Справа № 686/3910/21
Провадження № 1-кс/686/2066/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2021 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_5 , погодженого з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, жителя та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, інспектора прикордонної служби 2 категорії кулеметника 2 групи інспекторів прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_4 , неодруженого, раніше не судимого,

у кримінальному провадженні №0000010,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернувся слідчий Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_5 з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання вказує, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами. У кримінальному провадженні ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Слідчий посилається на те, що існують передбачені ст.177 КПК України ризики: усвідомлюючи можливу міру і строк покарання за скоєне, в разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, підозрюваний ОСОБА_7 задля уникнення від кримінальної відповідальності, матиме реальну можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; у кримінальному провадженні всі докази, в тому числі речові, ще не встановленні (не відшукані) і відповідно не дослідженні, а тому у разі застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу не пов`язаного із триманням його під вартою, ОСОБА_7 будучи обізнаним про обставини кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, матиме реальну можливість вчиняти дії спрямовані на знищення, приховання або спотворення речей чи документів, що мають важливе значення для досудового розслідування та відомості, які у них містяться, можуть бути доказами під час слідства та судового розгляду; зважаючи, що до моменту повідомлення ОСОБА_7 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, через об`єктивно виправдану потребу досудового розслідування проводились слідчі (розшукові), негласні слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, відомості про факт та методи яких не підлягали/не підлягають розголошенню, а відтак особи, яким відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню у провадженні ще не допитані.

В такому разі, застосування запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою дозволить підозрюваному, який обізнаний про коло таких осіб, шляхом умовлянь, чиненням тиску та/або будь-яким іншим чином вплинути на них з метою серед іншого зміни показань про обставини провадження, як на стадії досудового розслідування, так і під час судового розгляду; підозрюваний будучи обізнаний про обставини кримінального правопорушення, яке йому інкримінуються, в разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, матиме реальну можливість будь-яким чином перешкоджати всебічному, повному і неупередженому дослідженню його обставин та в цілому належному виконанню завдань кримінального провадження; беручи до уваги, що підозрюваному інкримінується умисний тяжкий корупційний злочини, в тому числі досліджуються обставини можливої його причетності до вчинення інших аналогічних кримінальних правопорушень, а тому наявні обґрунтовані підстави вважати про присутність ризику вчинення ним інших злочинів.

Прокурор у судовому засіданні доводи клопотання підтримав, просив їх задовольнити. Також наголосив на тому, що домашній арешт не зможе належним чином забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, адже він отримував кошти через свого брата, з яким проживає за однією адресою.

Захисник, підозрюваний у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, вважаючи, що ризики, зазначені органом досудового розслідування, є необґрунтованими.

Захисник ОСОБА_4 просила застосувати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а у разі переконання слідчого судді у необхідності застосування щодо ОСОБА_6 тримання під вартою визначити менший, спів мірний його матеріальному стану, розмір застави.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення учасників провадження, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов до такого висновку.

Слідчий суддя установив, що слідчими слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000010 від 12.01.2021 за підозрою ОСОБА_8 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України.

За версією органу досудового розслідування, ОСОБА_6 , будучи працівником правоохоронного органу спеціального призначення, маючи звання «сержанта», обіймаючи посаду інспектора прикордонної служби 2 категорії кулеметника 2 групи інспекторів прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_4 , зобов`язаним неухильно дотримуватися та керуватися в своїй діяльності положеннями Конституції України, Законів України «Про Державну прикордонну службу України», «Про прикордонний контроль», «Про військовий обов`язок і військову службу», «Про запобігання корупції» та іншими законами, Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, Дисциплінарним статутом Збройних Сил України тощо, якими останнього зобов`язано діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, нехтуючи переліченими нормами законодавства, діючи умисно, з корисливих мотивів і метою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, їх негативні наслідки, які полягають у впливі на суспільні відносини, що забезпечують належну (правильну) діяльність органів державної влади, місцевого самоврядування, державних чи комунальних підприємств, установ чи організацій, а також їх службових осіб, у частині непідкупності та фінансування виключно в порядку встановленому законодавством, усвідомлено вчинив ряд протиправних дій спрямованих на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_9 , поєднаних з вимаганням такої вигоди, в тому числі вчинених за попередньою змовою групою осіб, за сприяння ним, як уповноваженою службовою особою працівником Державної прикордонної служби України, ОСОБА_9 у безперешкодному переміщенні останнім товарних цінностей через державний кордон України без здійснення прикордонного та митного контролю на ввіреній ОСОБА_6 для охорони ділянці кордону поза межами пункту пропуску, при наступних обставинах.

Так, у період проходження служби на займаній посаді у ОСОБА_6 виник злочинний умисел на отримання неправомірної вигоди від різних осіб за вищевказане сприяння у безперешкодному переміщенні ними товарних цінностей через державний кордон України без здійснення прикордонного та митного контролю на ввіреній йому для охорони ділянці кордону поза межами пункту пропуску.

Зокрема, 23.01.2021, ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів і мети, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, їх негативні наслідки, діючи за попередньою змовою з інспектором прикордонної служби 3 категорії групи інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип В) ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_8 , перебуваючи спільно з останнім на території АЗС «Євронафта», що в смт.Берегомет Вижницького району Чернівецької області, у ході зустрічі та розмови з ОСОБА_9 , будучи обізнаними, що той має намір закупити спортивне харчування та анаболічні препарати у Республіці Молдова для їх переміщення в Україну та подальшої реалізації, запропонували ОСОБА_9 своє сприяння в переміщенні зазначених вище товарно-матеріальних цінностей через державний кордон в Україну без здійснення прикордонного та митного контролю поза межами пункту пропуску на ділянці ВІПС «Гвіздівці», що перебуває в зоні відповідальності ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_5 , де ОСОБА_6 та ОСОБА_8 виконують службові обов`язки з охорони державного кордону, за умови надання їм ( ОСОБА_6 та ОСОБА_8 ) ОСОБА_9 грошових коштів в якості неправомірної вигоди, наголосивши про необхідність надання коштів в загальній сумі 750 доларів США за одну переміщену в Україну коробку спортивного харчування та анаболічних препаратів, з яких 700 доларів США необхідно надати ОСОБА_6 та 50 доларів США надати ОСОБА_8 .

У подальшому, 02.02.2021, близько 01 години 00 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи на службі в прикордонному наряді, виконуючи службові обов`язки з охорони державного кордону України на ділянці ВІПС «Гвіздівці», що перебуває в зоні відповідальності ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_6 , продовжуючи переслідувати корисливі мотиви і мету, діючи спільно з ОСОБА_8 з єдиним протиправним умислом, посприяли ОСОБА_9 у переміщені останнім через державний кордон з Республіки Молдова в Україну у районі прикордонних знаків №№ 0088 0089 без здійснення прикордонного та митного контролю поза межами пункту пропуску однієї коробки зі спортивним харчуванням та анаболічними препаратами шляхом не вжиття будь-яких, передбачених законом заходів, у межах службових повноважень щодо перешкоджання такому протиправному переміщенню.

Після чого, 04.02.2021, в ході телефонної бесіди, ОСОБА_8 , діючи умисно, задля реалізації єдиного злочинного задуму з ОСОБА_6 , продовжуючи переслідувати корисливі мотиви і мету, повідомив ОСОБА_9 реквізити власної банківської платіжної картки АТ КБ «ПриватБанк» та наголосив про необхідність перерахунку раніше обумовленої суми коштів на його рахунок, що ОСОБА_9 виконав того ж дня близько 15 години 23 хвилин, знаходячись у м. Чернівцях, за допомогою платіжного терміналу самообслуговування, тим самим ОСОБА_8 одержав від ОСОБА_9 раніше обумовлену суму неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів в сумі 1 500 гривень, що еквівалентно раніше озвученим 50 доларам США для себе, за вищезазначене сприяння ОСОБА_9 у переміщені останнім через державний кордон з Республіки Молдова в Україну без здійснення прикордонного та митного контролю поза межами пункту пропуску однієї коробки зі спортивним харчуванням та анаболічними препаратами, шляхом не вжиття будь-яких, передбачених законом заходів, у межах службових повноважень щодо перешкоджання такому протиправному переміщенню.

В свою чергу ОСОБА_6 , упродовж періоду часу з 01.02.2021 до 03.02.2021, під час неодноразових телефонних спілкувань з ОСОБА_9 , висловив останньому умову про передачу для нього ( ОСОБА_6 ) раніше озвучених грошових коштів в сумі 700 доларів США не при особистій їх зустрічі, а через його рідного брата ОСОБА_10 .

У зв`язку із наголошеним, 04.02.2021, близько 14 години 43 хвилини, ОСОБА_9 діючи за вказівкою ОСОБА_6 , завчасно узгодивши в ході телефонної бесіди місце, зустрівся з його братом ОСОБА_10 у АДРЕСА_2 , неподалік зупинки громадського транспорту, де у ході їх розмови останній одержав для брата інспектора прикордонної служби 2 категорії кулеметника 2 групи інспекторів при кордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_4 сержанта ОСОБА_6 раніше обумовлену ним неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 700 (сімсот) доларів США (відповідно до курсу НБУ на вказаний день становить 19 460 гривень) для себе, за вищезазначене сприяння ОСОБА_9 у переміщені останнім через державний кордон з Республіки Молдова в Україну без здійснення прикордонного та митного контролю поза межами пункту пропуску однієї коробки зі спортивним харчуванням та анаболічними препаратами, шляхом не вжиття будь-яких, передбачених законом заходів, у межах службових повноважень щодо перешкоджання такому протиправному переміщенню.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , упродовж періоду часу з 04.02.2021 до 10.02.2021, продовжуючи власні неправомірні дії, діючи умисно, з корисливих мотивів і мети, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, їх негативні наслідки, під час неодноразових телефонних спілкувань з ОСОБА_9 , будучи обізнаним, що той має намір закупити спортивне харчування та анаболічні препарати у Республіці Молдова для їх переміщення в Україну та подальшої реалізації, запропонували ОСОБА_9 своє сприяння в переміщенні зазначених вище товарно-матеріальних цінностей через державний кордон в Україну без здійснення прикордонного та митного контролю поза межами пункту пропуску на ділянці ВІПС «Гвіздівці», що перебуває в зоні відповідальності ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_5 , де ОСОБА_6 виконує службові обов`язки з охорони державного кордону, за умови надання йому ( ОСОБА_6 ) ОСОБА_9 грошових коштів в якості неправомірної вигоди, наголосивши про необхідність надання коштів в сумі 700 доларів США за одну переміщену в Україну коробку спортивного харчування та анаболічних препаратів.

У подальшому, 10.02.2021, близько 23 години 00 хвилин, ОСОБА_6 , продовжуючи переслідувати корисливі мотиви і мету, діючи умисно, будучи на службі в прикордонному наряді, виконуючи службові обов`язки з охорони державного кордону України на ділянці ВІПС «Гвіздівці», що перебуває в зоні відповідальності ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_6 , посприяв ОСОБА_9 у переміщені останнім через державний кордон з Республіки Молдова в Україну без здійснення прикордонного та митного контролю поза межами пункту пропуску трьох коробок зі спортивним харчуванням та анаболічними препаратами шляхом не вжиття будь-яких, передбачених законом заходів, у межах службових повноважень щодо перешкоджання такому протиправному переміщенню.

Після чого, 16.02.2021, близько 12 години 30 хвилин, завчасно узгодивши в ході телефонної бесіди місце, ОСОБА_6 зустрівся з ОСОБА_9 поблизу центрального входу у спортивно-оздоровчу установу «Буковина» (стадіон у м. Чернівцях), що по вул. Ольги Гузар, 1, в м. Чернівці. У ході їх розмови, яка відбувалася в салоні автомобіля, котрим приїхав ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , діючи умисно, задля реалізації єдиного злочинного задуму, продовжуючи переслідувати корисливі мотиви і мету, одержав від ОСОБА_9 раніше обумовлену суму неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів в сумі 2 100 (дві тисячі сто) доларів США (відповідно до курсу НБУ на вказаний день становить 58 716 гривень) для себе, за вищезазначене сприяння ОСОБА_9 у переміщені останнім через державний кордон з Республіки Молдова в Україну, без здійснення прикордонного та митного контролю, поза межами пункту пропуску трьох коробок зі спортивним харчуванням та анаболічними препаратами, шляхом не вжиття будь-яких, передбачених законом заходів, у межах службових повноважень щодо перешкоджання такому протиправному переміщенню.

ОСОБА_6 16.02.2021 затримано на підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення.

17.02.2021 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Згідно з ч.3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

За змістом ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: заяві (повідомленні) ОСОБА_9 та повідомленні (матеріалах) УСБУ у Чернівецькій області щодо обставин, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а також наступних інформуваннях вказаного оперативного підрозділу, отриманими на виконання відповідних доручень. Згідно із якими, інспектор прикордонної служби 3 категорії групи інспекторів прикордонної служби ВІПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_8 спільно з інспектором прикордонної служби 2 категорії кулеметником 2 групи інспекторів прикордонної служби ВІПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_6 та іншими невстановленими на сьогодні працівниками правоохоронних органів, діючи умисно, з корисливих мотивів і мети, шляхом вимагання, одержують неправомірну вигоду, за сприяння ними, як уповноваженими службовими особами працівниками Державної прикордонної служби України, різним особам у безперешкодному переміщенні останніми товарних цінностей через державний кордон України з Республіки Молдова без здійснення прикордонного та митного контролю на ввіреній для охорони ділянці кордону поза межами пункту пропуску; протоколах про результати здійснених негласних слідчих (розшукових) дій контролів за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту, згідно із якими встановлено обставини, які вказують на події (факти) одержання ОСОБА_6 04.02.2021, близько 14 години 43 хвилини, неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів в сумі 700 (сімсот) доларів США, за сприяння ОСОБА_9 у переміщені останнім через державний кордон з Республіки Молдова в Україну без здійснення прикордонного та митного контролю поза межами пункту пропуску однієї коробки зі спортивним харчуванням та анаболічними препаратами, шляхом не вжиття будь-яких, передбачених законом заходів, у межах службових повноважень щодо перешкоджання такому протиправному переміщенню; протоколі допиту свідка ОСОБА_9 , який в загальному повідомив вищенаведені, тобто встановленні та викладені у підозрі ОСОБА_6 обставини щодо одержання останнім неправомірної вигоди; протоколах про результати здійснених інших, за винятком спеціальних слідчих експериментів, негласних слідчих (розшукових) дій; іншими доказами, які отримані у встановленому КПК України порядку, шляхом проведення слідчих (розшукових), негласних слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, посилання на які у цьому клопотанні на даний час є неможливим, оскільки вони перебувають у процесі розсекречення, відповідно до вимог чинного законодавства; в цілому вищевказаними та усіма іншими матеріалами досудового розслідування у наведеному кримінальному провадженні.

Надані докази зв`язують підозрюваного з певними кримінальними правопорушеннями, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства», рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства»), отже на даний час у кримінальному провадженні існують обставини, з якими закон пов`язує можливість перебування особи під одним із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Слідчий суддя, вирішуючи питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу, враховує як положення, що передбачені КПК України, так і вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод, враховує практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо тільки в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою.

Між тим ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» зазначено, що наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Клоот проти Бельгії» суд зазначив, що серйозність обвинувачення може слугувати для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень.

Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Водночас слідчий суддя беззаперечно погодитись з існуванням ризиків, про які вказує сторона обвинувачення, не може.

Європейський суд з прав людини у справі «Бойченко проти Молдови» вказав, що тільки одне посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав, з яких вони вважають обґрунтованими твердження, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Мамедова проти Росії» Суд дійшов висновку, що посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальний елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребує позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Як слідує із клопотання, сторона обвинувачення просить врахувати, що ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, що, на їх думку, підтверджує ризик, передбачений пунктом 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, втім відомостей, що підтверджували означене, слідчому судді не надано.

ОСОБА_6 є особою молодого віку, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, судимостей не має, проживає в квартирі в місті Чернівці разом з матір`ю та братом, має стійкі соціальні зв`язки за місцем проживання.

Як слідує із клопотання, сторона обвинувачення просить врахувати ризик ймовірного впливу на свідків, втім вказаного ризику можна уникнути шляхом покладення на підозрюваного обов`язку утримуватися від спілкування з певними особами у кримінальному провадженні.

Більше того, посилання прокурора на те, що застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не зможе забезпечити виконання останнім належно його процесуальних обов`язків, адже його рідній брат отримував безпосередньо кошти, не є ґрунтовним.

ОСОБА_10 , брат підозрюваного ОСОБА_6 , не має наразі жодного процесуального статусу у кримінальному провадженні.

При цьому ризик перешкоджати встановленню істини у кримінальному правопорушенні, вчинення дій, спрямованих на знищення, приховання або спотворення речей чи документів, що мають важливе значення для досудового розслідування та відомості, які у них містяться, можуть бути доказами під час слідства та судового розгляду, доводиться з огляду на початкову стадію досудового розслідування, на що вказує Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Яжинський проти Польщі».

Слідчий суддя не вважає підтвердженим наявність ризику вчинення ОСОБА_6 іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, з огляду на таке.

Слідчий у поданому клопотанні вказує, що підозрюваному інкримінується умисний тяжкий корупційний злочини, в тому числі, досліджуються обставини можливої його причетності до вчинення інших аналогічних кримінальних правопорушень, а тому наявні обґрунтовані підстави вважати про присутність ризику вчинення ним інших злочинів.

Разом з тим, вказане не може слугувати підтвердженням наявності ризиків, визначених ст. 177 КПК України, оскільки положеннями вказаної статті чітко визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Клопотання не містить переконливого обґрунтування доводів про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України, а тому застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є непропорційними меті, яка ставиться до його застосування.

Долучені до клопотання докази містять дані щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого діяння та частково підтверджують ризики, при цьому в своїй сукупності це не може свідчити про наявність підстав для застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу.

Відтак, слідчий суддя, проаналізувавши всі надані сторонами докази та дані про особу підозрюваного, не знайшов підстав для задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки передбачені частиною п`ятою ст. 194 КПК України.

Разом з цим, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, принципів публічності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків у зв`язку з тим, що в ході розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри та частково доведено актуальність ризиків на даний час, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, у межах строку досудового розслідування.

Крім того, слідчий суддя вважає необхідним покласти на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме: до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи; утриматись від спілкування із підозрюваним ОСОБА_8 , свідками не інакше як в присутності слідчого, прокурора, судді; здати на зберігання уповноваженому органу свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд за межі України. Вказане в сукупності із застосованим запобіжним заходом, повинні достатньою мірою гарантувати та забезпечити, у подальшому, належну його процесуальну поведінку у даному провадженні.

Саме такий запобіжний захід на переконання слідчого судді, забезпечить дотримання покладених на підозрюваного обов`язків, належну посткримінальну поведінку ОСОБА_6 і буде достатнім для проведення належного досудового розслідування.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 176-178, 181, 183-184, 193-194, 196, 205, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утриматись від спілкування із підозрюваним ОСОБА_8 , свідками не інакше як в присутності слідчого, прокурора, судді;

- здати на зберігання уповноваженому органу свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд за межі України.

Ухвала діє до 15.04.2021 року включно.

Підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити з-під варти в залі суду негайно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя