Справа № 646/2947/19
№ провадження 1-кп/646/469/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.02.2021 року м. Харків
Червонозаводський районний суд м. Харкова
у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора- ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження № 0000067 від 09.01.2020 року за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харківа,громадянина України, українця, офіційно не працюючого, маючого вищу освіту, зареєстрований та фактично мешкаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення- кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
08.01.2019 приблизно о 08 годин 45 хвилин ОСОБА_4 , сидячи в автомобілі Toyta Camry, державний номер НОМЕР_1 та знаходячись на проїзній частині перехрестя пр-т. Гагаріна та вул. Малом`ясницька в м. Харкові, діючи умисно, з хуліганських спонукань, з мотивів явної неповаги до суспільства, усвідомлюючи, що своїми діями грубо порушує громадський порядок, нехтуючи загальноприйнятими правилами поведінки в громадських місцях, що супроводжувалося особливою зухвалістю, плюнув через вікно автомобіля в обличчя ОСОБА_6 , який перебував в своєму автомобілі Mitsubish Lancer, державний номер НОМЕР_2 . Після чого ОСОБА_4 , перегородивши проїзд ОСОБА_6 , вийшов зі автомобіля та почав безпідставно та безпричинно наносити удари ногою по передньому бамперу автомобіля Mitsubish Lancer зі сторони водія, в якому сидів ОСОБА_6 . Унаслідок чого ОСОБА_6 вийшов з автомобіля та ОСОБА_4 почав грубо словесно, у тому числі нецензурно, ображати ОСОБА_6 , принижуючи при цьому його гідність та з хуліганських спонукань, з мотивів явної неповаги до суспільства, наніс ОСОБА_6 кілька ударів кулаками рук в область голови, після чого ОСОБА_4 сів до автомобіля Toyta Camry та з місця вчинення кримінального проступку зник. Внаслідок протиправних хуліганських дій ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_6 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді синців на голові, які викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, що за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень та завдано матеріальну шкоду відповідно до дефектного акту огляду автомобіля Mitsubish Lancer державний номер НОМЕР_2 , на предмет отриманих пошкоджень від 08.01.2019 на загальну суму 5328 гривень.
Потерпілий ОСОБА_6 у призначене судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю.

На підставі вимог ст. 325 КПК України, за погодженням із учасниками судового провадження, судовий розгляд проведено за відсутності потерпілої.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення- проступку в межах висунутого обвинувачення, погодившись з юридичною оцінкою інкримінованого йому діяння та пояснив про обставини викладені вище, які стали підставою для пред`явлення останньому обвинувачення, за вчинення кримінального правопорушення- проступку, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України, тобто- грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю (хуліганства)
Під час допиту ОСОБА_7 пояснив, що він 08.01.2019 приблизно о 08 годин 45 хвилин з хуліганських спонукань, з мотивів явної неповаги до суспільства, усвідомлюючи, що своїми діями грубо порушує громадський порядок, нехтуючи загальноприйнятими правилами поведінки в громадських місцях, що супроводжувалося особливою зухвалістю, плюнув через вікно автомобіля в обличчя ОСОБА_6 , який перебував в своєму автомобілі. Після цього перегородивши проїзд ОСОБА_6 , вийшов зі автомобіля та почав безпідставно та безпричинно наносити удари по автомобіля потерпілого зі сторони водія. Потім він почав грубо нецензурно ображати потерпілого та з хуліганських спонукань, з мотивів явної неповаги до суспільства, наніс ОСОБА_6 кілька ударів кулаками рук в область голови, після чого він сів до свого автомобіля та з місця вчинення кримінального проступку зник.
Показання обвинуваченого є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження справи, що характеризують особу обвинуваченого.
При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує його дії за ч.1 ст. 296 КК України - грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю (хуліганства).
При призначенні покарання, суд відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення- проступку, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів".
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, громадянин України, українець, офіційно не працюючий, з вищою освітою, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий.

Обставиною, яка згідно зі ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття.
Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.
Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення- проступок.
Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями частини 2 статті 50 КК України відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Враховуючи те, що відповідно до зазначеної норми Закону суд призначає більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений кримінального правопорушення лише у разі якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення ним нових кримінальній правопорушень.
Так, в справі "Скополла проти Італії" від 17 09 2009 року, суд зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Враховуючи вищенаведене, тяжкість та суспільну небезпеку скоєного кримінального правопорушення обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченому- щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, особу обвинуваченого, його молодий вік, думку сторони обвинувачення в частині призначення покарання, думку потерпілого, який претензій морального та матеріального характеру не має, суд приходить до висновку, що для виправлення обвинуваченого та попередження здійснення ним нових кримінальних правопорушень останньому необхідно призначити покарання у вигляді штрафу в межах санкції ч.1 ст. 296 КК України з урахуванням ст. 5 КПК України, відповідно до якої процесуальне рішення приймається згідно з положенням цього Кодексу чинним на момент початку виконання такої дії.

Відповідно до вимог ч. 2ст.4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Відповідно до ч.3 закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

При цьому, відповідно до приписів ч.3 ст.5 КК України, розмір штрафу, який в новій редакції, більший ніж в попередній, повинен визначатися в розмірі, встановленому попередньою редакцією санкції статті, а саме від п`ятисот до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередженням вчинення нових кримінальних правопорушень. Крім того, призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Витрати на залучення експерта відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 366-368, 370, 371, 374, 376 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального правопорушення- проступку, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 500 ( п`ятсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 ( вісім тисяч п`ятсот) гривень, 00 коп.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1