Справа №635/7061/17
Провадження №1-кп/635/365/2021
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2021 року Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

секретар судових засідань ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002299 від 04 листопада 2017 року, № 0001666 від 10 жовтня 2018 року, № 0002002 від 12 жовтня 2018 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чімкент Республіки Казахстан, громадянина України, з середньою технічною освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 02 листопада 2017 року близько 16 години 00 хвилин, перебуваючи на території свого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, з території сусіднього домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , протягнувши руки, через дерев`яний паркан руками підтягнув ближче до паркану алюмінієву драбину та перекинув її на територію свого домоволодіння, тим самим таємно викрав з території подвір`я сусіднього домоволодіння належну ОСОБА_5 розкладну алюмінієву драбину висотою 2 м., вартістю 700 гривень, після чого з викраденим майном зник та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_5 на вище зазначену суму.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України - як крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, поєднана з проникненням у сховище

Крім того, 10 жовтня 2018 року близько 05 години 00 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів та переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, таємно викрав належний ОСОБА_6 причеп (саморобний) ТЗ, 1996 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , розміром 160х180 см., висотою 110 см., висота борту причепа 50 см., товщина металу 0,8 мм., розмір колеса 155х80х13, вартістю 5340,45 гривень, який знаходився біля гаражного приміщення, після чого з викраденим майном зник та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_6 на вище зазначену суму.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.2 ст. 185 КК України як крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Крім того, 12 грудня 2018 року близько 05 години 45 хвилин ОСОБА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів та переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу з частково неогородженої території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , таємно викрав належний ОСОБА_7 газовий твердопаливний котел «Тайга», чорного кольору, пофарбований в білий колір, розміром 80х56 см., вартістю 825 гривень, після чого з викраденим майном зник та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_7 на вище зазначену суму.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.2 ст. 185 КК України як крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість в обсязі обвинувачення, щиро розкаявся та пояснив про обставини, викладені вище. При цьому зазначив, що 02 листопада 2017 року, перебуваючи на території свого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , через дерев`яний паркан протягнув обидві руки на територію сусіднього домоволодіння АДРЕСА_4 , підтягнув ближче до паркану драбину, після чого через паркан перекинув її на територію свого подвір`я. Також 10 жовтня 2018 року, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , викрав саморобний причеп. Крім того, 12 грудня 2018 року з території домоволодіння АДРЕСА_3 , яка була частково неогородженою, викрав газовий твердопаливний котел.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників кримінального провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

За таких обставин, суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України в обсязі обвинувачення доведена повністю.

Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що він раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягається вперше, за місцем мешкання негативної характеристики не має, одружений, не працює, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно зі ст.66 КК України, суд визнає його щире каяття, яке полягає в осуді своїх дій та сорому з приводу вчинених кримінальних правопорушень, повному визнанні своєї винуватості.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, керуючись вимогами ст.65 КК України, поряд з наведеними вище даними про його особу, обставиною, яка пом`якшує покарання, відсутністю обставин, що обтяжують покарання, враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які, відповідно до ст.12 КК України, відносяться до нетяжких та тяжких злочинів відповідно, позицію потерпілих, які претензій матеріального характеру до обвинуваченого не мають, обставини вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень та вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень призначити йому покарання у межах, установлених у санкціях статей особливої частини КК України, у виді позбавлення волі.

Враховуючи, що обвинувачений у вчиненому щиро розкаявся, раніше не судимий, з огляду на відсутність у потерпілих матеріальних претензій до обвинуваченого, яким матеріальна шкода відшкодована шляхом повернення майна, позицію потерпілих щодо міри покарання обвинуваченому, не пов`язаної з позбавленням волі, суд вважає, що його виправлення можливе без відбування покарання, у зв`язку з чим до нього може бути застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків відповідно до ст.76 КК України. При цьому, суд враховує, що таке покарання сприятиме меті покарання - виправленню обвинуваченого і попередженню вчиненню нових злочинів, та є заходом примусу, який можна вважати справедливим, пропорційним і співрозмірним ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та їх наслідкам.
Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта по проведенню судових товарознавчих експертиз №23080 від 23 листопада 2017 року в сумі 495 гривень, №237 від 17 січня 2019 року в сумі 1430 гривень, №2954 від 12 лютого 2019 року в сумі 858 гривень, а всього на суму 2783 гривень, відповідно до вимог ст.124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого.
Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368-374 КПК України, суд-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст. 185 КК України, та призначити покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді двох років позбавлення волі;

- за ч.3 ст. 185 КК України у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді трьох років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного за даним вироком покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати на залучення експертів по проведенню судових товарознавчих експертиз в сумі 2783 гривень.
Речовий доказ розкладну алюмінієву драбину, висотою 2 м., яка знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили повернути власнику ОСОБА_5 .

Речовий доказ причеп одноосний, металевий, саморобний ТЗ, 1996 р.в., д.н. НОМЕР_1 , бежевого кольору, розмір причепа 160х180см., висота причепа 110 см., висота борту причепа 50см., товщина металу 0,8 м., розмір колеса 155х80х13, який знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_6 , після набрання вироком законної сили повернути власнику ОСОБА_6 .

Речовий доказ газовий твердопаливний котел «Тайга», радянського виробництва, чорного кольору, пофарбований у білий колір, розміром 80х56 см., в передній частині має два відділення для дров, у зношеному стані, на якому маються численні пошкодження у вигляді подряпин, який знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_7 , після набрання вироком законної сили повернути власнику ОСОБА_7 .

Апеляційна скарга на вирок суду подається до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1