Справа № 639/4574/17
Провадження № 1-кп/639/27/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 лютого 2021 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0002245 від 02.09.2016 року за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, не працевлаштованої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Олексіївка Должанського району Орловської області, громадянки України, не працевлаштованої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду м.Харкова перебуває на розгляді з 01.08.2017 року вказаний обвинувальний акт. На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 24.07.2020 р. зазначену справу передано у провадження судді ОСОБА_1 .

ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачуються в тому, що вони, діючи за попередньою змовою, з корисливих спонукань, з метою отримання незаконної матеріальної вигоди та особистого збагачення, шляхом обману та зловживання довірою в період часу з січня 2012 року по 2 вересня 2014 року заволоділи почергово грошовими коштами ОСОБА_9 в розмірі 71400 гривень, ОСОБА_10 в розмірі 83000 гривень, ОСОБА_11 в розмірі 15200 гривень, ОСОБА_12 в розмірі 119895 гривень та ОСОБА_13 в розмірі 144800 гривень.

В підготовчому судовому засіданні захисником обвинувачених - адвокатом ОСОБА_6 було заявлено клопотання про звільнення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.190 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 підтримали клопотання свого захисника та надали згоду на закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності.

Потерпілі в судове засідання 12 лютого 2021 року не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином, в судовому засіданні 18.01.2021 р. висловили свої заперечення проти клопотання сторони захисту. Потерпілий ОСОБА_10 подав до суду заяву про розгляд кримінального провадження за його відсутності.

Прокурор ОСОБА_4 також заперечував проти задоволення клопотання сторони захисту.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм наслідки закриття провадження за вказаних обставин, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Крім того, ст. 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст.49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: - закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 та ст. 106 КК України строків; - відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 24 ст. 49 КК).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності (статті 284288 Кримінального процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 4 ст.12 КК України нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння, за вчинення якого передбачене основне покарання у вигляді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в період часу з січня 2012 року по 2 вересня 2014 року вчинили ряд епізодів злочинної діяльності за ч. 2 ст. 190 КК України КК України, за які передбачено покарання у виді штрафу від трьох тисяч до чотирьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, або виправні роботи на строк від одного до двох років, або обмеження волі на строк до 5 років, або позбавлення волі на строк до 3 років.

Згідно п. 3 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею нетяжкого злочину до дня набрання вироком законної сили минуло пять років.

Початком перебігу строку давності є день, коли злочин був вчинений, тобто, згідно обвинувального акту 02.09.2014 року (день закінчення останнього інкримінованого епізоду злочинної діяльності).

Закінченням перебігу строку давності є день набрання вироком законної сили.

Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила кримінальне правопорушення певної тяжкості.

Таким чином, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь - які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.

З огляду на наведене, на час судового розгляду у даному кримінальному провадженні і розгляду клопотання захисника, закінчився 5-річний строк давності, передбачений п. 3 ч.1 ст. 49 КК України.

Згідно з ч. 2 ст. 49 КК України перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Відповідно до ч.3 ст.49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Матеріали кримінального провадження і судової справи не містять об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч. 2, 3 ст. 49 КК України. Таких відомостей не надано і стороною обвинувачення під час судового розгляду.

Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч.8 ст.284 КПК України).

Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України є безумовною і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого, підсудного ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого, підсудного від кримінальної відповідальності.

У судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 надали свою згоду на звільнення їх від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності за нереабілітуючих підстав і закриття кримінального провадження відносно нього з цих підстав. Такі згода викладені ними у письмові заяві та усно в судовому засіданні.

У відповідності до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи вищенаведене, перевіривши законність заявленого клопотання та отримавши згоду на таке звільнення обвинувачених з огляду на те, що кримінальні правопорушення, за якими обвинувачуються ОСОБА_7 , ОСОБА_8 є нетяжкими злочинами, та з моменту скоєння кримінальних правопорушень минуло більше п`яти років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст.49 КК України, не зупинявся і не переривався, суд приходить до переконання, що клопотання захисника ОСОБА_6 про звільнення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак слід задовольнити клопотання захисника та звільнити обвинувачених від кримінальної відповідальності на підставі п.3 ч.1 ст.49 КК України, закривши відносно них кримінальне провадження за ч. 2 ст. 190 КК України.

Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинувачених від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинувачених, що є недопустимим.

Крім цього, така відмова може призвести до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.

Речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні. У відповідності до ч.2 ст.124 КПК України, судові витрати на залучення експерта не можуть бути стягнуті з обвинувачених.

Порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України.

Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст. 129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.

Вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі суперечить вказаним вище нормам закону.

Враховуючи системний аналіз зазначених норм КПК України, суд дійшов висновку, що цивільний позов не підлягає розгляду у випадках закриття кримінального провадження як на досудовому розслідуванні, так і в суді.

В той же час, у випадку закриття кримінального провадження на встановлених КПК України підставах, суд зобов`язаний роз`яснити цивільному позивачеві його право пред`явити аналогічний позов у порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вимоги ст.ст. 128-129 КПК України, суд роз`яснює цивільним позивачам їх право на пред`явлення позовних вимог до ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в порядку цивільного судочинства та залишає їх цивільні позови, які були пред`явлені в даному кримінальному провадженні до обвинувачених, без розгляду.

Крім того, в порядку ст. 174 КПК України підлягає скасуванню арешт, накладений на стадії досудового розслідування на нерухоме майно, належне обвинуваченій ОСОБА_8 .

Керуючись ст.ст. 128, 174, 284, 288, 369-372 КПК України, п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження і звільнення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст.190 КК України в зв`язку із закінченням строків давності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_7 , ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 190 КК України на підставі п. 3 ч. 1 ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002245 від 02.09.2016 року - закрити.

Цивільні позови потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 до ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про відшкодування спричиненої кримінальним правопорушенням матеріальної та моральної шкоди - залишити без розгляду, роз`яснивши потерпілим їх право на звернення з вказаним позовом до суду в порядку цивільного судочинства.

Після набрання законної сили даним судовим рішенням скасувати арешт, накладений ухвалами слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 24 липня 2017 року на належний ОСОБА_8 будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_3 .

Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення, а особами, які не були присутніми під час оголошення ухвали у той же строк після отримання її копії.

Суддя ОСОБА_1