в одне провадження матеріали досудових розслідувань щодо кримінального проступку та щодо злочину, крім випадків, коли це може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду. У таких випадках розслідування злочину та кримінального проступку здійснюється за правилами досудового слідства. Положення глави 25 цього Кодексу в такому разі не застосовуються.

Як вбачається зі змісту обвинувального акту рішення прокурора про об`єднання кримінальних проваджень за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 190 КК України, було прийняте в ході досудового розслідування, виходячи з конкретних обставин кримінального провадження, 08.05.2016.

Крім цього, згідно ч. 4 ст. 314 КПК України ухвала про повернення обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Крім того, повернення прокурору обвинувального акту з надуманих недоліків та підстав нівелює у повній формі проведення судового розгляду у розумні строки, що визначені у ст. 28 КПК України.

Згідно ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, у п. 97 рішення ЄСПЛ від 16.09.2010 у справі «Вітрук проти України» зазначено, що «в кримінальних справах «розумний строк», передбачений п. 1 ст. 6 Конвенції, починається з того часу, коли особі «пред`явлено обвинувачення», тобто, іншими словами, з моменту офіційного повідомлення компетентним органом про те, що він обвинувачується у вчиненні злочину. Це визначення також застосовується до питання, чи мало місце «суттєве погіршення становища [підозрюваного]», чи ні. Щодо закінчення «відповідного строку», то в кримінальних справах період, передбачений п. 1 ст. 6 Конвенції, включає весь строк провадження у справі, у тому числі перегляд рішення в апеляції (п. 70 рішення ЄСПЛ у справі «Меріт проти України»).

У п. 116 рішення ЄСПЛ від 12.03.2009 у справі «Вергельський проти України» зазначено: «розумність тривалості провадження має оцінюватися у світлі конкретних обставин справи та з урахуванням таких критеріїв, як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів». При цьому ЄСПЛ зазначає, що відкладення розгляду справи, призначення і проведення експертизи, участь судді в розгляді інших справ, повернення кримінальної справи прокуророві з метою усунення допущених порушень кримінально-процесуального законодавства самі по собі не суперечать чинному законодавству, але можуть призводити до порушення права особи на судочинство в розумний строк (рішення ЄСПЛ від 13.07.83 у справі «Цимерман і Штайген проти Швейцарії»). Тобто, в розумінні практики ЄСПЛ визначено, що формалізм суддів, під час розгляду кримінальних справ, призводить до невиправданої тяганини та є грубим порушенням ст. 6 Конвенції.

Разом з тим, ст. 291 КПК України містить чіткий і вичерпний перелік обов`язкових відомостей, які має містити обвинувальний акт.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру повертаються прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК України тобто вимогам, які ставляться до вказаних документів.

Однак, відповідно до оскаржуваної ухвали, всі вимоги, викладені у ст. 291 КПК України, при складанні вказаного обвинувального акту дотримані.

Ураховуючи наведене прокурор вважає, що обвинувальний акт у повній мірі відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а ухвала Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05.02.2021 про повернення прокурору обвинувального акту в кримінальному провадженні № 0000153 за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 190 КК України, підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.

Заслухавши доповідь судді, міркування прокурора про необхідність задоволення апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні із вказаних у ній мотивів, думку адвоката ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вважаючи рішення місцевого суду законним та обґрунтованим, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 підлягає до задоволення, а ухвала місцевого суду до скасування з призначенням кримінального провадження на новий судовий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку колегії суддів апеляційного суду, місцевий суд не дотримався зазначених вимог закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 217 КПК України не можуть бути об`єднані в одне провадження матеріали досудових розслідувань щодо кримінального проступку та щодо злочину, крім випадків, коли це може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду. У таких випадках розслідування злочину та кримінального проступку здійснюється за правилами досудового слідства. Положення глави 25 цього Кодексу в такому разі не застосовуються.

Як вбачається зі змісту обвинувального акту рішення прокурора про об`єднання кримінальних проваджень за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 190 КК України, було прийняте у ході досудового розслідування, виходячи з конкретних обставин кримінального провадження, 08.05.2016.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає слушними та погоджується з доводами прокурора про те, що повернення прокурору обвинувального акту з надуманих недоліків та підстав нівелює у повній формі проведення судового розгляду у розумні строки, що визначені у ст. 28 КПК України.

Також колегія суддів апеляційного суду вважає, що всі вимоги, викладені у ст. 291 КПК України, при складанні вказаного обвинувального акту дотримані.

Таким чином, на думку колегії суддів суду апеляційної інстанції, у разі повернення обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_9 прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 Кримінального процесуального кодексу України, з урахуванням того, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_9 складений у 2016 році, це негативно вплине на строки судового розгляду.

У п. 116 рішення ЄСПЛ від 12.03.2009 у справі «Вергельський проти України» зазначено: «розумність тривалості провадження має оцінюватися у світлі конкретних обставин справи та з урахуванням таких критеріїв, як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів». При цьому ЄСПЛ зазначає, що відкладення розгляду справи, призначення і проведення експертизи, участь судді в розгляді інших справ, повернення кримінальної справи прокуророві з метою усунення допущених порушень кримінально-процесуального законодавства самі по собі не суперечать чинному законодавству, але можуть призводити до порушення права особи на судочинство в розумний строк (рішення ЄСПЛ від 13.07.83 у справі «Цимерман і Штайген проти Швейцарії»). Тобто, в розумінні практики ЄСПЛ визначено, що формалізм суддів, під час розгляду кримінальних справ, призводить до невиправданої тяганини та є грубим порушенням ст. 6 Конвенції.

За таких обставин, оскаржувана ухвала суду першої інстанції про повернення прокурору обвинувального акту в кримінальному провадженні № 0000153 за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 190 КК України, підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.

Таким чином, апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 необхідно задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 411, 412, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Придніпровського районного суду м.Черкаси від 05 лютого 2021 року, якою обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_9 повернутий прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 Кримінального процесуального кодексу України скасувати, а кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 призначити на новий судовий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: