Дата документу 23.03.2021
Справа № 334/6064/20
Провадження № 1-кс/334/374/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2021 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , представника потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву обвинуваченого ОСОБА_6 про відвід головуючого судді ОСОБА_8 по кримінальному провадженню внесеного до ЄРДР під №0003478 від 01 жовтня 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.27 ч.2 ст.121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ленінського районного суду м. Запоріжжя з 23 жовтня 2020 року, під головуванням судді ОСОБА_8 перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.27 ч.2 ст.121 КК України.

22 лютого 2021 року обвинувачений ОСОБА_6 звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя із заявою про відвід головуючому по справі судді ОСОБА_8 в зв`язку з тим, що в провадженні судді ОСОБА_8 Ленінського районного суду м. Запоріжжя знаходиться кримінальна справа №334/6064/20 за обвинуваченням ОСОБА_6 (далі Обвинувачений) у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.27 - ч.2 ст.121 КК України.

29 жовтня 2020 року, в порядку передбаченому ст.ст.45-46, 64-2, 174 КПК України захисником обвинуваченого та представником особи, щодо майна якої вирішувалось питання про арешт - ОСОБА_9 (мати обвинуваченого) заявлено клопотання про скасування арешту з майна, яке 03 червня 2020 року, на підставі ухвали слідчого судді було вилучено в ході обшуку за спільною адресою обвинуваченого та його батьків - ОСОБА_10 та ОСОБА_9 а саме портативного ноутбуку «Asus Х54Н», який належить ОСОБА_9 . До вказаного клопотання було долучено матеріали кримінального провадження №0003478 якими доводилась безпідставність подальшого арешту майна у зв`язку із вжиттям передбачених чинним КПК заходів (проведеною експертизою та копіюванням відомостей які зберігались на нотбуці).

Судді було наголошено на тому, що подальше позбавлення ОСОБА_9 права користування майном, яке належить їй на праві власності суперечить ст.41 Конституції України та ч.1 ст.170 КПК України в частині завдань які покладені на арешт майна як один із заходів забезпечення кримінального провадження.

Крім того, до клопотання було долучено документи, які свідчать про належність вилученого ноутбука саме ОСОБА_9 , а не обвинуваченому, зокрема які підтверджують купівлю і подальше обслуговування ноутбука матір`ю обвинуваченого.

За результатами розгляду клопотання, 12 січня 2021 року суддею ОСОБА_8 винесено ухвалу про відмову в його задоволенні, копію якої вручено стороні захисту 15 лютого 2021 року.

Сторона захисту вважає, що на теперішній час виникли обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в кваліфікації, або неупередженості судді ОСОБА_8 , що є підставою для звернення з вмотивованим клопотанням про відвід з підстав передбачених п.4 ч.1 ст.75 КПК України, з огляду на наступне:

Щодо порушення суддею строків розгляду клопотання.

Частиною 2 статті 174 КПК України встановлено обмежені строки на розгляд згаданого клопотання, а саме - клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.

Як зазначено вище, клопотання про скасування арешту з майна було заявлено 29 жовтня 2020 року, проте, суддя ОСОБА_8 , в передбачені законом строки подане клопотання не розглянув. Остаточне рішення було прийнято лише 12 січня 2021 року - майже через три місяці після подання клопотання.

Щодо формального підходу судді при розгляді клопотання.

При розгляді клопотання суддею ОСОБА_8 грубо проігноровано положення ч.1 ст.174 КПК України, а саме: арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Так, до клопотання було долучено документи, які свідчать про належність вилученого ноутбука саме ОСОБА_9 а не обвинуваченому, зокрема які підтверджують купівлю і подальше обслуговування ноутбука матір`ю обвинуваченого.

Крім того, клопотання обґрунтовано вжиттям передбачених чинним КПК заходів (проведеною експертизою та копіюванням відомостей які зберігались на нотбуці), які в своїй сукупності запобігають можливості приховування, знищення, перетворення відомостей, тобто у відсутності потреби в подальшому арешті майна, тим паче яке не належить обвинуваченому.

При цьому, суддею у вищевказаній ухвалі зазначено про відсутність документів які б підтверджували належність ОСОБА_9 ноутбук «Asus Х54Н» та наведено підставу відмови, яка полягає у відсутності вказаних відомостей в ухвалі про накладення арешту на вказане майно.

Зважаючи на докази надані стороною захисту, вищевказане свідчить про формальний підхід судді ОСОБА_8 до розгляду справи №334/6064/20 який призводить до прийняття необ`єктивних та упереджених рішень виключно в інтересах сторони обвинувачення.

З даного приводу, 21 лютого 2021 року стороною захисту подано скаргу до Вищої ради правосуддя.

Щодо інших обставин, які викликають сумніви у неупередженості.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження №0003478, потерпіла ОСОБА_4 наразі знаходиться на посаді помічника слідчого Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області, яке знаходиться під територіальною юрисдикцією Ленінського районного суду м. Запоріжжя.

З огляду на положення розділу XI ЗУ «Про організацію діяльності слідчих підрозділів Національної поліції України», помічник слідчого - працівник слідчого підрозділу, завданням якого є надання допомоги слідчому і виконання його доручень, пов`язаних з розслідуванням кримінальних правопорушень. Помічник слідчого зобов`язаний виконувати усні та письмові доручення начальника відповідного слідчого підрозділу, його заступників, слідчих у встановлені строки та у визначеному законодавством порядку.

Зважаючи на специфіку службової діяльності потерпілої, для здійснення якої необхідна взаємодія з співробітниками Ленінського районного суду м. Запоріжжя, в т.ч. з суддею ОСОБА_8 , його помічником та секретарем.

Таким чином, зазначена обставина, в сукупності з вищезгаданими зволіканнями, ставить під сумнів неупередженість судді ОСОБА_8 при розгляді даної кримінальної справи.

Відповідно до норм ч.1-2, 4 ст.80 КПК України, за наявності підстав передбачених ст.75 КПК України, особами, які беруть участь у кримінальному провадженні може бути заявлено відвід судді.

Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду.

Згідно із п.4 ч.1 ст.75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до п.14 ч.3 ст.42 КПК України, обвинувачений має право заявляти відводи.

Крім того, вважає за необхідне зазначити наступне:

Статтею 126 Конституції України встановлено, що вплив на суддю у будь-який спосіб забороняється.

Крім того, ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» зазначено:

Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом утвореним законом.

Суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основні Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права.

Разом з тим, положеннями Кодексу суддівської етики встановлено:

Суддя повинен бути прикладом неухильного додержання вимог закону і принципу верховенства права, присяги судді, а також дотримання високих стандартів поведінки з метою зміцнення довіри громадян у чесність, незалежність, неупередженість та справедливість суду.

Суддя має уникати будь-якого незаконного впливу на його діяльність, пов`язану зі здійсненням правосуддя, та бути незалежним від своїх колег у процесі прийняття рішень.

Незалежність судді під час здійснення правосуддя є передумовою дії принципу верховенства права та невід`ємною складовою справедливого суду.

Неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення ч.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Незалежність судів є прерогативою (привілеєм), що надається не на користь власних інтересів суддів, а на користь забезпечення верховенства закону та в інтересах тих осіб, що покладають на правосуддя - висновок №1 (2001) КРЄС для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів.

Незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. Судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що випливає або може сприйматися як таке, що випливає на здатність судді приймати незалежні рішення - висновок №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Ради Європи «Про стандарти незалежності судових органів незмінності суддів.

Враховуючи викладене, просить прийняти до розгляду та задовольнити заяву про відвід судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя - ОСОБА_8 який здійснює розгляд кримінальної справи №334/6064/20.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 надав пояснення аналогічним викладеним у заяві, просив його заяву задовольнити.

Захисник ОСОБА_7 підтримав заяву свого підзахисного з підстав викладених в ній, просив її задовольнити.

Потерпіла ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення заяви про відвід.

Представник потерпілої ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення заяви про відвід.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення заяви про відвід, вважає її необґрунтованою, надуманою та такою, що не відповідає вимогам КПК України.

Розглянувши заяву про відвід судді, заслухавши думку учасників процесу, суд вважає, що заява про відвід є надуманою та такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав

Відповідно до вимог ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Однак, своєю заявою обвинувачений ОСОБА_6 не мотивував саме чому він не довіряє судді ОСОБА_8 та не надав жодного доказу в обґрунтування своєї заяви, не довів підстави необ`єктивності судді ОСОБА_8 при розгляді кримінального провадження.

На думку суду, заява обвинуваченого ОСОБА_6 про порушення його прав є спробою здійснення психологічного впливу на суд.

Законні підстави для відводу судді відсутні.

На основі викладеного, керуючись, ст.ст. 75, 80, 81 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву обвинуваченого ОСОБА_6 про відвід головуючого по справі судді ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Розгляд кримінального провадження внесеного до ЄРДР під №0003478 від 01 жовтня 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.27 - ч.2 ст.121 КК України продовжити суддею ОСОБА_8 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1