УХВАЛА
Іменем України

13.04.2021 Справа №607/5961/21 Провадження № 1-кс/607/1964/2021

м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000070 від 21.03.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України,

УСТАНОВИВ:

06.04.2021 до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000070 від 21.03.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26.03.2021 накладений арешт на вилучене 20.03.2021 під час огляду місця події майно, зокрема на автомобіль марки «Урал» модель «5557», державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 є ОСОБА_3 , житель с. Смиківці Тернопільського району Тернопільської області, ключ від даного автомобіля та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

У клопотанні зазначено, що на даний час у застосуванні арешту на таке майно відпала потреба, оскільки експертом проведений огляд транспортного засобу, а також проведені необхідні автотехнічні експертизи. За таких підстав ОСОБА_3 просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 26.03.2021, та повернути йому транспортний засіб марки «Урал» модель «5557», державний номерний знак НОМЕР_1 , ключ від зазначеного автомобіля та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

У судовому засіданні 08.04.2021 ОСОБА_3 клопотання підтримав з викладених у ньому підстав та просив клопотання задовольнити. Також заявив про відкладення судового засідання з метою надання йому можливості додатково долучити до наданих матеріалів документи, які підтверджують заявлені ним вимоги. Про дату, час та місце наступного судового засідання ОСОБА_3 був повідомлений належним чином, однаку судове засідання не з`явився без повідомлення про причини неприбуття.

У судове засідання слідчий ОСОБА_4 , належним чином повідомлений про дату, час та місце цього судового засідання, не з`явився без повідомлення про причини неприбуття.
Вказане згідно з ч. 2 ст. 174 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Заслухавши заявника, дослідивши зміст клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя дійшов висновку, що у клопотанні слід відмовити з таких підстав.

Частина 1 ст. 170 КПК України визначає, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно зі ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (ч. 2 ст. 174 КПК України).

При вирішенні питання про подальше застосування заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Разом з тим відповідно до ч. 3 ст. 22 КПК України слідчий суддя під час кримінального провадження не може одночасно виконувати функції державного обвинувачення, захисту і судового розгляду.

Так, функції з доведення обґрунтованості поданого клопотання, наявності підстав для його задоволення процесуальним законом покладено виключно на ініціатора такого клопотання, в даному випадку на власника майна. Відтак слідчий суддя розглядає клопотання на підставі тих доказів, які слідчому судді і представлені. При цьому жодний учасник не позбавлений можливості надати ці докази, а також доводити у судовому засіданні наявність обставин, на які він посилається для підтвердження своїх вимог чи заперечень.

Викладене свідчать про те, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом. При цьому саме заявник повинен довести, що арешт, раніше накладений на майно, є необґрунтованим та/або в застосуванні такого арешту відпала потреба.

При цьому згідно з вимогами ч. 3 ст. 132 КПК України на слідчого, прокурора покладено лише доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а не доведення наявності підстав для подальшого перебування майна під арештом у разі його накладення.

Так, ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 26.03.2021 накладений арешт на майно, зокрема наавтомобіль марки «Урал» модель «5557», державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 є ОСОБА_3 , житель с. Смиківці Тернопільського району Тернопільської області, ключ від даного автомобіля та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , які були вилучені 20.03.2021 під час проведення огляду місця події.

Проте посилання ОСОБА_3 на те, що потреба у цьому арешті відпала внаслідок проведення з цим автомобілем необхідних експертиз, не узгоджується з вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України, згідно з якою арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім цього, ОСОБА_3 зазначає, що усі слідчі дії та експертизи з зазначеним автомобілем проведено, однак доказів на підтвердження цих обставин до клопотання додано не було.

Відтак заявником жодним чином не доведено того, що арешт на майно було накладено необґрунтовано або що в подальшій дії вказаного заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба.

За таких підстав слідчий суддя доходить висновку, що клопотання про скасування арешту майна є передчасним, необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.

При цьому слідчий суддя роз`яснює заявнику його право повторно звернутись із клопотанням про скасування арешту майна після того, як відпаде потреба у його арешті.

Керуючись ст. 22, 170, 174, 309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У клопотанні ОСОБА_3 про скасування арешту майна під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000070 від 21.03.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1