Справа № 487/7318/20
Провадження № 1-кс/487/160/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2021 року Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва в приміщенні суду в місті Миколаєві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління ДБР, розташованого у місті Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань

ВСТАНОВИВ:

03.12.2020 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, у якій заявник просила зобов`язати відповідальних осіб Територіального управління ДБР, розташованого у місті Миколаєві внести відомості викладені у її заяві про вчинене кримінальне правопорушення від 10.11.2020 року.

Свої вимоги мотивувала тим, що 10.11.2020 року вона звернулася до ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві із заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 367 КК України. До теперішнього часу вона не отримала відповідь на її заяву, повідомлення про початок досудового розслідування або витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Зазначила, що її заява від 10.11.2020 року містить достатні відомості про кримінальне правопорушення та в ній наявні об`єктивні дані, що свідчать про ознаки злочину та до заяви нею додано документи, які підтверджують факти, викладені в заяві.

До судового засідання адвокат ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 не з`явилася, надала до суду клопотання про розгляд скарги без її участі, скаргу підтримала та просила її задовольнити.
Слідчий Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, надала до суду заперечення, у яких просила розгляд скарги провести без участі слідчого та відмовити ОСОБА_3 у задоволенні скарги, посилаючись на те, що одне посилання ОСОБА_3 на ст. 214 КПК України не є достатнім для внесення даних, на які посилається скаржник до ЄРДР.
Вивчивши скаргу, письмові докази, слідчий суддя приходить до наступного.
Слідчим суддею встановлено та із матеріалів скарги вбачається, що 10.11.2020 року ОСОБА_3 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві було подано заяву про вчинене кримінальне правопорушення, у якій просила розпочати за її заявою досудове розслідування у формі досудового слідства за вчинення дій, які мають ознаки складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 367 КК України та повідомити її про початок кримінального провадження, а також видати витяг з ЄРДР.

Із письмових заперечень слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві вбачається, що ОСОБА_3 у відповіді на її заяву від 10.11.2020 повідомлено, що відповідно до ч.4 ст.216 КПК України, працівники Приморського районного суду м. Одеси, окрім суддів, не відносяться до суб`єктів, досудове розслідування по яких здійснюється слідчими органів Державного бюро розслідувань. У зв`язку з чим, останні запропоновано звернутись із відповідною заявою до Головного Управління Національної поліції в Одеській області з метою вжиття заходів реагування та прийняття ґрунтовного рішення в межах компетенції уповноваженими посадовими особами.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у зазначений цим Кодексом строк.

Виходячи зі змісту ч.1 ст.214 КПК України, бездіяльність слідчого, прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і є предметом оскарження в порядку ст.303 КПК України, полягає у невнесенні вказаними особами відповідних відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Державне бюро розслідувань», усі отримані із заяв і повідомлень, а також виявлені з інших джерел відомості про обставини, що можуть свідчити про вчинення злочину, вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань у порядку, передбаченому КПК України.

Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік визначені ч.5 ст.214 КПК України, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.

Таким чином, виходячи зі змісту ст.214 КПК України, заява про кримінальне правопорушення повинна містити такі відомості.

При цьому, виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення наділені слідчий, прокурор.

Окрім КПК України, нормативні засади, пов`язані із вчиненням зазначеної процесуальної дії, регламентовані Положенням про порядок ведення ЄРДР, затвердженим наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 N 139, прийнятим на виконання вимог КПК; Інструкцією про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 № 1377 (Далі Інструкція).
Відповідно до п. 1 розділу ІІ Положення про порядок ведення ЄРДР, до Реєстру вносяться відомості зокрема про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до п.5 розділу ІІІ Інструкції, - «про наявність письмових заяв про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, що надійшли до чергової частини органу поліції, та повідомлень, що надійшли усно, у яких наявні відомості, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, після реєстрації в журналі ЄО уповноважений працівник чергової частини доповідає начальникові слідчого підрозділу для внесення слідчими відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та інформує начальника органу поліції.
Про заяви і повідомлення, які надійшли до чергової частини органу поліції і в яких відсутні відомості, які вказують на вчинення кримінального правопорушення, після їх реєстрації в журналі ЄО доповідається уповноваженим працівником чергової частини начальникові органу поліції або особі, яка виконує його обов`язки, для розгляду та прийняття рішення згідно із Законом України «Про звернення громадян» або Кодексом України про адміністративні правопорушення.
У разі встановлення начальником органу поліції в заяві (повідомленні) відомостей, які вказують на вчинення кримінального правопорушення, він за своєю резолюцією (не пізніше однієї доби з часу реєстрації заяви в журналі ЄО) повертає її (його) до чергової частини для негайної передачі начальнику слідчого підрозділу».
Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.
Також, враховуючи положення статей 2 ч.1, 11 КК України, слідчий суддя вважає, що підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину.
Відповідно до п.4 ч.5 ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про: короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Таким чином, виходячи з вищенаведеного слідчий суддя вважає, що відсутні підстави для задоволення скарги ОСОБА_3 щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань уповноваженими особами Територіального управління Державного Бюро Розслідування, розташованого у м.Миколаєві, оскільки посадові особи Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, отримавши заяву ОСОБА_3 , дотримались вимог чинного законодавства України, перевірили її та встановили факт відсутності обставин, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення, зазначеного заявником.
Керуючись ст. ст. 214, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління ДБР, розташованого у місті Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1