Провадження №1-кп/522/937/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 лютого 2021 року Місто Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2

під час судового розгляду у кримінальному провадженні №0003324 від 24.06.2019 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця Київської області, м.Кагарлик, громадянина України, одруженого, маючого середню освіту, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 без визначеного місця проживання, раніше неодноразово судимого: 01.03.2004 Кагарлицьким районним судом Київської області за ч.3 ст.186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 16.07.2008 по відбуттю строку покарання; 18.11.2013 Кагарлицьким районним судом Київської області за ч.ч.1, 2 ст.307 КК України до 6 років позбавлення волі, звільнений 19.03.2018 по відбуттю строку покарання, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ромської національності, уродженки с.Петрово-Солониха, Миколаївського райну, Миколаївської обл., без громадянства, не одруженої, маючої неповну середню освіту, офіційно не працевлаштованої, без визначеного місця реєстрації та в місті Одесі без визначеного місця проживання, раніше судимої: 23.01.2015 Овідіопольським районним судим Одеської області за ч.2 ст.185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, звільнена 18.03.2016 по відбуттю строку покаранння, обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_5

захисники - ОСОБА_6

обвинувачені - ОСОБА_4

УСТАНОВИВ:

Приморським районним судом м.Одеси здійснюється судовий розгляд у кримінальному провадженні на підставі обвинувального акту стосовно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Строк тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_4 спливає.

Прокурор не звернувся до суду із письмовим клопотанням про продовження строку тримання обвинуваченої під вартою.

Згідно ч.3 ст.331 КК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Розглядаючи в порядку, передбаченому ч.3 ст.331 КПК України, питання щодо доцільності продовження строку тримання під вартою обвинувачених до спливу продовженого строку, суд встановив наступне.

Під час судового засідання прокурор просив продовжити строк тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України терміном на шістдесят діб.

Захисник та обвинувачена просили змінити запобіжний захід на більш м`який.

У частині першій статті 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. До цих ризиків належать такі спроби підозрюваного, обвинуваченого: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується.
Частиною 3 ст.199 КПК України передбачено, що суд при продовженні строку тримання під вартою враховує обставини, які свідчать про те що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання під вартою.
Відповідно до ч. 2 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»). Крім того, суд враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 без громадянства, не одружена, офіційно не працевлаштована, без визначеного місця проживання, раніше притягувалась до кримінальної відповідальності, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, покарання за яке передбачене виключно у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років.
Станом на теперішній час судовий розгляд триває, сторона обвинувачення продовжує надавати докази.
Зазначені обставини щодо особи обвинуваченої та тяжкість покарання, яке ій загрожує у разі визнання винуватим, їх поведінка під час інкримінованих злочинів, дають підстави вважати, що обвинувачені, перебуваючи на волі, можуть вчинити нові злочини, переховуватися від суду чи фізично впливати на потерпілих.
Ризики, які біли враховані під час обрання обвинуваченій запобіжного заходу, не зменшилися та продовжують існувати, що є підставою для продовження строку тримання обвинуваченої під вартою без зміни раніше визначеного розміру застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченою ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Застосування до обвинуваченої більш м`яких запобіжних заходів неможливе, зважаючи на вказані ризики, особи обвинувачених та насильницький характер злочинів, у яких вони обвинувачуються. Більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам, забезпечити належну поведінку обвинувачених та виконання ними своїх процесуальних обов`язків.
Викладене свідчить, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, продовжують існувати. Зазначені обставини дають підстави вважати, що обвинувачена, перебуваючи на волі, може вчинити нові злочини.

Керуючись Гл.18, ст.ст.314-316, 291, 342-355 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто до 16 квітня 2021 року включно без зміни розміру застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченою ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 38420 (тридцять вісім тисяч чотириста двадцять) гривень.
Обвинувачена або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставуна рахунок ТУ ДСА України в Одеській області, призначенням платежу: застава за обвинувачену ОСОБА_4 , провадження по справі №1-кп/522/937/21.

Обвинувачена звільняється з-під варти після внесення застави.
У разі внесення застави, покласти на обвинувачену ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України: прибувати до суду за кожною вимогою; не відлучатися за межі Одеської області без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_4 що відповідно до ч.ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
Ухвала про продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена протягом пяти днів до Одеського апеляційного суду.

Суддя:

15.02.21