Справа № 724/482/21
Провадження № 1-кп/724/63/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2021 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

секретаря: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

потерпілого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хотині кримінальне провадження, що зареєстроване у ЄРДР за № 0000005 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нивра Борщівського району Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, на утриманні одна неповнолітня та одна малолітня дитина, не працюючого, паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий 26.09.2018, органом 6112, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

01.02.2021 біля 21 год., ОСОБА_4 перебуваючи на АДРЕСА_2 , переслідуючи, раптово виниклу мету, спрямовану на незаконне заволодіння транспортним засобом, підійшов до автомобіля марки «ВАЗ-21063», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , який знаходився поруч з господарством та власником якого, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_6 , житель с. Ярівка Дністровського району Чернівецької області та перебував у користування жителя с. Перебиківці Дністровського району Чернівецької області ОСОБА_5 .

Надалі ОСОБА_4 , усвідомлюючи незаконність та протиправність своїх дій, умисно, переконавшись, що його злочинних дій ніхто не викриває, скориставшись тим, що двері автомобіля були незачинені, а ключі знаходились в замку запалювання автомобіля марки «ВАЗ-21063», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , запустив його двигун та поїхав з місця події, тобто незаконно заволодів транспортним засобом, встановив над ним контроль, можливість керувати і рухатись, а також розпоряджатись.

У подальшому ОСОБА_4 , поїхав даним автомобілем вулицею Шевченка в с. Перебиківці Дністровського району Чернівецької області, де залишив неподалік автобусної зупинки.

Обвинувачений в судовому засіданні визнав свою вину в повному обсязі у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 289 ч.1 КК України, та пояснив суду, що 01.02.2021 року побачивши на вул. Шевченка, 25 в с. Перебиківці Дністровського району Чернівецької області автомобіль марки «ВАЗ-21063», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , володільцем якого є ОСОБА_5 , вирішив незаконно заволодіти ним та не маючи дозволу ні власника ні володільця автомобіля, скористався тим, що його дії ніхто не викриває і двері автомобіля були не зачинені і ключі знаходилися в замку запалювання, запустив двигун та поїхав з місця події. Повернувшись до господарства за АДРЕСА_2 на запитання ОСОБА_5 повідомив, що не брав автомобіль останнього і лише через певний час, коли ОСОБА_5 повідомив, що він зателефонував в поліцію з даного приводу, він повернув ключі від автомобіля йому.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, суд визнає необхідним допитати обвинуваченого, потерпілого, дослідити матеріали справи в частині речових доказів, висновку експертизи, характеризуючих даних та досудову доповідь.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що 01.02.2021 року біля 21 год. залишив автомобіль марки «ВАЗ-21063», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , з ключами в замку запалення, біля господарства, що по АДРЕСА_2 та зайшов на територію господарства до літньої кухні. Вийшовши з території господарства виявив відсутність автомобіля та запитав присутніх чи ніхто не брав його та чи не відомо куди подівався автомобіль, оскільки дозволу на користування автомобілем нікому він не надавав. Коли підійшов ОСОБА_4 на територію господарства АДРЕСА_2 так само запитав його чи не брав він автомобіль на що останній заперечив заволодіння транспортним засобом. Надалі він подзвонив до поліції та повідомив, що автомобілем незаконно заволоділи. Пізніше, цього ж дня він повідомив присутніх, зокрема і ОСОБА_4 , що він телефонував в поліцію, тоді ОСОБА_4 повернув ключі та показав де знаходиться автомобіль, проте біля автомобіля вже перебували працівники поліції. Просить обвинуваченого суворо не карати.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, потерпілого дослідивши матеріали кримінальної справи в частині речових доказів, висновку експертизи, характеризуючі дані про особу обвинуваченого та досудову доповідь, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч. 1 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.

Таким чином, дії ОСОБА_4 за ст. 289 ч. 1 КК України, а саме незаконне заволодіння транспортним засобом, кваліфіковані вірно.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації це покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

Відповідно до ст. 12 КК України вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення передбачене ст. 289 ч. 1 КК України відноситься до нетяжких злочинів.

Судом встановлено, що, згідно ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 є активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення .

Згідно ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

По місцю проживання ОСОБА_4 характеризується позитивно, з сусідами підтримує добросусідські стосунки.

Згідно довідки КНП «Хотинська БЛ» на обліку лікаря нарколога та лікаря психіатра ОСОБА_4 не перебуває.

З досудової доповіді, складеної територіальним органом пробації вбачається, що в результаті проведення оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення встановлено, що обвинувачений не має проблем із житло, психічними розладами не страждає, на обліку у лікаря нарколога та в лікаря психіатра не перебуває, має проблеми із працевлаштуванням (не має постійного місця роботи та заробітку). Також обвинувачений раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, загальний ризик вчинення повторного правопорушення визначено як середній, загальний рівень ризику небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб) також середній. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого ОСОБА_4 , його спосіб життя, історію правопорушень, а також середній ризик вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб). На думку Хотинського РС, виконання покарання без ізоляції від суспільства можливо за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. У разі якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробування, орган пробаціїї вважає доцільним покладання на правопорушника обов`язків відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України.

Враховуючи вищевказане, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини, з урахуванням особи винного, його фізичного стану, обставин справи, суд вважає за можливе, за злочин, передбачений ст. 289 ч.1 КК України, призначити покарання у вигляді обмеження волі.

Вищевказані обставини є такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і з урахуванням особи винної, обставин справи, активному сприяння розкриттю кримінального правопорушення, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування основного покарання, застосувавши ст. 75 КК України та з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Суд вважає, що вказане покарання буде достатніми і необхідними для виправлення особи ОСОБА_4 та недопущення ним в подальшому вчинення кримінальних правопорушень.

Витрати на залучення експерта за проведення експертизи в сумі 653,80 грн., що підтверджується довідкою про витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні, підлягають стягненню із ОСОБА_4 на користь держави.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 370, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Визнати винним ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, та призначити покарання у вигляді 4 (чотирьох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у 4 (чотирьох) років обмеження волі, якщо він в період іспитового строку 2 (два) роки - не вчинить нового злочину (кримінального правопорушення), і буде виконувати покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися на реєстрацію в уповноважений орган з питань пробації, повідомляти цей органи про зміну свого місця проживання та роботи, працевлаштуватися.

Стягнути з ОСОБА_4 витрати за проведення експертизи у сумі 653 (шістсот п`ятдесят три) грн. 80 коп. на користь держави.

Речові докази, а саме: автомобіль марки «ВАЗ-21063», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , який згідно розписки знаходиться у ОСОБА_5 залишити ОСОБА_5 .

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1