У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 30 березня 2021 року, якою застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 28 травня 2021 року, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вознесенська Миколаївської області, українця, громадянин України, не працюючого, не одруженого, з професійно- технічною освітою, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

-підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, у кримінальному провадженні № 0000156 від 29.03.2021 року,

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5
підозрюваний ОСОБА_6
захисник ОСОБА_7
( в режимі відео-конференції з приміщення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області )

встановив:

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 28 травня 2021 року.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги прокурора.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, та постановити нову, якою клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити, застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ « Миколаївський слідчий ізолятор» строком на 60 днів.

Узагальнені доводи апеляційної скарги прокурора.

Апелянт вважає, ухвалу слідчого судді незаконною, необґрунтованою та винесеною з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Зазначає, що слідчим суддею не в повній мірі надано оцінку сукупності наявних у справі обставин, передбачених ст.178 КПК України.

Вказує, що відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею не в повній мірі враховано наявність ризиків, передбачених п.1,2,3,4 ч.1 ст.177 КПК України та те, що обрання менш суворого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Вознесенським РУП ГУНП в Миколаївської області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000156 , відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.03.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 29 березня 2021 року приблизно о 00:30 год. між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , які перебували у стані алкогольного сп`яніння на території домоволодіння АДРЕСА_2 , виник конфлікт на ґрунті особистих неприязних відносин, який в подальшому переріс в бійку. В ході конфлікту ОСОБА_6 , діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , на ґрунті особистих неприязних відносин, став бити останнього, завдавши до 10 ударів кулаком в обличчя, після чого разом впали на землю. ОСОБА_6 продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, опинившись на землі, а саме в положенні сидячі на ОСОБА_8 , який знаходився на землі, взяв до рук цеглу та наніс 4-5 ударів в область обличчя останнього, внаслідок чого заподіяв ОСОБА_8 тяжкі тілесні ушкодження у вигляді масивних крововиливів та саден в ділянці обличчя, перелому кісток носу та верхньої щелепи, травматичної ампутації зубів на верхній та нижній щелепі, рани в ділянці нижньої губи та підборідді, потилиці з права, крововиливу з набряком м`яких тканин на правій кисті, рани на тильній поверхні третього пальця на лівій кисті, крововиливи на задній поверхні лівого передпліччя, садна в ділянці стоп, гомілок та наколінників, садна в ділянці шиї більше зліва. Смерть ОСОБА_8 настала внаслідок тупої відкритої черепно - мозкової травми, яка супроводжувалась травматичним набряком головного мозку та травматичним крововиливом під тверду мозкову оболонку.

29.03.2021 року ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 30.03.2021 року ОСОБА_6 оголошено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України, тобто в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в обґрунтування клопотання зазначив, про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та про наявність ризиків, передбачених п. 1, 2,3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого слідчий суддя зазначив, що прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого кримінального правопорушення та ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, разом з тим прокурором не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам зазначеним в клопотанні та не надано жодних документів, які б підтверджували твердження, що перебуваючи на волі ОСОБА_6 буде порушувати покладені на нього процесуальні обов`язки. З урахуванням даних на особі підозрюваного та наявність в нього міцних соціальних зв`язків, вважав, що застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту буде достатнім для забезпеченням належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, апеляційний суд дійшов наступного.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Крім того, слід зазначити, що ст. 184 КПК України вимагає від сторони обвинувачення в клопотанні про застосування запобіжного заходу зазначити не лише наявні ризики, а також вказати обставини, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку що запобігти їм в змозі цей вид запобіжного заходу.

Разом з тим, як вбачається з клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 слідчим не наведено виключних обставин і не надано доказів, які б давали підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Сама лише тяжкість кримінального правопорушення, у відповідності до практики Європейського суду з прав людини, не може бути підставою для запобіжного ув`язнення особи.

Згідно до матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років.

Надані суду матеріали кримінального провадження на даний час містять відомості, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

Відповідно до вимог ч.1, 2 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважать, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали слідчий суддя дотримався вимог закону та обґрунтовано зазначив, що існує певна ймовірність ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування чи суду, правопорушень з огляду на те покарання, що йому загрожує. Разом з тим, з урахуванням того, що підозрюваний раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, такій ризик є незначними. Крім того, слідчим суддею вірно зазначено, про те, що прокурором не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам зазначеним в клопотанні та не надано жодних документів, які б підтверджували твердження, що перебуваючи на волі ОСОБА_6 буде порушувати покладені на нього процесуальні обов`язки.

Враховуючи, що підозрюваний раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, позитивно характеризується, що дає підстави суду вважати, що вказані обставини забезпечать його належну процесуальну поведінку та зможуть запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.

Таким чином, слідчий суддя, при прийнятті рішення про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу обґрунтовано прийшов до висновку про достатність такого запобіжного заходу як цілодобовий домашній арешт для досягнення мети запобіжного заходу.

З урахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги прокурора щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді є безпідставними.

Апеляційний суд вважає ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою, а відтак не вбачає підстав для її скасування, у зв`язку з чим, апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 418, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,
постановив:

Апеляційну скаргу прокурора Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 30 березня 2021 року, якою до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 28 травня 2021 року, - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді