Справа № 678/84/20
Провадження № 1-кп/686/410/21
31 березня 2021 року м. Хмельницький
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сніжне Донецької області, українця, громадянина України, учня 8-го класу ЗОШ № 4 М. Полоне в, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою АДРЕСА_2 (Хмельницький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Щасливе дитинство»), раніше не судимого,-
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Сніжне Донецької області, українця, громадянина України, здобувач освіти за професією столяр-будівельний, монтажник гіпсокартоних конструкцій, НОМЕР_1 групи ДНЗ «Полонський АЦПО» АДРЕСА_3 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 та проживаючий за АДРЕСА_4 раніше не судимий,-
по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушеннь передбачених частиною 4 статті 152 КК України, -
30 березня 2021 року між обвинуваченими ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та прокурором Летичівської окружної прокуратури ОСОБА_3 укладено угоди про визнання винуватості.
Відповідно до угоди укладеної із ОСОБА_9 встановлено, що 18 грудня 2013 року рішенням Сніжнянської міської ради Донецької області створено дитячий будинок сімейного типу на базі прийомної сім`ї ОСОБА_12 та ОСОБА_5 , до якого серед інших дітей увійшли: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . У серпні 2014 року вказаний дитячий будинок сімейного типу, разом із усіма членами переїхав із м. Сніжне Донецької області на постійне місце проживання до АДРЕСА_1 .
В ніч з 30.07.2019р. на 31.07.2019р., у ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якого було усиновлено до дитячого будинку сімейного типу ОСОБА_12 та ОСОБА_5 , , який являється статево не зрілим, але мав фізіологічну можливість здійснювати статеві акти, виник злочинний умисел, спрямований на вчинення злочину проти статевої свободи і недоторканості, а саме - на задоволення своєї статевої пристрасті неприродним способом, відносно свого зведеного малолітнього брата ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який перебував у сусідній кімнаті житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , проти волі останнього.
Тоді ж, ОСОБА_9 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на задоволення своєї статевої пристрасті неприродним способом, пішов у кімнату ОСОБА_14 та наказав останньому йти з ним у його кімнату, але останній відмовився, та у їхню розмову втрутилась малолітня сестра ОСОБА_15 , яка повідомила, щоб ОСОБА_9 вийшов із кімнати, інакше вона буде кричати, що останній і зробив та попрямував у свою кімнату.
В подальшому, ОСОБА_9 , продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на задоволення своєї статевої пристрасті неприроднім способом, дочекавшись, що малолітні ОСОБА_14 та ОСОБА_15 заснули, увійшов до їх кімнати, провівши рукою по тілу малолітнього ОСОБА_14 розбудив його та наказав встати, що він і зробив, при цьому сказавши, щоб він йшов із ним, але останній продовжував стояти на місці. Після чого, ОСОБА_9 силоміць взяв малолітнього ОСОБА_14 за руку та повів до своєї кімнати, у якій спав їх брат ОСОБА_8 .
Перебуваючи у власній кімнаті, ОСОБА_9 , реалізуючи свій злочинний умисел, з метою задоволення своєї статевої пристрасті не природним способом, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, оскільки усі спали, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, нехтуючи загальноприйнятими нормами моралі та статевої свободи і недоторканості, усвідомлюючи те, що ОСОБА_14 через свій вік необізнаний у даний аспектах життя, застосовуючи стосовно нього психологічний тиск у вигляді погроз фізичною розправою, змусив останнього стати на коліна та проти його волі вступити з ним у статевий зв`язок неприродним способом, а саме орально-генітальним шляхом, чим задовольнив свою статеву пристрасть. Після цього, ОСОБА_9 , продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на задоволення своєї статевої пристрасті неприродним способом, застосовуючи психологічний тиск у вигляді погроз фізичною розправою, змусив ОСОБА_14 , встати з підлоги на ноги та зняти із себе труси, розвернутись до нього спиною й нагнутись вперед, знявши із себе труси після чого проти його волі вступив з ним у статевий зв`язок неприродним способом, а саме анально-генітальним шляхом проник в тіло ОСОБА_14 , чим задовольнив свою статеву пристрасть. Задовольнивши свою статеву пристрасть, ОСОБА_9 наказав ОСОБА_14 одягнути труси, при цьому сам одягнувся та застосовуючи психологічний тиск, пригрозив фізичною розправою, для того, щоб останній не розповідав про події зґвалтування, після чого завів ОСОБА_14 у його кімнату, а сам повернувся у свою кімнату та ліг спати.
Органом досудового розслідування дані умисні дії ОСОБА_9 кваліфіковані за ч. 4 ст. 152 КК України, як дії сексуального характеру, пов`язані із анальним та оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування), вчинене щодо особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних відносинах та щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди.
Крім того, неповнолітній ОСОБА_9 01.08.2019 близько обідньої пори доби, у нього, за попередньою домовленістю із ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яких було усиновлено до дитячого будинку сімейного типу ОСОБА_12 та ОСОБА_5 , які являються статево не зрілими, але мали фізіологічну можливість здійснювати статеві акти, повторно виник злочинний умисел, спрямований на вчинення злочину проти статевої свободи і недоторканості, а саме - на задоволення своєї статевої пристрасті неприродним способом, відносно свого зведеного малолітнього брата ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який перебував у дитячому саморобному тимчасовому приміщенні (халабуді), на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , проти волі останнього.
Тоді ж, ОСОБА_9 , за попередньою домовленістю із своїм рідним братом ОСОБА_8 , реалізуючи свій спільний злочинний умисел спрямований на задоволення своєї статевої пристрасті неприродним способом, діючи повторно, зайшли у дитяче саморобне тимчасове приміщення (халабуду), де знаходився ОСОБА_14 та користуючись тим, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, нехтуючи загальноприйнятими нормами моралі та статевої свободи і недоторканості, застосовуючи психологічний тиск у вигляді погроз фізичною розправою, стосовно ОСОБА_14 , змусили останнього стати на коліна, зняти труси та проти його волі, по черзі, обоє вступили із ним у статевий зв`язок неприродним способом, а саме орально-генітальним та анально-генітальним шляхом, чим вони задовольнили свою статеву пристрасть.
Задовольнивши свою статеву пристрасть, ОСОБА_9 спільно із ОСОБА_8 наказали ОСОБА_14 одягнути труси, при цьому самі одягнулись та застосовуючи психологічний тиск, пригрозили йому фізичною розправою, для того, щоб останній не розповідав про події зґвалтування.
Органом досудового розслідування дані умисні дії ОСОБА_9 кваліфіковані за ч. 4 ст. 152 КК України, як дії сексуального характеру, пов`язаних із анальним та оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування), вчинене повторно та щодо особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних відносинах, вчинене групою осіб та щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди.
Встановлено, що, неповнолітній ОСОБА_9 також 02.08.2019 близько обідньої пори доби, який був усиновлений до дитячого будинку сімейного типу ОСОБА_12 та ОСОБА_5 , та який являється статево не зрілим, але мав фізіологічну можливість здійснювати статеві акти, повторно виник злочинний умисел, спрямований на вчинення злочину проти статевої свободи і недоторканості, а саме - на задоволення своєї статевої пристрасті неприродним способом, відносно свого рідного малолітнього брата ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який перебував у одній із кімнат житлового будинку, за адресою: АДРЕСА_1 , проти волі останнього. Тоді ж, ОСОБА_9 , реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на задоволення своєї статевої пристрасті неприродним способом, діючи повторно, зайшов у житлову кімнату, де знаходився ОСОБА_13 та користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій,нехтуючи загальноприйнятими нормами моралі та статевої свободи і недоторканості, застосовуючи психологічний тиск у вигляді погроз фізичною розправою, стосовно ОСОБА_13 , а також застосовуючи фізичну силу, змусив останнього стати, зняти труси на коліна та проти його волі вступив із ним у статевий зв`язок неприродним способом, а саме анально-генітальним шляхом, чим задовольнив свою статеву пристрасть.
Задовольнивши свою статеву пристрасть, ОСОБА_9 наказав ОСОБА_13 одягнути труси, при цьому сам одягнувся та застосовуючи психологічний тиск, пригрозив йому фізичною розправою, для того, щоб останній не розповідав про події зґвалтування.
За умисні дії, які виразились у вчиненні дій сексуального характеру, пов`язаних із анальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування), вчинене повторно та щодо особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних відносинах та щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, ОСОБА_9 підлягає кримінальній відповідальності за ч. 4 ст. 152 КК України.
Крім того, неповнолітній ОСОБА_9 03.08.2019 близько обідньої пори доби, у нього, за попередньою домовленістю із ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які являються статево не зрілими, але мали фізіологічну можливість здійснювати статеві акти, повторно виник злочинний умисел, спрямований на вчинення злочину проти статевої свободи і недоторканості, а саме - на задоволення своєї статевої пристрасті неприродним способом, відносно свого рідного малолітнього брата ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який перебував у своїй кімнаті житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , проти волі останнього.
Тоді ж, ОСОБА_9 , за попередньою домовленістю із своїм рідним братом ОСОБА_8 , реалізуючи свій спільний злочинний умисел спрямований на задоволення своєї статевої пристрасті неприродним способом, діючи повторно, зайшли у житлову кімнату, де знаходився ОСОБА_13 , користуючись тим, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, нехтуючи загальноприйнятими нормами моралі та статевої свободи і недоторканості, застосовуючи психологічний тиск у вигляді погроз фізичною розправою стосовно ОСОБА_13 , змусили останнього стати на коліна, зняти труси та проти його волі, двоє, по черзі вступили із ним у статевий зв`язок неприродним способом, а саме орально-генітальним та анально-генітальним шляхом, чим вони задовольнили свою статеву пристрасть.
Задовольнивши свою статеву пристрасть, ОСОБА_9 спільно із ОСОБА_8 наказали ОСОБА_13 одягнути труси, при цьому самі одягнулись та застосовуючи психологічний тиск, пригрозили фізичною розправою, для того, щоб останній не розповідав про події зґвалтування.
Органом досудового розслідування дані умисні дії ОСОБА_9 кваліфіковані за ч. 4 ст. 152 КК України, як дії сексуального характеру, пов`язані із анальним та оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування), вчинене повторно та щодо особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних відносинах, вчинене групою осіб та щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди.
Відповідно до угоди укладеної із ОСОБА_8 встановлено, що 18 грудня 2013 року рішенням Сніжнянської міської ради Донецької області створено дитячий будинок сімейного типу на базі прийомної сім`ї ОСОБА_12 та ОСОБА_5 , до якого серед інших дітей увійшли: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . У серпні 2014 року вказаний дитячий будинок сімейного типу, разом із усіма членами переїхав із м. Сніжне Донецької області на постійне місце проживання до АДРЕСА_1 .
Так, 01.08.2019 близько обідньої пори доби, у ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за попередньою домовленістю із ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яких було усиновлено до дитячого будинку сімейного типу ОСОБА_12 та ОСОБА_5 , які являються статево не зрілими, але мали фізіологічну можливість здійснювати статеві акти, виник злочинний умисел, спрямований на вчинення злочину проти статевої свободи і недоторканості, а саме - на задоволення своєї статевої пристрасті неприродним способом, відносно свого зведеного малолітнього брата ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який перебував у дитячому саморобному тимчасовому приміщенні (халабуді), на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , проти волі останнього.
Тоді ж, ОСОБА_8 , за попередньою домовленістю із своїм рідним братом ОСОБА_9 , реалізуючи свій спільний злочинний умисел спрямований на задоволення своєї статевої пристрасті неприродним способом, зайшли у дитяче саморобне тимчасове приміщення (халабуду), де знаходився ОСОБА_14 та користуючись тим, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, нехтуючи загальноприйнятими нормами моралі та статевої свободи і недоторканості, застосовуючи психологічний тиск у вигляді погроз фізичною розправою, стосовно ОСОБА_14 , змусили останнього стати на коліна, зняти труси та проти його волі, по черзі, обоє вступили із ним у статевий зв`язок неприродним способом, а саме орально-генітальним та анально-генітальним шляхом, чим вони задовольнили свою статеву пристрасть.
Задовольнивши свою статеву пристрасть, ОСОБА_8 спільно із ОСОБА_9 наказали ОСОБА_14 одягнути труси, при цьому самі одягнулись та застосовуючи психологічний тиск, пригрозили йому фізичною розправою, для того, щоб останній не розповідав про події зґвалтування.
Органом досудового розслідування дані умисні дії ОСОБА_8 кваліфіковані за ч. 4 ст. 152 КК України, як дій сексуального характеру, пов`язані із анальним та оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування), вчинене щодо особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних відносинах, вчинене групою осіб та щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди.
Крім того, неповнолітній ОСОБА_8 02.08.2019 близько після обідньої пори доби, у нього, якого було усиновлено до дитячого будинку сімейного типу ОСОБА_12 та ОСОБА_5 , який являється статево не зрілим, але мав фізіологічну можливість здійснювати статеві акти, повторно виник злочинний умисел, спрямований на вчинення злочину проти статевої свободи і недоторканості, а саме - на задоволення своєї статевої пристрасті неприродним способом, відносно свого рідного малолітнього брата ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який перебував у одній із кімнат житлового будинку, за адресою: АДРЕСА_1 , проти волі останнього. Тоді ж, ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на задоволення своєї статевої пристрасті неприродним способом, діючи повторно, зайшов у житлову кімнату, де знаходився ОСОБА_13 та користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, нехтуючи загальноприйнятими нормами моралі та статевої свободи і недоторканості, застосовуючи психологічний тиск у вигляді погроз фізичною розправою, стосовно ОСОБА_13 , а також застосовуючи фізичну силу, змусив останнього стати на коліна, зняти труси та проти його волі вступив із ним у статевий зв`язок неприродним способом, а саме анально-генітальним та орально-генітальним шляхом, чим задовольнив свою статеву пристрасть.
Задовольнивши свою статеву пристрасть, ОСОБА_8 наказав ОСОБА_13 одягнути труси, при цьому сам одягнувся та застосовуючи психологічний тиск, пригрозив йому фізичною розправою, для того, щоб останній не розповідав про події зґвалтування.
Органом досудового розслідування дані умисні дії ОСОБА_8 кваліфіковані за ч. 4 ст. 152 КК України, як дії сексуального характеру, пов`язані із анальним та оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування), вчинене повторно та щодо особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних відносинах та щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди.
Крім того, ОСОБА_8 03.08.2019 близько обідньої пори доби, у нього, за попередньою домовленістю із ОСОБА_9 , яких було усиновлено до дитячого будинку сімейного типу ОСОБА_12 та ОСОБА_5 , які являються статево не зрілими, але мали фізіологічну можливість здійснювати статеві акти, повторно виник злочинний умисел, спрямований на вчинення злочину проти статевої свободи і недоторканості, а саме - на задоволення своєї статевої пристрасті неприродним способом, відносно свого рідного малолітнього брата ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який перебував у своїй кімнаті житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , проти волі останнього.
Тоді ж, ОСОБА_8 , за попередньою домовленістю із своїм рідним братом ОСОБА_9 , реалізуючи свій спільний злочинний умисел спрямований на задоволення своєї статевої пристрасті неприродним способом, діючи повторно, зайшли у житлову кімнату, де знаходився ОСОБА_13 , користуючись тим, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, нехтуючи загальноприйнятими нормами моралі та статевої свободи і недоторканості, застосовуючи психологічний тиск у вигляді погроз фізичною розправою стосовно ОСОБА_13 , змусили останнього стати на коліна, зняти труси та проти його волі, двоє, по черзі вступили із ним у статевий зв`язок неприродним способом, а саме орально-генітальним та анально-генітальним шляхом, чим вони задовольнили свою статеву пристрасть.
Задовольнивши свою статеву пристрасть, ОСОБА_8 спільно із ОСОБА_9 наказали ОСОБА_13 одягнути труси, при цьому самі одягнулись та застосовуючи психологічний тиск, пригрозили фізичною розправою, для того, щоб останній не розповідав про події зґвалтування.
Органом досудового розслідування дані умисні дії ОСОБА_8 кваліфіковані за ч. 4 ст. 152 КК України, як дії сексуального характеру, пов`язані із анальним та оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування), вчинене повторно та щодо особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних відносинах, вчинене групою осіб та щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди.
Згідно з даних угод сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за частиною 4 статті 152 КК України. Обвинувачений ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнали свою винуватість у вчиненні даних кримінальних правопорушеннь. Також, сторонами угоди визначене узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_8 та ОСОБА_9 повинні понести за вчинені кримінальні правопорушення, а саме із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком 5 років, кожному, оскільки наявні обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину та на підставі ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_9 та ОСОБА_8 від відбування покарання, поклавши на них обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.
Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про винуватість суд виходить з наступного.
Відповідно до правил статей 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких, особливо тяжких злочинів, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості.
Прокурор в судовому засіданні, вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив угоду затвердити та призначити обвинуваченим узгоджену в угоді міру покарання.
Обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та їх захисники, представник потерпілих, законний представника потерпілих, законні представників обвинувачених в судовому засіданні також просили вказані угоди затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому обвинувачені беззастережно визнали себе винними у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбаченого частиною 4 статті 152 КК України в обсязі обвинувачення, дали згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатні реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Злочини, у вчиненні яких ОСОБА_9 та ОСОБА_8 обвинувачуються і які беззастережно визнали себе винуватим у їх вчиненні, згідно із статтею 12 КК України на момент скоєння злочинів є особливо тяжким.
Суд шляхом проведення опитування обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_8 та інших сторін переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачені повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого ОСОБА_9 та ОСОБА_8 визнають себе винуватими, обвинувачені цілком розуміють права обвинуваченого, визначені статтею 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені статтею 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені статтею 476 КПК України.
Так, обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_8 в суді повідомили, що вони дійсно здійснили злочин при тих обставинах, що вказані в обвинувальному акті та угоді. ОСОБА_8 вказав, за яких обставин ним було виявлено вчинення злочину та викрав дії ОСОБА_9 у вчинені останнім злочинів, а обвинувачений ОСОБА_9 вказав і викрав протиправні дії ОСОБА_8 . Дані обставини підтверджені відповідними доказами.
При укладені та затверджені даної угоди істотними є наступні обставини: беззастережне визнання обвинуваченими ОСОБА_8 , ОСОБА_9 своєї винуватості у вчиненні кримінальних правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України; щире каяття та активне сприяння ОСОБА_8 та ОСОБА_9 розкриттю кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, що відповідно до ст. 66 КК України є пом`якшуючою обставиною; відсутність судимостей у ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , на момент вчинення кримінального правопорушення та на даний час ОСОБА_8 , ОСОБА_9 є неповнолітнім и; ОСОБА_9 . ОСОБА_8 вчинили злочини внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних чи інших обставин, а саме рідний батько ОСОБА_8 . ОСОБА_9 був засуджений 22.06.2012 за вчинення кримінального правопорушення до позбавлення волі, мати ОСОБА_16 рішенням Сніжнянського міського суду 12.03.2013 позбавлена батьківських прав стосовно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та останні були влаштований до дитячого будинку сімейного типу, ОСОБА_8 . ОСОБА_9 влаштовувався до Хмельницької обласної психіатричної лікарні №1 та Центр соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Хмельницької ОДА «Щасливе дитинство» м. Полонне; ОСОБА_9 вчинив особливо тяжкі злочини, за попередньою змовою групою осіб, який не є організатором такої групи при цьому викриває злочинні дії інших учасників групи, а саме ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст. 152 КК України щодо малолітніх ОСОБА_13 та ОСОБА_14 ; ОСОБА_8 вчинив особливо тяжкі злочини, за попередньою змовою групою осіб, який не є організатором такої групи при цьому викриває злочинні дії інших учасників групи, а саме ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст. 152 КК України щодо малолітніх ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .
Дані обставини встановлені в ході судового розгляду і підтверджені відповідними доказами.
За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_9 вчинив дії сексуального характеру, пов`язані із анальним та оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування), вчинене повторно та щодо особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних відносинах, вчинене групою осіб та щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, і такі дії підлягають кваліфікації за частиною 4 статті 152 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_9 покарання.
Також в ході судового засідання доведено і встановлено, що ОСОБА_8 вчинив дії сексуального характеру, пов`язані із анальним та оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування), вчинене повторно та щодо особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних відносинах, вчинене групою осіб та щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, і такі дії підлягають кваліфікації за частиною 4 статті 152 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_8 покарання.
На сьогодні ОСОБА_8 , ОСОБА_9 є не судимі, вперше притягуються до кримінальної відповідальності, вчинили злочин будучі неповнолітніми, по місцю навчання характеризується посередньо, на обліках лікаря нарколога та психіатра не перебувають.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угод та відповідно до вимог ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 та ОСОБА_9 суд визнає: щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину неповнолітнім, вчинення злочини внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних чи інших обставин,
При обранні обвинуваченим виду та міри покарання судом враховуються положення частини 2 статті 50 КК України, згідно якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобіганню вчинення ним та іншими особами нових злочинів, визначені статтею 65 КК України загальні засади призначення покарання, в тому числі ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Сторонами угоди визначено покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком 5 років, кожному та на підставі ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_9 та ОСОБА_8 від відбування покарання, поклавши на них обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України встановлено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного, суд умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.
В ході розгляду угоди та в угоді встановлені відповідно до статті 66 КК України обставини, що пом`якшують покарання: щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину неповнолітнім, вчинення злочини внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних чи інших обставин, відсутні обставини, що обтяжують покарання.
Умови угоди не суперечать інтересам суспільства, визначена в угоді міра покарання відповідає положенням статей 65- 67, 69, 69-1, 103 КК України, відповідає особі винних, за яким можливе призначення покарання нижче від найнижчої межі, встановленої частиною 4 санкції статті 152 КК України.
Тому суд вважає, що можливо призначити покарання обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 нижче від найнижчої межі, встановленої частиною 4 санкції статті 152 КК України із застосуванням ст. 69 КК України, а саме у виді позбавлення волі строком на 5 років та наявність всіх правових підстав для затвердження угоди. Дана міра покарання відповідає особі винних, не суперечить закону та враховує умови життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітніх ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .
Крім того, враховуючи наявності чотирьох пом`якшуючих обставин покарання, осіб обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , враховуючи умови життя та виховання останніх, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості осіб неповнолітніх та з метою виправлення і запобіганню вчинення ним та іншими особами нових злочинів суд вважає, що виправлення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 можливе без відбування покарання і в силу статей 75, 104 КК України останні можуть бути звільнений від відбування покарання із застосуванням іспитового строку і покладенням обов`язків передбачені статтею 76 КК України. Дане покарання є достатнім для виправлення особи і дієвим заходом для запобіганню вчиненню нових злочинів та достатнім для перевиховання обвинуваченого.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України, запобіжний захід не обирався, судові витрати відсутні.
Відповідно до вимог частини 4 статі 174 КПК України накладений арешт підлягає скасуванню.
Керуючись статтями 100, 124, 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -
Затвердити угоди про визнання винуватості від 30 березня 2021 року укладені між обвинуваченими ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та прокурором Летичівської окружної прокуратури ОСОБА_3 .
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого частиною 4 статті 152 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення покарання, із застосуванням положень статті 69 КК України у виді позбавлення волі строком 5 років.
На підставі ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання, якщо він протягом 2 років іспитового строку не вчинять нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі статті 76 КК України покласти на ОСОБА_9 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого частиною 4 статті 152 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення покарання, із застосуванням положень статті 69 КК України у виді позбавлення волі строком 5 років.
На підставі ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання, якщо він протягом 2 років іспитового строку не вчинять нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі статті 76 КК України покласти на ОСОБА_8 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
-мобільний телефон марки «Нокиа» моделі 105, який зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Летичивського ВП повернути ОСОБА_9 ,
-2 подушки жовтого кольору, покривало з верхнього ліжка, простинь з нижнього ліжка, покривало з нижнього ліжка, покривало в клітинку, покривало зелено-жовтого колору з малюнком ведмедя, покривало коричневого кольору,сидіння, футболка, простинь з нижнього діжка, предмет циліндричної форми, шорти, одяг для новонародженої дитини, 2 подушки, системний блок «Сомев», системний блок «Леново», одіяло, які визнання речовими доказами, відповідно постанови слідчого від 26.09.2019 р (том 3 а.с. 21) та передані на зберігання в Летичивський ВП повернути законному представнику потерпілих - ОСОБА_5 ,
-зразки сухої крові ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які зберігаються в Летичивському ВП знищити.
Відповідно до частини 4 статті 174 КПК України скасувати накладений арешт на:
-три покривала, одіяло, пластмасовий предмет циліндричної форми, довжиною 265 мм, покривало, 4 подушки, два системних блоки, футболку, шорти, дві простинні, два покривала, мобільний телефон марки «Нокиа» моделі АМ-1190, мобільний телефон марки «Нокиа» моделі 105,
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_1