Справа № 711/7905/19
Номер провадження 1-кп/711/110/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2021 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарях судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі прокурорів - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Черкаси кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Умані, Уманського району, Черкаської області, українця, громадянина України, перебуваю чого в цивільному шлюбі, освіта середня, працює КП «Черкасиелектротранс» водієм, ліквідатором аварії на Чорнобильській АЕС та депутатом не являється, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України,

та

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Черкаси, Черкаської області, українця, громадянина України, одруженого, на утриманні має малолітню дитину - ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 , освіта неповна вища, працює КП «Черкасиелектротранс» водій, ліквідатором аварії на Чорнобильській АЕС та депутатом не являється, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,суд -

за участі:

потерпілого - ОСОБА_10 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8

В С Т А Н О В И В:

02.02.2019 близько 14 год. 30 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи у подвір`ї будинку де він зареєстрований та проживає, що за адресою: АДРЕСА_1 , під час конфлікту, який виник раптово, на ґрунті особистих неприязних відносин між ним та батьком ОСОБА_10 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс потерпілому ОСОБА_10 один удар кулаком правої руки в область нижньої губи, чим завдав потерпілому фізичного болю.
Крім того, 02.02.2019 близько 14 год. 40 хв., ОСОБА_8 , перебуваючи у подвір`ї будинку за адресою: АДРЕСА_1 , під час конфлікту, який виник раптово, на ґрунті особистих неприязних відносин з ОСОБА_10 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків наніс два удари кулаком правої руки в ліву частину обличчя ОСОБА_10 . Згідно висновку судово-медичної експертизи № 02-01/211 від 11.03.2019 ОСОБА_10 , отримав наступні тілесні ушкодження: травма голови зі струсом головного мозку, забиті рани навколоочної ділянки, садно лобу, забої з набряком та крововиливами обох повік лівого ока, крововиливу в білкову оболонку лівого очного яблука, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Вказаними діями обвинувачений ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення передбачений ч.1 ст.126 України, а саме умисне завдання удару, що завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, а обвинувачений ОСОБА_8 вчинив кримінальні правопорушення, передбачений ч.2 ст.125 КК України, а саме - умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав в повному обсязі та надав суду покази, що потерпілий по справі це його батько. Між ними триває давно конфлікт майнового характеру. А саме, за адресою місцем прописки, а саме за адресою: АДРЕСА_1 він має частину житла, проте в ньому він проживати не може, так йому цього не дають робити батько та його сестра. Останні постійно провокують конфлікти, а тому вони хотіли розмінятися. При цьому батько з сестрою пропонували йому викупити його частину, проте пропонували таку суму, що він навіть будку не мати змоги придбати. Вважає, що всі дії останніх направлені на те, щоб він не міг жити вдома. Що стосується самої події, то 02.02.2019 року він ішов додому, щоб забрати свої особисті речі, так як проживає на найманій квартирі. Коли ішов за своїми речами, то він взяв із собою двох хлопців, щоб допомогли нести, бо мав на меті забрати і диван і інші речі. Коли ішов зустрів сестру - ОСОБА_11 та її доньку, з якими привітався, проте вони - ні. Він запитав, чому це вона не здоровається, після чого у них виникла словесна сварка. В подальшому, коли вони зайшли в будинок, там був їх батько ОСОБА_10 . У нього з батьком відбулася розмова, вході якої він повідомив, що тепер комунальні послуги вони буду сплачувати самостійно, оскільки він не проживає та нічим не користується. Батько відповів, що він може взагалі нічого не платити та сказав, що вони вже давно виписали його рідного сина з дому. Це його обурило. При розмові батько назвав його нецензурним словом, після чого розпочалася сварка. Він вдарив батька, після чого батько вдарив його, між ними почалася бійка. Було декілька ударів і від батька і від нього. Один з хлопців, які прийшли з ним по речі, почав знімати конфлікт на відео. В цей час підбігла його сестра ОСОБА_12 , яка вибила телефон з рук товариша, в результаті чого він розбився. Спочатку бійка була в веранді, потім перейшло на вулицю. ОСОБА_13 підскочив до них в той час, як вони вже з батьком понабивали один - одному лиця. ОСОБА_14 лише рознімав їх. Крім того, ОСОБА_15 і його батько і його сестра дуже добре знають і давно, чому вони зараз кажуть, що він їм не знайомий - не розуміє. Чому оговорюють ОСОБА_14 , розуміє так, що він приймає його сторону та захищає його, а це їм не подобається. Наголошує на тому, що бійка була між ним та його батьком потерпілим у даному провадженні. В ході бійки всього він наніс три чотири удари по обличчю потерпілого, правою рукою. Оскільки в дитинстві він займався кікбоксингом, а тому у нього поставлений удар.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав та надав суду пояснення, що дійсно ОСОБА_16 це його товариш. Того дня вони пішли забрати ОСОБА_17 речі до нього додому. Були він, ОСОБА_17 і ще двоє хлопців. Коли вони ішли, то біля двору зустріли ОСОБА_17 сестру ОСОБА_12 та його племінницю. Вони поспілкувалися між собою. ОСОБА_17 пішов по речі, а їх попросив почекати. Вони залишилися на дворі. В той час як чекали, то почули, що відбувається конфлікт між батьком і ОСОБА_17 . Спочатку вони не зважали на те, що відбувається. Проте в подальшому зрозуміли, що конфлікт серйозний бо батько зчепився з ОСОБА_17 і розпочалася бійка. Він дістав телефон та почав знімати. В цей час вибігла ОСОБА_12 і почала забирати телефон, він продовжував знімати, в подальшому ОСОБА_12 вибила телефон з рук і він побився. Саме він викликав працівників поліції, проте чомусь в матеріалах справи зазначено по іншому. І заяву поліції писав він, що йому пошкодили телефон. Коли приїхали працівники поліції, то в них відібрали покази. Потерпілому ОСОБА_18 жодних ушкоджень не завдавав, можливо він їх отримав коли зчепився з сином. Він лише їх розтягував. Він не бачив, чи завдавав ОСОБА_16 ударів своєму батьку. Початку бійки не бачив, бачив як штовхалися, та при цьому лише намагався їх розтягнути. Він з хлопцями знаходився біля будинку ОСОБА_17 . Чи бачила ОСОБА_12 саму бійку з початку він не знає. Вважає, що свідки і потерпілий кажуть неправду через неприязні відношення до нього, оскільки він знає ситуацію, що склалася через майно між ОСОБА_7 та останніми і він їх засуджує в цьому.

Незважаючи повне визнання вини обвинуваченим ОСОБА_7 та повне не визнання своєї вини обвинуваченими ОСОБА_8 , вина останніх у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушеннях повністю доводиться зібраними по справі доказами, які ретельно перевірені та оцінені з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та взаємозв`язку для ухвалення даного процесуального рішення, які суд враховує та бере до уваги.
В судовому засіданні допитаний потерпілий ОСОБА_10 який надав суду пояснення, що обвинувачений ОСОБА_7 - це його син, а обвинувачений ОСОБА_8 товариш сина. Так 02.02.2020 року близько 14.30 год. він був вдома, за адресою: АДРЕСА_1 . В той час як перебував в одній із кімнат будинку, то почув що на вулиці сильно гавкає собака. Коли виглянув, то побачив, що якісь чотири чоловіка, один з яких був його син з його донькою ОСОБА_19 говорили на підвищених тонах. Він вийшов до них запитати, в чому справа і в цей час відчув від сина запах алкоголю. Почалася сварка, в ході якої його син - ОСОБА_7 вдарив його несильно рукою в губу. Губа вдарилася об зуби і тріснула та з неї пішла кров. В цей час ОСОБА_8 почав ображати доньку ОСОБА_19 , та висловлювався на її адресу нецензурною лайкою. Він зробив йому зауваження, сказавши, яке право він має ображати її, та сказав, щоб він ішов з двору. Після чого ОСОБА_8 ще більше став ображати доньку. ОСОБА_20 повернувся до нього, в цей час дочка стала між ним та сином ОСОБА_7 . ОСОБА_7 відтягнув ОСОБА_21 в бік і саме в той час, як він відволікся, то ОСОБА_8 раптово вдарив його ліву брову після чого з неї пішла кров. Він пішов в хату, щоб витерти кров, в ОСОБА_8 почав вриватися за ним в хату. Дочка почала виганяти його з хати. В цей час була в будинку онучка, яка сильно злякалася та почала кричати. Донька викликала поліцію. Після того, як приїхала поліція та вони говорили на вулиці, в цей час його син знов зайшов до хати та продовжив його ображати, після чого його забрали працівники поліції. Вважає, що син і ОСОБА_8 прийшли до нього з провокаційним наміром, щоб вчинити бійку. ОСОБА_8 в цей день побачив вперше. До цього з ним не спілкувався і не бачив. З сином перебуває в конфліктних відносинах. Син наніс йому один несильний удар кулаком лівої руки в губу, яка від удару об зуби тріснула і з нею потекла кров. Весь конфлікт відбувався на подвір`ї. В цей час його онука перебувала в веранді. ОСОБА_8 наніс йому правою рукою два сильні удари в ліву брову, від чого вона лопнула. Більше ніяких тілесних ушкоджень йому не наносили. Він у відповідь ніяких ушкоджень нікому не наносив. Цивільний позов заявлений до ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтримує в повному обсязі та просить суд задовольнити. Зазначив що після того, як ОСОБА_8 наніс йому два удари, внаслідок чого він отримав тілесні ушкодження, а саме: травму голови зі струсом головного мозку, забиті рани навколоочної ділянки, садно лобу, забою з набряком та крововиливами обох повік лівого ока, крововиливу в білкову оболонку лівого очного яблука, а тому вимушений був звернутися за медичною допомогою та проходити лікування. Вартість витрат на лікування становить 810,93 грн., які просить стягнути з ОСОБА_8 на його користь. Крім того, вважає, що внаслідок неправомірних дій обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 йому завдано моральну шкоду, оскільки були істотно порушені його нормальні життєві зв`язки і він був вимушений прикладати додаткові зусилля для організації життя, а тому просить суд стягнути з обвинувачених на його користь по 10000 грн. моральної шкоди. Судові витрати пов`язані із витратами на отримання юридичної допомоги, за які він сплатив 2500 грн., просить суд компенсувати за рахунок обвинувачених.

В судовому засіданні допитана неповнолітня свідок ОСОБА_22 , яка в присутності законного представника ОСОБА_23 , надала покази, що потерпілий по справі ОСОБА_10 це її дідусь. Обвинувачений ОСОБА_7 це її дядько, брат мами. По справі пояснила, що 02.02.2019 року вона разом з мамою ОСОБА_24 поверталася додому з магазину, помітила дядька з компанією, які перебували в стані алкогольного сп`яніння. Вони пройшли мимо них, та попрямували додому. Останні наздогнали їх біля двору та почали їм погрожувати та ображати її і маму. В цей час на гучні розмови вийшов її дідусь ОСОБА_10 , батько мами та заступився за маму, тому ОСОБА_7 почав ображати дідуся та висловлюватися на його адресу нецензурною лайкою, поводив себе агресивно та провокував дідуся на бійку. Під час нецензурної лайки дядько ( ОСОБА_7 ) вдарив дідуся по губі і в цей час мама стала між ними. Дядько ( ОСОБА_7 ) почав відтягувати її маму за руки в сторону, і саме в цей час ОСОБА_8 , який прийшов з дядьком, вдарив її дідуся двічі в ділянку ока. Вона сильно злякалася та почала голосно кричати, та побігла в будинок викликати поліцію. Під час всього конфлікту вона перебувала у веранді, а дідусь стояв на порозі. Особисто бачила, як дядько ( ОСОБА_7 ) один раз вдарив діда в губу та розбив її і з неї пішла кров. ОСОБА_8 ударив діда двічі в ділянку ока. Поліція довго не їхала, тому мама зателефонувала їм ще раз. В цей час ОСОБА_7 та ОСОБА_8 почали дертися до хати, а тому вона отримала сильний стрес та перелякалася. Тому після події яка мала місце на подвір`ї її будинку 02.02.2019, вона була вимушена відвідувати психолога.

В судовому засіданні допитаний свідок ОСОБА_24 , яка надала покази що потерпілий по справі це її батько, а обвинувачений ОСОБА_7 - це її брат. Так, 02.02.2019 року вона разом з донькою ОСОБА_19 поверталася з магазину додому. На вул. Н.Левицького побачили гучну компанію, в якій був і її брат ОСОБА_7 . Вони з донькою, оминули вищевказану компанію та пішли далі. Проте брат з компанією наздогнав їх та почав ображати її та доньку. Коли вони підійшли до двору, то вона пропустила дочку вперед у двір, після чого остання попрямувала до будинку, а сама вона пішла закривати собаку у вольєр, оскільки та сильно гавкала. З дому вийшов її батько ОСОБА_10 , після чого її брат почав ображати і їх батька, а саме висловлювався на його адресу нецензурною лайкою. В цей час брат підійшов і вдарив їх батька кулаком в обличчя, а саме в область губи, від чого потекла кров. Вона стала між батьком і братом, недаючи таким чином брату кривдити рідну людину. В цей час ОСОБА_8 , який перебував поруч почав ображати їх та батька ОСОБА_10 . В цей час ОСОБА_7 за руки відтягнув її від батька в сторону, а ОСОБА_8 зміг нанести ОСОБА_10 два удари правою рукою в брову і скроню. Її донька, яка в цей час перебувала на веранді і бачила все, що діється злякалася та почала голосно кричати, і викликала поліцію. Від ударів ОСОБА_8 брова батька була розсічена і з неї ішла кров, а від удару ОСОБА_7 у батька була розбита губа і з неї також ішла кров. І ОСОБА_7 і ОСОБА_8 під час сварки перебували в стані алкогольного сп`яніння і від них ішов сильний запах алкоголю.

В судовому засіданні допитаний свідок ОСОБА_25 , який надав показав, що працює в поліції. Того дня перебував на чергуванні. На службовий планшет прийшов виклик на адресу АДРЕСА_1 . Чи то був виклик через бійку, чи сімейну сварку, точно не пам`ятає. Була світла пора доби. Коли приїхали за викликом, то на подвір`ї була група людей, а саме з 3-4 людей. З подвір`я до них вийшли люди, які викликали поліцію, а саме власники будинку, чоловік і жінка. У чоловіка здається була кров на обличчі. Потерпілі пояснили, що один із компанії чоловіків, які залишилися на подвір`ї це їх родич, та повідомили, що виникла сварка на ґрунті поділу чи то хати чи то двору. Вони відібрали пояснення від потерпілої сторони. Люди пояснювали, що конфлікт через поділ будинку. Чоловіки, які перебували на подвір`ї були в стані сп`яніння, лише один серед них був тверезим, також відібрали пояснення. Після відібрання пояснення вони викликали слідчо-оперативну групу. Він виїжджав на виклик разом з напарником ОСОБА_26 .

В судовому засіданні досліджені письмові докази, що ретельно перевірені та оцінені з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та взаємозв`язку для ухвалення даного процесуального рішення, які суд враховує та бере до уваги, а саме:
-витяг з ЄРДР № 0000569 від 03.02.2019 року, згідно фабули якого:» До Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області надійшла заява гр.. ОСОБА_10 , 1954 р.н. про те що 02.02.2019 р. близько 14.30 год. за адресою: АДРЕСА_1 , в ході раптово виниклого конфлікту з невідомою особою, заявник отримав тілесні ушкодження. Ступінь тяжкості тілесних ушкоджень встановлюється».
-протокол прийняття усної заяви від 02.02.2019 року, згідно якого гр.. ОСОБА_10 зазначив, що 02.02.2019 року близько 14.50 год. за адресою: АДРЕСА_1 , в
нього виник конфлікт із сином ОСОБА_7 ,1976 р.н. в ході якого ОСОБА_8 1992 р.н. наніс йому тілесні ушкодження.
-довідка приймального відділення Черкаської міської лікарні ШМД ЧМР від 02.02.2019 року, складена в тому, що до приймального відділення лікарні доставлено гр. ОСОБА_10 1964 р.н. з діагнозом ЧМТ.
-протокол слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_10 від 19.02.2019 року в ході якого останній зазначає, що 02.02.2019 року близько 14.30 год. між ним та його сином ОСОБА_7 на подвір`ї буд. АДРЕСА_1 виник конфлікт, в ході якого син вдарив його кулаком правої руки в обличчя, зачепивши губу та розбив її. Після чого його донька стала між ним та сином. В ході лайки інший чоловік наніс два удари кулаком правої руки, а саме один в область лівої навколо очної ділянки, а другий удар сильніший та трохи вище першого.
-протокол проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_19 від 19.02.2019 року, в ході якого остання зазначила, що 02.02.2019 року близько 14.30 год. через двері будинку як свідок спостерігала, як її дядько ОСОБА_7 почав ображати її дідуся ОСОБА_10 , а потім раптово наніс йому удар правої руки в ділянку нижньої губи, після чого її матір ОСОБА_24 стала між дядьком та дідом. Після чого ОСОБА_7 відтягнув ОСОБА_24 та в цей час невідома особа нанесла дідові один удар кулаком правої руки в ліву частину обличчя, а саме в ділянку ока. Та другий удар підряд в ту ж ділянку трохи вище від чого дідусь похитнувся та ледь не впав.
-протокол проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_24 від 19.02.2019, в ході якого остання зазначила, що 02.02.2019 року близько 14.30 год. вона зайшла в двір буд. АДРЕСА_1 . Слідом за нею до двору зайшов її брат ОСОБА_7 та компанія з трьох чоловіків. Між її батьком ОСОБА_10 та братом ОСОБА_7 зав`язалася лайка. В ході якої ОСОБА_7 вдарив батька кулаком в обличчя та розбив губу. В ході подальшої лайки брат ОСОБА_7 схопив її та відтягнув в сторону, а інший чоловік наніс два удари кулаком правої руки в ліву частину обличчя батькові, а саме один удар в ділянку лівої навколо очної ділянки, другий удар сильніший ніж перший в область в верхньої повіки та лобу.
-висновком судово-медичного експерта № 02-01/211 від 11.03.2019 відповідно до якого: Згідно даних медичної карти №2202 та судово-медичного огляду, у ОСОБА_10 , мали місце наступні тілесні ушкодження: травма голови зі струсом головного мозку, забиті рани лівої навколоочної ділянки, садно лобу, забої з набряками та крововиливами обох повік лівого ока, крововилив в білкову оболонку лівого очного яблука. Вказані ушкодження виникли від дії тупих предметів, по давності виникнення можуть відповідати часу, вказаному в ухвалі про призначення експертизи та відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Виявлені, у ОСОБА_10 , тілесні ушкодження, могли виникнути за обставин, вказаних в протоколі проведення слідчого експерименту від 19.02.2019 р. за його участю. Виявлені у ОСОБА_10 , тілесні ушкодження, могли виникнути за обставин, вказаних в протоколі проведення слідчого експерименту від 19.02.2019 р. за участю ОСОБА_24 . Виявлені, у ОСОБА_10 , тілесні ушкодження, могли виникнути за обставин, вказаних в протоколі проведення слідчого експерименту від 19.02.2019 р. за участю ОСОБА_19 . Можливість виникнення тілесних ушкоджень, у ОСОБА_10 , внаслідок самоушкоджень, або в результаті падіння з положення стоячи на площину чи виступаючу поверхню - виключається.
-протокол огляду предметів від 30.05.2019 року;
-виписка з історії хвороби № 2202 від 04.02.2019 року, згідно якої ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_4 04.02.2019 року госпіталізований до КНП «Третя черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» з діагнозом закрита ЧМТ: струс головного мозку. Забій м`яких тканин лівої скроневої ділянки та лівої надбрівної дуги. Параобітальна гематома ліворуч. Сійкий цифалгічний синдром. Вертебодинамічні порушення. Проходив лікування в нейрохірургічному відділенні лікарні з 04.02.2019 року по 14.02.2019 року.
-Судом досліджений відеозапис з нагрудних камер поліцейських.
Судом досліджені характеризуючі данні обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998, параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.

Судом також врахована позиція ЄСПЛ, викладена у рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 «…що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків».

Дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 в скоєнні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України та обвинуваченого ОСОБА_8 в скоєнні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом. У суду не має сумнівів щодо об`єктивності та правдивості показань потерпілого, свідків, оскільки ці покази підтверджені дослідженими безпосередньо в судовому засіданні іншими доказами.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_8 надані в судовому засіданні про те, що він ударів потерпілому не наносив, суд оцінює критично та розцінює їх як обраний ним спосіб захисту від пред`явленого йому обвинувачення, так як його покази в цій частині повністю спростовуються дослідженими судом доказами, які не викликають сумнівів у суду, оскільки вони в своїй сукупності доповнюють один одного та підтверджують пред`явлене обвинувачення.
Так, потерпілий ОСОБА_10 дав свідчення, згідно яких обвинувачений ОСОБА_8 наніс йому два удари в ліву частину обличчя. Аналогічні йому свідченням надали свідки ОСОБА_19 та ОСОБА_24 . Вказані свідчення також узгоджуються з проведеними слідчими експериментами. Також згідно висновку експерта № 02-01/211 від 22.02.2019 року вбачається, що тілесні ушкодження, встановлені у ОСОБА_10 могли виникнути при обставинах, вказаних в протоколі проведення слідчого експерименту від 19.02.2019 за участю ОСОБА_10 , так і за обставин, вказаних в протоколах проведення слідчих експериментів від 19.02.2019 за участю свідків ОСОБА_19 та ОСОБА_24 . Надані свідчення потерпілим ОСОБА_10 безпосередньо в судовому засіданні є аналогічними тим, які надавались ним під час проведення слідчого експерименту від 19.02.2019.
Оскільки покази потерпілого ОСОБА_10 доповнюються показами свідків та іншими доказами, у суду не має підстав для сумніву в правдивості свідчень потерпілого.
Твердження обвинувачених надані в судовому засіданні про те, що потерпілий спровокував конфлікт, суд оцінює критично та розцінює їх як обраний ними спосіб захисту від пред`явленого їм обвинувачення, так як їх покази в цій частині повністю спростовуються дослідженими судом доказами, які не викликають сумнівів у суду, оскільки вони в своїй сукупності доповнюють один одного та підтверджують пред`явлене обвинувачення.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч.1 ст.126 КК України умисне завдання удару, що завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 суд кваліфікує за ч.2. ст.125 КК України умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

При призначенні покарання обвинуваченим суд, згідно з вимогами ст.ст.65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 судом не встановленою.

В якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_10 суд враховує щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , суд вважає, вчинення злочину щодо особи з якою перебуває в сімейних відносинах та вчиненя злочину в присутності дитини.

Суд не погоджується з доводами потерпілого ОСОБА_10 , щодо обтяжуючої обставини вчинення кримінального правопорушення відносно особи похилого віку, оскільки на момент вчинення 02.02.2019 року, потерпілий ОСОБА_10 не досяг 65 років. Також суд не встановив, як обтяжуючу обставину ОСОБА_8 вчинення злочину в присутності малолітньої дитини, оскільки на момент вчинення злочину ОСОБА_8 не міг знати вік свідка ОСОБА_19 .

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 відповідно до ст.65 КК України суд враховує: суспільну небезпечність вчиненого ним злочину, ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, який згідно ст.12 КК України, є нетяжким злочином, характеризується за місцем роботи в КП «Черкасиелектротранс» ЧМР та по місцю проживання позитивно; працюючого; його відношення до скоєного; відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання; те, що не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра; поведінку обвинуваченого після скоєння злочину, і на підставі викладеного суд вважає за можливе призначити ОСОБА_8 покарання у вигляді штрафу.

Суд не застосовує до обвинуваченого ОСОБА_8 положення ст. 69 КК України, оскільки відсутні декілька обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів підсудним, щоб дало можливість суду призначити йому основне покарання нижче від найнижчої межі або перейти до іншого більш м`якого виду основного покарання, на підставі ст.69 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 відповідно до ст.65 КК України суд враховує: суспільну небезпечність вчиненого ним проступку, ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, який згідно ст.12 КК України є кримінальним проступком, характеризується по місцю роботи в КП «Черкасиелектротранс» ЧМР позитивно; його відношення до скоєного; наявність обставин, що пом`якшують та обтяжує покарання; те, що не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, поведінку обвинуваченого після скоєння злочину, і на підставі викладеного суд вважає за можливе призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді штрафу.

Суд не застосовує до обвинуваченого ОСОБА_7 положення ст.69 КК України, оскільки відсутні декілька обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів підсудним, щоб дало можливість суду призначити йому основне покарання нижче від найнижчої межі або перейти до іншого більш м`якого виду основного покарання, на підставі ст.69 КК України.

Дана позиція також викладена у Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».
Суд вважає вказане покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених ОСОБА_8 , та Мельника, попередження вчинення ними нових злочинів, що повністю узгоджується із принципами законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Таке покарання обвинуваченим, на думку суду, буде відповідати принципу пропорційності обмеження прав та легітимної мети покарання, який передбачений Європейською конвенцією захисту прав людини і основоположних свобод та відповідатиме їх особі.

Згідно положень ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КК України, відноситься до кримінального проступку.
Згідно умов п.1 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі

А тому, приймаючи до уваги, що з дня вчинення ОСОБА_7 проступку, тобто з 02.02.2019 минуло понад два роки, а тому він відповідно до ч.5 ст.74 КК України має бути звільнений від покарання на підставі п.1 ч.1 ст.49 КК України.
Цивільний позов ОСОБА_10 до відповідачів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, суд вирішує відповідно до вимог ст.ст.128, 129 КПК України. Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно ч.1, 2 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а збитками є витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права.

Частиною 1 статті 1166 Цивільного кодексу України, визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 1 статті 1190 Цивільного кодексу України, визначено, що Особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

В ході судового розгляду встановлено, що в наслідок неправомірних дій обвинуваченого ОСОБА_8 , у період з 04.02.2019 по 14.02.2019 потерпілий ОСОБА_10 проходив стаціонарне лікування в відділенні нейрохірургії КЗ «Третя Черкаська міська лікарня», що підтверджується випискою з медичної картки стаціонарного хворого № 2202. За час лікування ОСОБА_10 придбав ліки, за що сплачував грошові кошти за проведення необхідних медичних процедур, що підтверджується фіскальними чеками та квитанціями на загальну суму 810 грн. 93 коп. Також суд вважає доведеним витрати пов`язані з наданням юридичних послуг, які підтверджуються відповідною квитанцією і складають 2500 грн., які підлягають стягненню з обвинувачених на користь потерпілого.

При вирішенні питання про задоволення цивільного позову потерпілого в частині стягнення моральної шкоди, суд приймає до уваги постанову Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", де вказано, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при рішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача і вини останнього в її спричиненні.

За змістом ч.ч.1, 2 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичної болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Таким чином, суд вважає, що потерпілий ОСОБА_10 має право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, оскільки судом встановлено, що йому в результаті протиправних дій обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було заподіяно матеріальну та моральну шкоду.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить з вимог ч.3 ст.23 ЦК України, згідно яких розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

З урахуванням викладеного, цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 про стягнення моральної шкоди з обвинувачених підлягає задоволенню частково, оскільки суд дійшов висновку, що підлягає до стягнення сума моральної шкоди в розмірі 5000 грн. з кожного обвинуваченого, яка буде співрозмірною, справедливою і розумною.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на час ухвалення вироку не обирався.

Процесуальні витрати підлягають стягнення з обвинувачених в солідарному порядку.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.370, 373-374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.126 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян , що становить 850 гривень.

Звільнити ОСОБА_7 від призначеного покарання, на підставі ч.5 ст.74, ст.49 КК України.
Визнати ОСОБА_8 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Цивільний позов заявлений потерпілим ОСОБА_10 про стягнення з ОСОБА_8 810,93 гривень матеріальної шкоди за лікування, про стягнення з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 2500 грн. матеріальної шкоди пов`язаної із наданням юридичних послуг, та 20000 грн. моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 810,93 грн. матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 5000 грн. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 5000 грн. моральної шкоди.

Стягнути солідарно з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 2500 грн. процесуальні витрати (за надання правничої допомоги).

Речові докази: диск лазерної системи зчитування DVD-R VERBATIM на якому знаходиться відеозапис з нагрудних камер працівників УПП ГУНП в Черкаській області залишити при матеріалах провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом 30 днів - учасниками процесу з дня його проголошення, з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Головуючий: ОСОБА_1