Справа № 184/788/20
Номер провадження 1-кп/184/58/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2021 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Орджонікідзевського міського суду об`єднане кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000218 від 31.03.2020 року та за №0000423 від 18.06.2020 року відносно обвинуваченої

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Курськ РФ, громадянки України, освіта 2 класи, не працює, не заміжня, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:

- 04.10.1995 року Орджонікідзевським міським судом за ст. 140 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення волі, ст. 46-1 КК України відстрочено виконання вироку на 2 роки;

- 29.02.1996 року Орджонікідзевським міським судом за ст. ст. 140 ч. 2, 141 ч. 2, 143 ч. 2, 42 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 43 КК України приєднано покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду від 04.10.1995 року і визначено 4 роки 6 місяців позбавлення волі у ВК загального режиму з конфіскацією майна. 07.09.1998 року звільнена із Мелітопольської ВК Запорізької області на підставі постанови Мелітопольського РС Запорізької області на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію» від 24.07.1998 року;

- 22.05.2002 року Орджонікідзевським міським судом за ст. ст. 190 ч. 2, 75, 76 КК України до 3 років позбавлення волі з випробувальним терміном 3 роки;

- 12.09.2003 року Орджонікідзевським міським судом за ст. ст. 185 ч. 2, 186 ч. 2, 190 ч. 2, 309 ч. 1, 70 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України частково приєднано не відбутий термін 1 рік 6 місяців за вироком Орджонікідзевського міського суду від 22.05.2002 року і до відбуття 5 років 6 місяців позбавлення волі. 21.10.2008 року звільнена із Збаразької ВК №63 Тернопільської області по відбуттю строку покарання;

- 04.03.2009 року Орджонікідзевським міським судом за ст. ст. 190 ч. 2, 75, 76 п. 4 КК України до 3 років позбавлення волі з випробувальним терміном 2 роки;

- 17.06.2010 року Орджонікідзевським міським судом за ст. ст. 185 ч. 2, 186 ч. 2, 190 ч.2, 70 ч. 1 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 ч. 1 КК України частково приєднано не відбутий термін 6 місяців за вироком Орджонікідзевського міського суду від 04.03.2009 року і до відбуття 4 роки 6 місяців позбавлення волі. 14.07.2015 року вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 190 КК України до 1 року позбавлення волі. 22.08.2016 року звільнена по відбуттю строку покарання;

-у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.185 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_5 ,

обвинувачена ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_6 ,

потерпілі - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:

30.03.2020 року о 16 годині 00 хвилин в м. Покров Дніпропетровської області ОСОБА_3 знаходилась у торгівельному кіоску, який розташований на території колишнього ринку 35-го мікрорайону неподалік від будинку АДРЕСА_2 , де побачила на гладильній дошці, розташованої посередині вказаного кіоску, відкритий жіночий гаманець, належний ОСОБА_7 , після чого у ОСОБА_3 виник злочинний намір на викрадення грошей у ОСОБА_7 .. В цей же ж день та час, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадання чужого майна, ОСОБА_3 , перебуваючи у вищезазначеному кіоску, який розташований на території колишнього ринку 35-мікрорайону по вул. Соборній в м.Покров Дніпропетровської області, підійшла до гладильної дошки, на якій знаходився відкритий жіночий гаманець, належний ОСОБА_7 , з якого взяла грошові кошти у сумі 250 гривень, які сховала в своєму одязі. Однак потерпіла ОСОБА_7 , побачивши, що в руках ОСОБА_3 знаходиться її жіночий гаманець, попросила повернути їй гаманець, ОСОБА_3 віддала гаманець ОСОБА_7 і, коли остання відкрила його, виявила у ньому відсутність своїх грошей у сумі 250 гривень та почала вимагати повернути викрадені грошові кошти. Незважаючи на це, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, і бажаючи їх настання, усвідомлюючи, що потерпіла ОСОБА_7 розуміє протиправний грабіжницький характер вчинюваного нею вчинку, продовжуючи відкрито свої дії, спрямовані на заволодіння чужим майном, умисно, повторно із корисливих спонукань, попрямувала на вихід із кіоску. Потерпіла ОСОБА_7 вимагала у ОСОБА_3 повернути їй грошові кошти, але остання, незважаючи на прохання потерпілої ОСОБА_7 , пішла з місця вчинення злочину, розпорядившись в подальшому відкрито викраденими грошовими коштами на власний розсуд, заподіявши ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 250 гривень.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.
Крім того, 17.06.2020 року у вечірній час ОСОБА_3 разом з раніше їй знайомою ОСОБА_8 знаходилась у приміщенні громадського туалету, що розташований на території дендропарку між вулицею Шатохіна та вулицею Соборна м. Покров Дніпропетровської області, де у ОСОБА_3 виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення майна, належного ОСОБА_8 .. В цей же день та час, знаходячись у вищевказаному місці, ОСОБА_3 , скориставшись тим, що ОСОБА_8 не бачить її протиправних дій, реалізуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань, таємно викрала гаманець з грошовими коштами у сумі 2300 гривень, який знаходився у сумці, належній потерпілій ОСОБА_8 , після чого, ОСОБА_3 з викраденим майном з місця вчинення злочину зникла та в подальшому розпорядилась ним на власний розсуд. Своїми умисними діями ОСОБА_3 завдала ОСОБА_8 матеріальний збиток на суму 2300 грн. 00 коп..

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
В ході судового засідання обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчинених злочинах визнала частково: за ч.2 ст.185 КК України визнає повністю, за ч.2 ст.186 КК України не визнає. Пояснила, що 17.06.2020 року вона була в кафе «Візит». Її запросила ОСОБА_9 , яка сиділа з чоловіком, сісти до них за стіл. Вона з ними випивала, їла. ОСОБА_10 попросила її піти з нею в туалет, який знаходиться в дендропарку. Тарутіна дала їй потримати свою сумку, вона взяла з її сумки гроші з гаманця в сумі близько 2000 грн. купюрами по 100 грн.. Прізвище ОСОБА_9 і її чоловіка вона не знала. Крадіжку ніхто не бачив. Матеріальні збитки потерпілій вона не відшкодувала. Вона віддала потерпілій сумку і пішла з грошима.

Крім того, 30.03.2020 року вона була на ринку 35-мікрорайону, розмовляла зі свідками. Підійшла ОСОБА_7 , яка покликала її до себе в приміщення, де вона торгує секондом. Вони там випили і вона пішла. До ОСОБА_7 вона зайшла зі своєю дочкою ОСОБА_11 . Потерпіла ходила туди сюди і сказала їй, що в неї пропали гроші, вона їй відповіла, що нічого не брала. ОСОБА_7 сказала, що в неї пропали 200 грн. Гроші вона не брала. З нею було двоє дітей. Потерпіла показувала свій гаманець, грошей там не було, звинувачувала її в крадіжці грошей. ОСОБА_7 її оглядала. Вину не визнає, тому що гроші у ОСОБА_7 не брала. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 визнає, потерпілої ОСОБА_7 - ні.

Незважаючи на часткове визнання ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні інкримінованих їй злочинів, вина останньої підтверджується показаннями безпосередньо допитаних у судовому засіданні потерпілих та свідків.
Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 надала показання, згідно яких повідомила, що 30.03.2020 року о 16 годині вона знаходилась у торгівельному кіоску, який розташований на території колишнього ринку 35-го мікрорайону міста, де працює та продає «секонд». До неї зайшла ОСОБА_12 разом з донькою. Внутрі приміщення на гладильній дошці посередині кіоску знаходився її гаманець. ОСОБА_12 взяла її гаманець і коли вона побачила та попросила його повернути, з гаманця зникли гроші в сумі 250 гривень та почала вимагати повернути викрадені грошові кошти, однак ОСОБА_12 пішла на вихід із кіоску та зникла. Вона намагалася її наздогнати, але не змогла, вийшла з кіоску на вулицю, повідомила про крадіжку грошей ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 і в подальшому були викликані працівники поліції. Відносно міри покарання обвинуваченій просить суворо не карати. Просить стягнути з обвинуваченої на її користь матеріальну шкоду в розмірі 250 грн..

Так, допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_16 надала показання, згідно яких повідомила, що ОСОБА_12 разом з ОСОБА_17 вирішували свої проблеми, вийшла ОСОБА_7 і вони пішли до кіоску. Що там було, вона не знає. Потім від інших людей їй стало відомо, що ОСОБА_12 вкрала гроші у ОСОБА_7 .. Це було в березні 2020 року, як вказано в обвинувальному акті. Вона знає ОСОБА_18 .. Через день ОСОБА_7 сказала про крадіжку її грошей із сумки в кіоску, де вона працює.

Так, допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_19 надала показання, згідно яких повідомила, що коли вона підходила до кіоску, ОСОБА_12 разом з дочкою виходили з кіоску і пішли. Пізніше вийшла ОСОБА_7 і сказала, що ОСОБА_20 вкрала у неї гроші. Вони викликали поліцію. Це було 30.03.2020 року. Кіоск знаходиться в 35-му мікрорайоні. Там працює ОСОБА_7 . Гроші у ОСОБА_7 були в сумці, це була її каса за день. Поліцію викликала ОСОБА_7 ..

Так, допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_21 надала показання, згідно яких повідомила, що 30.03.2020 року вона була на ринку в 35-му мікрорайоні біля ОСОБА_22 , підійшла ОСОБА_12 з дочкою, вийшла з кіоску ОСОБА_7 і забрала їх до себе в кіоск, що вони там робили, вона не знає. Через деякий час вибігла ОСОБА_7 з кіоску, де торгує «секондом» і повідомила їм про крадіжку грошей збоку ОСОБА_18 .. Вона і ОСОБА_13 відлучались на склад продуктів. Коли ОСОБА_12 виходила з кіоску, вона не бачила, тому що була на складі.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 надала показання, згідно яких повідомила, що 17.06.2020 року вона разом зі своїм чоловіком ОСОБА_23 знаходились в кафе «Візит» біля автовокзалу, де сиділи за столиком і випивали. Коли зібрались уходити, до них підійшла ОСОБА_12 , яка побачила у неї в гаманці гроші. Вона пішла в туалет, а ОСОБА_12 за нею. Поки вона була в туалеті, ОСОБА_12 стояла біля туалету. ОСОБА_12 викрала з її гаманця, який лежав у сумці, гроші і втекла. Відносно міри покарання обвинуваченій просить суворо не карати. Просить стягнути з обвинуваченої на її користь матеріальну шкоду в розмірі 2300,00 грн..

Так, допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_24 надав показання, згідно яких повідомив, що 17.06.2020 року він разом зі своєю жінкою ОСОБА_25 знаходились в кафе «Візит», що розташоване на автовокзалі. Вони там випивали. До них підійшла ОСОБА_12 ОСОБА_10 і ОСОБА_12 пішли до туалету, де ОСОБА_12 вкрала у його жінки гроші в сумі 2000грн. Він бачив, як ОСОБА_12 вибігла з туалету і побігла. Його жінка ОСОБА_10 вийшла слідом за нею.

Так, допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_26 надала показання, згідно яких повідомила, що вона працює в кафе «Візит». 17.06.2020 року в кафе прийшли потерпіла ОСОБА_10 зі своїм чоловіком ОСОБА_23 , які сиділи і випивали. З ними була і ОСОБА_18 . Пізніше від працівників поліції вона дізналась про те, що ОСОБА_12 вкрала гроші у потерпілої.

Інших свідків як сторона обвинувачення, так і сторона захисту не заявляли.

Надаючи юридичну оцінку показанням потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_19 , ОСОБА_21 , ОСОБА_24 , ОСОБА_26 , суд враховує, що свідки були безпосередньо допитаними у судовому засіданні у відповідності до вимог ст. 352 КПК України та будучи під присягою та попередженими про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання, кожен окремо, підтвердили обставини, які підлягають встановленню відповідно до змісту ст. 91 КПК України.

Крім того, вина обвинуваченої у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, повністю доводиться наданими сторонами та безпосередньо дослідженими у судовому засіданні сукупністю письмових доказів та висновків експертиз, а саме:

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000218 від 31.03.2020 року, відповідно до якого 30.03.2020 року приблизно о 16 годині ОСОБА_3 , знаходячись на території колишнього ринку 35-го мікрорайону, який розташований по вул. Соборній в м. Покров Дніпропетровської області, повторно відкрито викрала з гаманця ОСОБА_7 гроші в сумі 250 грн. (а.с.1 т.3);

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 30.03.2020 року, відповідно до якого ОСОБА_7 повідомила, що 30.03.2020 року приблизно о 16 годині ОСОБА_3 , знаходячись в кіоску, який розташований на території ринку 35-го мікрорайону м. Покров, відкрито викрала гроші в сумі 250грн. (а.с.7 т.3);

- протоколом огляду предмету від 30.03.2020 року та фото таблицями, відповідно до якого огляду підлягає гаманець чорного кольору, шкірозамінник, який надала ОСОБА_7 . Грошей при огляді гаманця виявлено не було (а.с.9 т.3);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 23.04.2020 року за участі потерпілої ОСОБА_7 (а.с.17-18 т.3);

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000423 від 18.06.2020 року, відповідно до якого 17.06.2020 року приблизно о 20 годині ОСОБА_8 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , виявила відсутність належних їй грошових коштів у сумі 2300 грн. (а.с.1 т.4);

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 17.06.2020 року, відповідно до якого ОСОБА_8 просить притягти до відповідальності невстановлену особу, яка 17.06.2020 року приблизно о 20 годині в кафе «Візит», розташованого на автовокзалі м. Покров, шляхом вільного доступу скоїла крадіжку належних їй грошових коштів у сумі 2300грн. (а.с.11 т.4);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.06.2020 року, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_8 на фото №1 впізнала ОСОБА_3 , яка вчинила крадіжку гаманця з грошовими коштами (а.с.16 т.4);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 30.06.2020 року та фото таблицями за участі потерпілої ОСОБА_8 (а.с.18-21 т.4).

Форма і зміст кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема відноситься, верховенство права. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ст.7, ч.2 ст.8 КПК України).

Аналізуючи надані стороною обвинувачення докази у даному кримінальному провадженні, суд керується критерієм доведення вини «поза розумним сумнівом», у відповідності до якого таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, що узгоджується з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Нечипорук та Йонкало проти України»).

Таким чином, на підставі вищенаведеного, проаналізувавши вищевказані докази у їх сукупності, суд дійшов до переконання, що стороною обвинувачення під час судового розгляду доведено винуватість обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, поза розумним сумнівом, так як надані прокурором докази, що досліджені судом, зібрані у передбаченому законом порядку, є достатньо чіткі, повні та узгоджені між собою і відповідають стандартам належності та допустимості.

Суд, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов до переконання про наявність події злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, винуватість обвинуваченої ОСОБА_3 у її вчиненні та кваліфікує її дії за: - ч.2 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно; - ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Суд дає критичну оцінку показам обвинуваченої ОСОБА_3 , висловлені нею в судовому засіданні щодо невизнання своєї вини у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України, оскільки обвинувачена та її захисник не надали жодного доказу на підтвердження зазначеної версії, не навели жодної обставини, на підставі яких можна було б піддати сумніву докази, надані на підтвердження обвинувачення.

Зазначена позиція обвинуваченої ОСОБА_3 та її захисника повністю спростовується належними та допустимим доказами дослідженими в судовому засіданні, а саме показами потерпілої ОСОБА_7 , яка в судовому засіданні підтвердила факт відкритого заволодіння її грошовими коштами ОСОБА_3 у сумі 250 грн., показами свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_19 та ОСОБА_21 , кожен з яких окремо в судовому засіданні підтвердили факт викрадення грошових коштів у ОСОБА_7 , яке було вчинено зі слів потерпілої ОСОБА_3 , протоколом огляду предмету від 30.03.2020 року та фото таблицями гаманця, належного потерпілій ОСОБА_7 , яким зафіксовано факт відсутності належній їй грошових коштів, протоколом проведення слідчого експерименту від 23.04.2020 року за участі потерпілої ОСОБА_7 , в ході якого остання підтвердила факт викрадення ОСОБА_3 належних їй грошових коштів, матеріалами справи в їх сукупності.

Суд вважає обрану позицію обвинуваченої ОСОБА_3 та її захисника як спосіб захисту, передбачений законом з метою ухилення від кримінальної відповідальності та покарання.

Відповідно до вимог ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст.66 КК України обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченої, суд не встановив.

Відповідно до ст.67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченої, суд визнає рецидив злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , у відповідності до ст.ст.50, 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених нею злочинів, які відповідно до ст.12 КК України, відносяться до категорії нетяжкого та тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченої, яка раніше неодноразово судима та вчинила злочини в період не знятої та не погашеної у встановленому законом порядку судимості, на обліку у лікарів нарколога, психіатра і фтизіатра не перебуває, скарг та заяв за місцем проживання відносно обвинуваченої не надходило, а також обставини, які обтяжують покарання, відсутність пом`якшуючих вину обставин, матеріальні збитки потерпілим не відшкодовані, думку потерпілих, які відносно міри покарання обвинуваченій покладаються на розсуд суду і вважає за необхідне призначити їй покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.186, ч.2 ст.185 КК України, оскільки призначення саме такого виду покарання буде достатнім для виправлення винної особи, попередження нових злочинів і для досягнення мети покарання за ст. 50 КК України.

Даючи оцінку позовним вимогам потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , викладених у заявленому цивільному позові, суд виходить з наступного.

Згідно ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

У відповідності до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

З огляду на наведене, зважаючи на часткове визнання обвинуваченою заявлених цивільних позовів та враховуючи, що таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, цивільні позови потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підлягають до задоволення в повному обсязі.

Підстав для застосування до ОСОБА_3 положень ст.ст. 69, 75 КК України суд не вбачає.

Витрати на проведення експертизи відсутні.

Речові докази відсутні.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 необхідно застосувати у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 31, 100, 124, 368, 370, 371, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України та призначити їй покарання за:

-ч.2 ст.186 КК України - у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки;

-ч.2 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Згідно ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили застосувати у вигляді тримання під вартою, взяв останню під варту в залі суду негайно.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати, починаючи з моменту її фактичного затримання, а саме з 23 лютого 2021 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 матеріальні збитки в розмірі 250 грн. 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_8 матеріальні збитки в розмірі 2300 (дві тисячі триста гривень) 00 копійок.

Витрати на проведення експертизи відсутні.

Речові докази по справі відсутні.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Орджонікідзевський міській суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1