Єдиний унікальний номер: 343/1374/21
Номер провадження: 1-кс/0343/299/21
У Х В А Л А
про часткове скасування арешту майна

05 серпня 2021 року м. Долина

Слідчий суддя Долинського районного суду Івано - Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання належного користувача майна ОСОБА_3 про часткове скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Долинського районного суду від 26.07.2021 у кримінальному провадженні №0000092 від 23.07.2021, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання належного користувача арештованого транспортного засобу марки «Субару», д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, який був вилучений в ході огляду місця події. В клопотанні належний користувач ОСОБА_3 просить частково скасувати арешт даного транспортного засобу та передати йому на відповідальне зберігання у зв`язку із тим, що вказаний транспортний засіб зберігається в неналежних умовах.

В обґрунтування клопотання ОСОБА_3 зазначив, що згідно з ухвалою слідчого судді Долинського районного суду Івано - Франківської області від 26.07.2021, накладено арешт на транспортний засіб марки «Субару», д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, який вилучено в ході огляду місця події та зберігається на території господарського двору відділення поліції №1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано - Франківській області, що знаходиться за адресою: м. Долина вул. Яворницького, 8 Івано - Франківської області.

Підставою для ухвалення такого рішення стало клопотання слідчої СВ відділення поліції №1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано - Франківській області про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000092 від 23.07.2021 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Транспортний засіб по даний час зберігається на відкритій місцевості на території господарського двору відділення поліції №1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано - Франківській області і на нього впливають зовнішні фактори у вигляді вітру, дощу, що негативно впливає на технічний стан автомобіля. Тому, вважає, що в таких умовах неможливе подальше зберігання автомобіля, оскільки поліція не має можливості зберігати автомобіль належним чином, тобто в закритому приміщенні.

Належний користувач арештованого майна ОСОБА_3 в судовому засідання подане ним клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Начальник СВ відділення поліції №1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано - Франківській ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився. Подав заяву в якій просить розгляд клопотання проводити без його участі, проти часткового скасування арешту транспортного засобу не заперечує, оскільки в даному кримінально провадженні проведено всі необхідні експертизи.

Слідчий суддя, ознайомившись з клопотанням та матеріалами, якими заявник обґрунтовує доводи клопотання та які надані до суду, дійшов такого висновку.

Встановлено, що СВ відділення поліції №1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано - Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000092 від 23.07.2021, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Ухвалою Долинського районного суду Івано - Франківської області від 26.07.2021 накладено арешт на автомобіль марки «Субару», д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, який належить ОСОБА_5 та перебуває у користуванні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , визначивши місцем зберігання територію господарського двору відділення поліції №1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано Франківській області, що знаходиться за адресою м. Долина вул. Яворницького, 8 Івано - Франківської області. Позбавлено права на відчуження, розпорядження та/або користування арештованим майном, особам, які наділені правами на вищевказані дії.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч. 3 ст.170 КПК, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 89 цього кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як передбачено ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження визначено захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження (ч. 1 ст. 7 КПК України).

Заходи забезпечення у вигляді арешту майна мають бути пропорційними щодо мети їх застосування, повинен бути встановлений справедливий баланс між завданнями кримінального провадження та вимогою захисту основних прав особи.

В силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

У справі Раймондо проти Італії (Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994), заявник скаржився на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст.1 протоколу № 1, Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п.35).

В ході розгляду клопотання встановлено, що під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні були призначені та проведені всі необхідні експертизи.

Однак, слідчі дії в обсязі, необхідному для встановлення об`єктивної істини по справі тривають.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що потреби досудового розслідування у даному кримінальному провадженні на теперішній час виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб, як арешт транспортного засобу. Скасування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Крім того, за вказаних обставин певне тимчасове втручання в реалізацію права власності, яке прямо передбачено законом, не суперечить змісту статті 1 Першого протоколу Європейської конвенції з прав людини, оскільки переслідує легітимну мету в суспільних інтересах розгляду кримінального провадження, з дотриманням справедливого балансу інтересів.

Однак, враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності, завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для власника майна, слідчий суддя вважає можливим змінити місце зберігання автомобіля марки «Субару», д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, належним користувачем якого являється ОСОБА_3 та передати його на відповідальне зберігання останньому з можливістю його використання, попередивши його про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.

Таким чином, приходжу до висновку про часткове скасування арешту вказаного автомобіля.

Керуючись ст.ст. 174, 309, 372КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

клопотання задовольнити.

Часково скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Долинського районного суду Івано - Франківської області від 26.07.2021, змінивши місце зберігання транспортного засобу марки «Субару», д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, передавши його на відповідальне зберігання належному користувачу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 з можливістю його використання до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку, заборонивши відчужувати та розпоряджатись арештованим майном.

Попередити ОСОБА_3 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1