Житомирський апеляційний суд
Справа №295/8027/20 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.3 ст.368 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду

в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000095 від 21.04.2020 року за апеляційною скаргою прокурора військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_6 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 20.11.2020 року, якою обвинувальний акт, щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новоград-Волинський, Житомирської обл., проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, повернуто прокурору,
в с т а н о в и л а:

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_9 обвинувачується в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе, за невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданого службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Під час підготовчого судового засідання суд дійшов висновку, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору.

Своє рішення суд мотивував тим, що вказаний обвинувальний акт не містить формулювання обвинувачення, не вказано, які конкретні вимоги законодавства України знехтував ОСОБА_9 та якими своїми обов`язками, передбаченими посадовою інструкцією, вчинив ряд протиправних дій. Крім того, реєстр матеріалів досудового розслідування у даному кримінальному провадженні не містить відомостей про час проведення слідчих (процесуальних) дій, вчинення процесуальних рішень, у зв`язку з чим вказаний документ не відповідає вимогам КПК України.

Прокурор, в поданій апеляційній скарзі, просить скасувати оскаржувану ухвалу та повернути кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_9 за ч.3 ст.368 КК України до суду першої інстанції для розгляду по суті. Вважає оскаржуване рішення суду незаконним та ухваленим з порушенням кримінального процесуального закону, внаслідок чого ухвала суду є незаконною, необґрунтованою, невмотивованою та такою, що не відповідає інтересам кримінального судочинства, а тому підлягає скасуванню. Зазначає, що в обвинувальному акті від 08.07.2020 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_9 за ч.3 ст.368 КК України викладено фактичні обставини та зазначено час, місце, спосіб та інші обставини вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення та правову кваліфікацію його діяння. Вказує, що відповідно до вимог ст.291 КПК України в обвинувальному акті не визначено обов`язкові вимоги щодо зазначення законодавства, всупереч яким діяв ОСОБА_9 , а отже це не є підставою для повернення обвинувального акту. Вважає, що суд на стадії підготовчого судового засідання фактично перейшов до дослідження матеріалів провадження, що є порушенням вимог ст.314 КПК України. Звертає увагу, що відповідно до вимог п.3 ч.3 ст.314 КПК України обвинувальний акт повертається прокурору лише у випадках, якщо він не відповідає вимогам КПК, а вимог щодо складання реєстру матеріалів досудового розслідування кримінального правопорушення закон не містить.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора в підтримання апеляційної скарги, обвинуваченого та його захисників, які просили залишити апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог п.3 ч.3 ст.314 КПК України суд має право зі стадії підготовчого судового засідання повернути обвинувальний акт прокурору у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, тобто за наявності таких порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

За змістом положень ч.4 ст.110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування і саме в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта суд першої інстанції здійснює судовий розгляд, як це передбачено приписами ст.337 КПК України.

Пунктами 1-9 частини 2 статті 291 КПК України визначено перелік тих відомостей, які має містити обвинувальний акт. Зокрема, обвинувальний акт обов`язково повинен містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу; 9) дату та місце його складення та затвердження.

Таким чином, повернення обвинувального акта прокурору може бути лише у разі, якщо при його складанні були допущені порушення вимог ч.2 ст.291 КПК України.

Повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд послався на невідповідність обвинувального акту вимогам кримінального процесуального закону.

Однак, апеляційний суд не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції, оскільки повернення обвинувального акту прокурору може мати місце лише за умови виявлення судом прямої невідповідності положень обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України, які перешкоджали суду призначенню обвинувального акта до судового розгляду.

Перевіривши обвинувальний акт на відповідність вимогам кримінального процесуального законодавства, колегія суддів вважає, що при складанні обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України.

Посилання суду першої інстанції на те, що обвинувальний акт не містить формулювання обвинувачення, а саме посилання на обставини, які у відповідності до положень ст.91 КПК України входять до предмету доказування, апеляційний суд визнає необґрунтованими, оскільки, як вбачається зі змісту обвинувального акта, в ньому містяться виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність, формулювання обвинувачення.

Під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Доводи суду першої інстанції про можливе порушення засад кримінального провадження, зокрема принципу верховенства права та законності - є безпідставним.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги в тій частині, що відсутність зазначення часу проведення процесуальної дії в реєстрі матеріалів досудового розслідування не є підставою для повернення обвинувального акта, оскільки відповідно до вимог п.3 ч.3 ст.314 КПК України, обвинувальний акт повертається прокурору лише, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Під час апеляційного розгляду судом апеляційної інстанції не було встановлено істотних порушень, допущених при складанні обвинувального акту щодо ОСОБА_9 , які б перешкоджали суду першої інстанції призначити кримінальне провадження до судового розгляду, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги прокурора про необґрунтованість повернення обвинувального акта є слушними.

Враховуючи викладене, на переконання апеляційного суду, висновок суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акта вимогам ст.291 КПК України та повернення обвинувального акта прокурору є помилковим, у зв`язку з чим апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення, ухвала суду в порядку п.3 ч.1 ст.409 КПК України скасуванню, а обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0000095 за обвинуваченням ОСОБА_9 - поверненню до суду першої інстанції для виконання вимог ст.ст.314-316 КПК України.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 409 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу прокурора військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 20.11.2020 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000095 від 21.04.2020 щодо ОСОБА_9 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України повернуто прокурору, скасувати та призначити новий розгляд в тому ж суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: