Справа №702/477/20
Провадження № 1-в/702/8/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
про відмову в задоволенні подання
про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням
і направлення в місця позбавлення волі
06 квітня 2021 року м. Монастирище
Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань м. Монастирище клопотання (подання) Монастирищенського районного сектору філії Державна установа «Центр пробації» в Черкаській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Монастирищенського районого суду Черкаської області від 01.10.2020 за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі, з іспитовим строком на 1 рік, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України,
з участю сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження:
прокурора - ОСОБА_4 ,
представника Монастирищенського РС філії Державна установа «Центр пробації» в Черкаській області - ОСОБА_5 ,
засудженого - ОСОБА_3
в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 , засуджений вироком Монастирищенського районного суду Черкаської області від 01.10.2020 за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік, з покладенням на нього обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Представник Монастирищенського РС філії Державна установа «Центр пробації» в Черкаській області звернувся до суду з клопотанням (поданням) про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбуття покарання призначеного за вироком суду в місця позбавлення волі ОСОБА_3 , посилаючись на те, що засуджений 11.01.2021 не з`явився на реєстрацію до Монастирищенського РС з питань пробації без поважних причин, чим порушив встановлений судом обов`язок, у зв`язку з чим 19.01.2021 йому було винесено перше письмове попередження, що у разі подальшого невиконання обов`язків або вчинення адміністративних правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення, уповноважений орган з питань пробації може надіслати до суду матеріали про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного судом покарання.
Крім того, ОСОБА_3 був притягнутий до адміністративної відповідальності: 18.01.2021 за ч. 1 ст. 178 КУпАП; 18.01.2021 за ч. 1 ст. 175 - 1 КУпАП та 24.02.2021 за ч. 2 ст. 44 - 3 КУпАП.
Таким чином, засуджений ОСОБА_3 , не виконує обов`язки покладені на нього судом, систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення (3 рази під час іспитового строку), що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення в період іспитового строку, а тому просять вирішити питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направити засудженого ОСОБА_3 для відбування призначеного покарання за вироком Монастирищенського районного суду Черкаської області від 01.10.2020 в місця позбавлення волі строком на 3 роки.
В судовому засіданні представник Монастирищенського РС філії Державна установа «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_5 подання підтримав повністю, просить його задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні вважає, що подання не підлягає до задоволення, оскільки одна неявка до уповноваженого органу з питань пробації та характер вчинених правопорушень не можуть свідчити, що засуджений не став на шлях виправлення та перевиховання. Після проведення профілактичних бесід своєчасно з"являвся на реєстрацію, інших правопорушень не вчиняв.
Засуджений ОСОБА_3 пояснив, що не з`являвся на реєстрацію через те, що з 29.12.2020 по 17.01.2021 перебував на роботі у м. Христинівка та охороняв лісові насадження. Дану роботу виконував неофіційно, у зв"язку з чим не надав до уповноваженого органу з питань пробації підтвердження поважності причин своєї неявки. В подальшому вчасно з"являвся на реєстрацію та інших адміністративних правопорушень не вчиняв.
Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання (подання), особову справу № 12/2020 відносно ОСОБА_3 , суд вважає, що подання про скасування покарання з випробуванням та направлення його в місця позбавлення волі не підлягає до задоволення та виходить з наступного.
Судом встановлено, що вироком Монастирищенського районного суду Черкаської області від 01.10.2020 ОСОБА_3 , засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік та з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України (а.о.с. 2 - 5).
Згідно підписки від 16.11.2020 ОСОБА_3 під особистий підпис попереджений про наслідки порушення умов та порядку відбуття іспитового строку та під особистий підпис ознайомлений з днями явки на реєстрацію (а.о.с. 22, 23, 32).
Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_3 в період іспитового строку 11.01.2021 не з`явився на реєстрацію до Монастирищенського РС з питань пробації, за що працівниками Монастирищенського РС з питань пробацї винесено письмове попередження (а.о.с. 33, 64).
Крім цього, ОСОБА_3 притягався до адміністративної відповідальності: 18.01.2021 за ч. 1 ст. 178 КУпАП; 18.01.2021 за ч. 1 ст. 175 - 1 КУпАП та 24.02.2021 за ч. 2 ст. 44 - 3 КУпАП (а.о.с. 76 - 78).
Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.
Згідно вимог ч. 1 ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
Згідно ч.5 ст.166 КВК України поважними причинами неявки засудженого до кримінально-виконавчої інспекції в призначений строк визнаються: несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені.
Як роз`яснено в п. 10 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 N 7, згідно з ч. 2 ст.78 КК суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
При розгляді питання про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.
Пунктами 2, 3 розділу 3 Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, затвердженого Наказом Мінюста від 29.01.2019 №272/5, передбачено, що невиконанням обов`язків вважається, якщо звільнений з випробуванням не виконав хоча б один з обов`язків за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють його можливості їх виконувати (документально підтверджених). Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, є вчинення звільненим з випробуванням протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень. У разі якщо звільнений з випробуванням продовжує не виконувати обов`язки або вчиняє адміністративні правопорушення після застосування до звільненого з випробуванням письмового попередження, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду клопотання про скасування звільнення від відбування покарання і направлення звільненого з випробуванням для відбування призначеного покарання.
Відповідно до наданих ОСОБА_3 пояснень, які містяться в матеріалах особової справи, так і особисто в судовому засіданні засуджений не з`явився на реєстрацію 11.01.2020, оскільки у період часу з 29.12.2020 по 17.01.2021 працював охоронником лісових насаджень та не міг з`явитися до районного сектору з питань пробації на відмітку. Після винесення попередження уповноваженим органом з питань пробації засуджений ОСОБА_3 з`являвся на реєстрацію вчасно, у визначені спеціалістом пробації дні явки.
При вирішенні питання про скасування засудженому ОСОБА_3 звільнення від відбування покарання з направлення його в місця позбавлення волі для відбування покарання призначеного за вироком суду, суд враховує характеристики з місця проживання засудженого, відповідно до яких ОСОБА_3 харакреризується позитивно.
Суд зазначає, що наведені у поданні органу пробації факти притягнення засудженого до адміністративної відповідальності, з урахуванням наданих ним пояснень та характеру даних порушень, не можуть свідчити про його небажання стати на шлях виправлення та вважатися достатньою підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного судом покарання.
Засуджений нового злочину в період іспитового строку не вчинив, будь-яких інших порушень порядку відбування іспитового строку не допускав. Суд вважає, що наявність вказаних в поданні порушень є недостатньою підставою для скасування ОСОБА_3 звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення його в місця позбавлення волі, для відбування покарання призначеного за вироком суду.
Приймаючи до уваги вище зазначене, а також те, що поведінка засудженого не несе загрози для суспільства, що в свою чергу не потребує його ізоляції від суспільства, а тому подання не підлягає до задоволення.
На підставі викладеного та керуючись ст. 166 КВК України, ст. 372, 537, 539 КПК України, суд
п о с т а н о в и в:
В задоволенні клопотання (подання) Монастирищенського районного сектору філії Державна установа «Центр пробації» в Черкаській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Монастирищенського районого суду Черкаської області від 01.10.2020 за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі, з іспитовим строком на 1 рік, відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення через Монастирищенський районний суд Черкаської області.
Суддя ОСОБА_1