Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/1961/21
Провадження № 1-в/644/238/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2021 року Орджонікідзевський районний суд .Харкова у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

За участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

Прокурора ОСОБА_3 ,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року №2617-VIІI, -

ВСТАНОВИВ:
До суду надійшло 11.03.2021 року клопотання засудженого ОСОБА_4 , в якому він просив суд у зв`язку із виходом в редакцію та набрання законної сили Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року, про реформу Кримінального Кодексу України, застосувати до нього статті в новій редакції, а також змінити строк відбування покарання, згідно до нового Кримінального кодексу, про прийняте рішення просив повідомити з місцем відбуття покарання.

Представник ХВК №43, засуджений, в судове засідання не з`явились, їх неявка не перешкоджає розгляду заяви, суду було надано для огляду особову справу засудженого.

Прокурор вважав, що клопотання задоволенню не підлягає, оскільки внесені зміни не пом`якшують кримінальну відповідальність або іншим чином не поліпшують становище особи.

Суд, вислухавши доводи прокурора, дослідивши матеріали особової справи, приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання.

Відповідно до вимог п.13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до вимог ч.1, п. 2 ч.2 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктом 13 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч.1, 3 ст.5 КК України, в редакції Закону від 22.11.2018 року №2617-VIIІ, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Відповідно до вимог ч.2, 3 ст.74 КК України, в редакції Закону від 22.11.2018 року №2617-VIІI, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Судом встановлено, що вироком Кремінського районного суду Луганської області від 27.02.2019 року ОСОБА_4 засуджений за ч.1 ст.263 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ч.1, 4 ст.71 КК України до призначеного покарання повністю приєднано невідбуту частину покарання за вироком Кремінського районного суду Луганської області від 26.12.2018 року у вигляді 2 років позбавлення волі, остаточно призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 23.05.2019 року.

Вироком Кремінського районного суду Луганської області від 26.12.2018 року ОСОБА_4 засуджений за ч.2 ст.309 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 26.02.2019 року.

Тобто, ОСОБА_4 відбуває покарання за вироком Кремінського районного суду Луганської області від 27.02.2019 року у вигляді 5 років позбавлення волі, в рамках провадження було застосовано ст.71 КК України та покарання призначено за сукупністю вироків, за якими ОСОБА_4 засуджений за ч.2 ст.309, ч.1 ст.263 КК України.

Відповідно до ч.2 ст.309 КК України в редакції, що діяла на момент вчинення злочину ОСОБА_4 було передбачено відповідальність за дії, передбачені ч.1 ст.309 КК України, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб чи особою, яка раніше вчинила один із злочинів, передбачених статтями 307, 308, 310, 317 цього Кодексу, або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах, та було передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року №2617-VIIІ, частину другу статті 309 КК України викладено в іншій редакції: Ті самі дії, вчинені за попередньою змовою групою осіб чи протягом року після засудження за цією статтею або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах, - караються штрафом від двох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років"; Тобто, зменшено строк покарання у вигляді позбавлення волі до 3 років.

Відповідно до ч.1 ст.263 КК України, що діяла на момент вчинення злочину ОСОБА_4 , було передбачено відповідальність за дії, передбачені за носіння, зберігання, придбання, передача чи збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, та було передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до семи років.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року №2617-VIIІ, в абзаці другому частини другої статті 263 слова "до п`ятдесяти" замінено словами "від однієї тисячі до чотирьох тисяч"; Тобто, ч.1 ст.263 КК України будь-яких змін не зазнала.

Враховуючи, наведене, а також те, що ОСОБА_4 засуджений за ч.2 ст.309 КК України, та строк покарання призначений йому в межах санкції статті, з урахуванням внесених змін, а ч.1 ст.263 КК України за якою також засуджений ОСОБА_4 , будь-яких змін не зазнала, суд, вважає, що клопотання засудженого задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 74, 185 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року №2617-VIІI, - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим в той же строк та в тому ж порядку з моменту отримання копії ухвали.

Головуючий: суддя ОСОБА_1