Справа № 675/940/19
Провадження № 1-кп/675/3/2021
У Х В А Л А
"09" серпня 2021 р. м. Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , розглядаючи в м. Ізяслав Хмельницької області у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_8 , ОСОБА_16 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 186 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
На розгляді Ізяславського районного суду Хмельницької області знаходиться кримінальне провадження №0000485 про обвинувачення ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_8 , ОСОБА_16 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 186 КК України.
Разом з цим, ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 25.06.2021 року було продовжено запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 у виді тримання під вартою з можливістю внесення застави до 23.08.2021 року включно.
У судовому засіданні 09.08.2021 року прокурор подав клопотання про продовження строку обраного щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки зі спливом визначеного строку його дії дане кримінальне провадження не може бути розглянутим, однак ризики, які існували на момент обрання запобіжного заходу та його подальшого продовження не зменшилися.
Як вважає прокурор, на даний час відсутні підстави для скасування чи зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки в разі його зміни обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих, перешкоджати розгляду кримінального провадження іншим чином з метою покращення свого становища, продовжити вчиняти інші злочини, а інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.
У судовому засіданні обвинувачений та його захисник заперечували щодо задоволення клопотання прокурора.
Захисник, позицію якого підтримав обвинувачений, вказував на відсутність достатніх підстав для продовження строку тримання під вартою, просив змінити запобіжний захід на більш м`який, такий як цілодобовий домашній арешт із застосуванням засобів електроного контролю, який забезпечить належну процесуальну поведінку під час судового розгляду кримінального провадження.
На думку як обвинуваченого, так і його захисника, доводи прокурора є тільки припущеннями не підтвердженими будь-якими доказами.
Також захисник звертав увагу на формальність клопотання та неприпустимість продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою з огляду на суттєве погіршення стану здоров`я обвинуваченого в умовах тримання в слідчому ізоляторі.
З огляду на недоведеність доводів прокурора та погіршення стану здоров`я обвинуваченого, на думку захисника є підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки лише тяжкість інкримінованого злочину не може бути підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Вислухавши доводи прокурора в обгрунтування поданого ним клопотання та доводи обвинуваченого і його захисника та їх клопотання про зміну запобіжного заходу на більш м`який, який не пов`язаний з триманням під вартою, суд встановив наступні обставини та прийшов до такого висновку.
Під час судового провадження вирішення судом питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України (ч. 3 ст. 315, ч. 2 ст. 331 КПК).
Суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що (1) обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, (2) обставини, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою (ч.ч. 3-5 ст. 199 КПК України).
Стаття 177 КПК України визначає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України при вирішенні питання про обрання та продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Згідно з приписами ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Частиною 3 статті 199 КПК України передбачено, що в клопотанні про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно зазначатися про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.
Так, із матеріалів даного кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні грабежу, вчиненому повторно організованою групою, тобто особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 5 ст. 186 КК України, санкцією якої передбачено позбавлення волі на строк до 13 років із конфіскацією майна.
На переконання суду, суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів, про що неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, зокрема, у справі «Ілійков проти Болгарії»
У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
При цьому суд наголошує і на тому, що презумпція невинуватості не може бути виправдана одним лише прагненням полегшити становище обвинуваченого.
Як вважає суд, санкції інкримінованованого кримінального правопорушення дають об`єктивні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_6 зможе переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та/або потерпілих, які є ще не допитаними, з метою покращення свого становища, продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Суд також враховує, що обвинуваченому можуть бути відомі особи свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, які є ще не допитаними в судовому засіданні, існування ризику впливу на свідкі та потепілих в є доведеним.
При цьому суд також враховує репутацію обвинуваченого, як і те, що він не одружений, на утриманні дітей не має, офіційно не працевлаштований, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків.
Існування ризиків підтверджується, зокрема і тим, що обвинувачений ОСОБА_6 під час досудового розслідування даного кримінального провадження ухилявся від явки до останнього, в зв`язку з чим був оголошений в розшук.
Зазначені вище обставини, у своїй сукупності переконують суд, що продовжують існувати ризики, які були враховані при прийнятті рішення про обрання запобіжного заходу і його продовження та по своїй суті суттєво не змінилася обстановка, що дає підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити більш м`який запобіжний захід.
Необхідно зазначити, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 186 КК України, який відносяться доособливо тяжких та має підвищений ступінь суспільної небезпеки, наявність якої потребує забезпечення не лише прав обвинуваченого, але й високих стандартів охорони загальносуспільних інтересів.
Такі обставини, на думку суду, можуть спонукати обвинуваченого переховуватися від суду, водночас усі дані про особу ОСОБА_6 , як і стан його здоров`я та клопотання ГО «Сотня Майдан», обставини по яких неодноразово перевірялися, не спростовують висновків про існування ризиків, про які зазначає прокурор.
Суд акцентує увагу, що запобіжний захід є превентивним заходом та має на меті припинити та запобігти ймовірним ризикам у майбутньому. Стороною обвинувачення такі ризики відповідно до ст. 177 КПК України доведені, які в сукупності із обґрунтованим обвинуваченнням у вчиненні особливо тяжкого злочину є підставою для застосування запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, що відповідає характеру суспільного інтересу в даному випадку.
Відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 року у справі «Марченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Розглядаючи можливість застосування до обвинуваченого альтернативних запобіжних заходів, суд враховує його особу, репутацію, а також тяжкість, характер та ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, суворість покарання за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_6 , його можливість переховуватись від суду та впливати на свідків та потерпілих, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.
Клопотання захисника і обвинуваченого про зміну запобіжного заходу та про можливість застосування запобіжного заходу у вигляді цілодового домашнього арешту, суд оцінює критично, оскільки обставини, на які вони вказують, не спростовують та не зменшують ризиків, вказаних у клопотанні прокурором. Такі обставини не є визначальними та такими, що давали б можливість обрати відносно обвинуваченого запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, в тому числі і у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосування засобів електроного контролю.
Враховуючи вищевикладене, на думку суду, до обвинуваченого не може бути застосований більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі. У даному випадку, потреба в обмеженні права на особисту свободу обвинуваченого шляхом продовження останньому строку найсуворішого запобіжного заходу є виправданою.
З огляду на наведене, доводи захисника та обвинуваченого про зміну запобіжного заходу, суд відхиляє, і в задоволенні клопотання відмовляє, натомість запобіжний захід відносно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою слід продовжити на 60 днів, тобто до 07.10.2021 року.
Частина 3 ст. 183 КПК України визначає, що суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цією статті.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_6 не має постійного джерела доходів, до затримання був офіційно не працюючим, суд приходить до висновку, що розмір застави достатньої для забезпечення виконання ним своїх процесуальних обов`язків під час даного кримінального провадження слід залишити попередньо визначеним - 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 01.01.2021 року складає 45400, 00 гривень, з покладенням обов`язків, визначених ухвалами про обрання та подальше продовження запобіжного заходу.
Суд звертає особливу увагу на призначення альтернативного виду запобіжного заходу у виді застави, визначеного в мінімальному розмірі, при виконанні якого перебування обвинуваченого під вартою буде припинено.
Керуючись ст. ст. 131, 132, 176, 177, 178, 183-184, 193-194, 196-197, 201, 369-372, 395 КПК України,-
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_9 - про зміну запобіжного заходу відмовити.
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити строк обраного щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у Державній установі «Хмельницький слідчий ізолятор» до 07.10.2021 року включно.
Визначити ОСОБА_6 розмір застави у виді 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 45400 (сорок п`ять тисяч чотириста) гривень 00 копійок.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 у разі внесення застави, наступні обов`язки:
- прибувати до суду за кожною вимогою;
- повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або перебування;
- утриматись від спілкування з потерпілими та свідками в даному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (у разі наявності);
- носити електронний засіб контролю.
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 07.10.2021 року.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Копію ухвали для виконання направити начальнику Державної установи «Хмельницький слідчий ізолятор», вручити у встановленому порядку прокурору, обвинуваченому та його захиснику.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим в той самий строк і в тому ж самому порядку, з дня отримання копії даної ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

ОСОБА_3