УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2021 року місто Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
розглянувши в приміщені суду клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 ,
про накладення арешту у кримінальному провадженні №0000301, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.10.2019, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.328 КК України,
В С Т А Н О В И В:
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 про накладення арешту на вилучене під час обшуку майно у кримінальному провадженні №0000301, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.10.2019, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.328 КК України.
Клопотання мотивоване тим, що Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000301 від 01.10.2019 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 та ч. 2 ст. 328 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26 травня 2021 року було надано дозвіл на проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві власності належить ОСОБА_6 .

На виконання даної ухвали слідчого судді 02 червня 2021 року слідчим в ОВС 1 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України, який входить до складу групи слідчих у кримінальному провадженні №0000301 від 01 жовтня 2019 року, проведено обшук вищевказаного житлового приміщення, в ході якого, виявлено та вилучено:
-Записник (блокнот) в обкладинці зеленого кольору, на лицьовій стороні якого міститься напис «2008», на зворотній стороні напис, серед іншого: «Щоденник стандарт: Soft Колір: зелений» із рукописними записами у ньому;

-Записник (блокнот) в обкладинці зеленого-коричневого кольору, на лицьовій стороні якого міститься напис «2010» та візерунок із рукописними записами у ньому;

-Записник (блокнот) в обкладинці салатового кольору, на лицьовій стороні якого міститься напис «Поліграфкомбінат Україна 40 років» із рукописними записами у ньому;

-Записник (блокнот) в обкладинці салатового кольору, на лицьовій стороні якого міститься напис «Поліграфкомбінат Україна» із рукописними записами у ньому;

-Документи у друкованому вигляді, всього на 8 аркушах формата А4;

-Ноутбук марки «Apple MacBook Pro» сірого кольору із зарядним пристроєм до нього із ідентифікаційним написом на його задній частині «CO2VC2GQHTD6».

Відповідно до постанови слідчого від 03.06.2021 вищевказані речі та документи, відшукані та вилучені за результатами обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , визнано речовими доказами.

На даний час в органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно, оскільки воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, та може бути використано як доказ у кримінальному провадженні №0000301 від 01.10.2019.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовільнити з підстав у ньому наведених.
Адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення заперечував. Зазначив, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26.05.2021 не надано дозвіл на вилучення записників та ноутбуку. Крім того, вказав, що вилучене під час обшуку майно не відповідає ознакам, визначеним ст.98 КПК України та не є предметом, знаряддям вчинення злочину та не зберегли на собі сліди кримінального правопорушення. Також, власник вилученого майна надав слідчому пароль від ноутбуку та можливість зняття інформації.
Так, наразі виникла необхідність у застосуванні з метою досягнення дієвості кримінального провадження, заходу забезпечення провадження у вигляді арешту майна.
Враховуючи та узагальнюючи вищевикладене, з метою збереження речових доказів, до моменту з`ясування всіх подій та обставин розслідуваного кримінального провадження виникла необхідність у накладенні арешту на майно, тимчасово вилучене під час проведення обшуку 02червня 2021 року.
Дослідивши доводи щодо підстав накладення арешту на майно, копії матеріалів кримінального провадження, надані в обґрунтування доводів клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання.
Так, Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000301 від 01.10.2019 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 та ч. 2 ст. 328 КК України.

Як убачається із матеріалів клопотання, накласти арешт на вказане тимчасово вилучене майно необхідно з метою збереження речових доказів, оскільки вилучені речі мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).
Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та конфіскації майна як виду покарання.
Крім того, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.
Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови.
Постановою слідчого у кримінальному провадженні від 03 червня 2021 року майно, на яке сторона обвинувачення просить накласти арешт, визнано речовим доказом.
Згідно ч 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Крім того, при вирішенні клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.
За викладених обставин та відповідних норм кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя приходить до переконання, що матеріалами клопотання обґрунтовано та в судовому засіданні встановлено необхідність застосування на даній стадії досудового розслідування, такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, тимчасово вилученого під час проведення обшуку, з метою уникнення можливості його відчуження, забезпечення збереження речових доказів, що залишили на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку, що у випадку його незастосування, це може призвести до наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню, а тому це є необхідною умовою досягнення дієвості даного кримінального провадження.
Вирішуючи питання про накладення арешту, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.
Так, приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного в клопотанні прокурора майна, тимчасово вилученого 02 червня 2021 року під час проведення обшуку, а саме: Записник (блокнот) в обкладинці зеленого кольору, на лицьовій стороні якого міститься напис «2008», на зворотній стороні напис, серед іншого: «Щоденник стандарт: Soft колір: зелений» із рукописними записами у ньому; Записник (блокнот) в обкладинці зелено-коричневого кольору, на лицьовій стороні якого міститься напис «2010» та візерунок із рукописними записами у ньому; Записник (блокнот) в обкладинці салатового кольору, на лицьовій стороні якого міститься напис «Поліграфкомбінат Україна 40 років» із рукописними записами у ньому; Записник (блокнот) в обкладинці салатового кольору, на лицьовій стороні якого міститься напис «Поліграфкомбінат Україна» із рукописними записами у ньому; ноутбук марки «Apple MacBook Pro» сірого кольору із зарядним пристроєм до нього із ідентифікаційним написом на його задній частині «CO2VC2GQHTD6».
Водночас, слідчий суддя не вбачає підстав для заборони користуватися та розпоряджатися ноутбуком марки «Apple MacBook Pro» сірого кольору із зарядним пристроєм до нього із ідентифікаційним написом на його задній частині «CO2VC2GQHTD6», у зв`язку з чим вважає доцільним зобов`язати слідчого у кримінальному провадженні протягом одного місяця за участю спеціаліста зняти інформацію з ноутбуку марки «Apple MacBook Pro» сірого кольору із зарядним пристроєм до нього із ідентифікаційним написом на його задній частині «CO2VC2GQHTD6», після чого це арештоване майно передати на відповідальне зберігання власнику майна ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Керуючись статтями 2, 7, 8, 98, 170-173, 309, 395, 532, частиною другою статті 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 про накладення арешту у кримінальному провадженні №0000301, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.10.2019, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.328 КК України, задовольнити частково.
Накласти арешт на майно, тимчасово вилучене 02.06.2021 в ході проведення обшуку житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:
-Записник (блокнот) в обкладинці зеленого кольору, на лицьовій стороні якого міститься напис «2008», на зворотній стороні напис, серед іншого: «Щоденник стандарт: Soft колір: зелений» із рукописними записами у ньому;
-Записник (блокнот) в обкладинці зелено-коричневого кольору, на лицьовій стороні якого міститься напис «2010» та візерунок із рукописними записами у ньому;
-Записник (блокнот) в обкладинці салатового кольору, на лицьовій стороні якого міститься напис «Поліграфкомбінат Україна 40 років» із рукописними записами у ньому;
-Записник (блокнот) в обкладинці салатового кольору, на лицьовій стороні якого міститься напис «Поліграфкомбінат Україна» із рукописними записами у ньому;
-ноутбук марки «Apple MacBook Pro» сірого кольору із зарядним пристроєм до нього із ідентифікаційним написом на його задній частині «CO2VC2GQHTD6».
Зобов`язати уповноважених осіб органу досудового розслідування в даному кримінальному провадженні протягом одного місяця за участю спеціаліста зняти інформацію з ноутбуку марки «Apple MacBook Pro» сірого кольору із зарядним пристроєм до нього із ідентифікаційним написом на його задній частині «CO2VC2GQHTD6», після чого це арештоване майно передати на відповідальне зберігання власнику майна ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Попередити ОСОБА_6 про кримінальну відповідальність за ст.388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.
У задоволенні решти вимог клопотання, - відмовити.
На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Повний текст ухвали оголошено 18 червня 2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1