Справа № 362/4009/21
Провадження № 1-кп/362/617/21
ВИРОК

Іменем України

09.08.2021 м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000365 від 08.06.2021, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Васильків Київської області, українець, освіта середня, громадянин України, неодружений, офіційно не працює, зареєстрований та житель АДРЕСА_1 , у силу ст. 89 КК України раніше не судимий,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

в с т а н о в и в:
Відповідно до ч. 3 ст. 381 КПК України, дане провадження щодо кримінального проступку здійснено згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими КПК України з урахуванням положень § 1 Глави 30 Розділу IV КПК України.

08.06.2021 близько 17:30 год. ОСОБА_3 у м. Васильків Київської області по вул. Карла Лібнехта, проходячи повз залізничний переїзд, на землі помітив фольгований згорток з кристалоподібною речовиною світлого кольору, зовні схожу на наркотичну речовину метадон. ОСОБА_3 взяв цей згорток, чим незаконно придбав його. Потім поклав його до правої кишені своїх шортів, чим незаконно зберігав цю речовину для подальшого особистого вживання, без мети збуту.

Цими діями ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи умисел спрямований на незаконне придбання наркотичного засобу, розуміючи та усвідомлюючи протиправність та караність своїх дій, посягнув на встановлений законом порядок обігу наркотичних засобів та охорону здоров`я населення, всупереч положенням ст. ст. 12, 15, 19, 20 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори».

Надалі цього ж дня о 18:00 год. у м. Васильків Київської області по вул. Кітченка, біля будинку № 12, ОСОБА_3 зупинили працівники поліції і затримали у порядку порядку ст. 298-2 КПК України, у ході чого він добровільно видав зазначений фольгований згорток, який зберігав у правій кишені своїх шортів.

Згідно з висновком експерта № СЕ-19/111-21/27892-НЗПРАП від 16.08.2021 надана на дослідження кристалічна речовина білого кольору масою 0,092 г. містить дифенгідрамін (димедрол), що є сильнодіючим лікарським засобом та метадон (фенадон), який є наркотичним засобом обіг якого обмежено. Маса дифенгідраміну ( димедролу) в речовині становить 0,0002 г., а маса метадону (фенадону) становить 0,0340г.

Метадон із вказаною масою є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, перевищує встановлені невеликі розміри (до 0,02) та не перевищує встановлені великі розміри (від 1,6 до 20) відповідно до списку № 1 «Особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено» в таблиці № 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів» затвердженого Кабінетом Міністрів України від 06.05.2000 за № 770 та відповідно до таблиці № 1 «Невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, які знаходяться в незаконному обігу», затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000.

Вказані дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Зазначені обставини встановлені органом досудового розслідування і викладені в обвинувальному акті, що підписано прокурором, який звернувся до суду з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні, не оспорюються обвинуваченим, про що ним подана відповідна заява за участю захисника.

Із заяви обвинуваченого ОСОБА_3 вбачається, що він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а саме в незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів, без мети збуту.

Також у вказаній заяві, що підписана у присутності захисника ОСОБА_4 зазначено, що обвинувачений ОСОБА_3 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю, не оспорював фактичні обставини справи, згідний на розгляд обвинувального акту за його відсутності, а також те, що прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, обвинувачений не заперечує щодо розгляду кримінального провадження у спрощеному провадженні, у відповідності до ч. 2 ст. 382 КПК України суд розглядає обвинувальний акт у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, керуючись законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, знайшла своє підтвердження і доведена повністю поза розумним сумнівом.

Таким чином дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту.

Відповідно до ст. 65 КК України та п.1 постанови Пленуму ВСУ № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових злочинів. Згідно з ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке згідно з ст. 12 КК України є кримінальним проступком, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, характеризується посередньо за місцем проживання, у силу ст. 89 КК України раніше не судимий, не працює, перебуває на обліку у лікаря нарколога. Також судом встановлено, що протягом 2020 року ОСОБА_3 неодноразово було звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, на підставі ч. 4 ст. 309 КК України як особу, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, суд не вбачає.

Отже, з урахуванням усіх фактичних обставин у справі, ступеня тяжкості вчиненого проступку, особи винного, його характеристики за місцем проживання, неодноразового притягнення до кримінальної відповідальності і звільнення від неї на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, що свідчить про його стійку антисоціальну направленість, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи непрацевлаштованість ОСОБА_3 , суд вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України у виді арешту, як достатнє для виправлення обвинуваченого, його перевиховання, запобігання вчиненню нових злочинів, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення визначеної у ст. 50 КК України мети загальної і спеціальної превенції. Суд вважає, що таке покарання буде необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення можливих нових кримінальних правопорушень. Суд не знаходить підстав для застосування іншого виду покарання, передбаченого санкцією статті.

Підстави для застосування ст. ст. 69, 69-1 КК України відсутні.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався, цивільний позов не заявлявся.

Питання про речові докази суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Розподіл процесуальних витрат суд вирішує в порядку ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 302, 369-371, 373- 374, 381-382, 394 КПК України, суд

у х в а л и в:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді арешту на строк один місяць.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту його фактичного затримання у порядку виконання вироку суду.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 1372 (одна тисяча триста сімдесят дві) гривні 96 копійок.

Речовий доказ після набрання вироком законної сили сейф-пакет № 0017898 з кристалічною речовиною білого кольору масою 0,092 г., що зданий на зберігання до кімнати зберігання речових доказів відділу поліції № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області відповідно до квитанції № 950 від 24.06.2021, - знищити.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області, окрім оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Відповідно до ч.4 ст.382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1