Справа № 442/1168/21
Провадження № 1-кс/442/871/2021
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 червня 2021 року Слідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , прокурора Дрогобицької окружної прокуратури ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про зміну місця зберігання арештованого майна.,

в с т а н о в и в :

До Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області надійшло клопотання захисника адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про зміну місця зберігання арештованого майна, згідно якого просить передати ОСОБА_4 арештоване майно на збереження та визначити його місце зберігання за місцем його проживання, за адресою: АДРЕСА_1 .

В клопотанні посилається на те, що у провадженні слідчого відділу Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000053 від 23 вересня 2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.І ст.361, ч.3 ст.190 КК України. Як вбачається з матеріалів Дрогобицького МРВ Управління СБ у Львівській області які надійшли до місцевої прокуратури, в ході здійснення контррозвідувальних заходів в сфері забезпечення інформаційної безпеки, в установленому законом порядку, одержані оперативні матеріали про те, що громадянин України, уродженець м. Борислав Львівської області, здійснює на території Дрогобицького району незаконні втручання в електронні інформаційні системи, в яких операторами фінансових послуг обслуговуються електронні гаманці крім того він, ймовірно, шляхом обману чи зловживання довірою отримує доступ до електронних гаманців громадян та перераховує частини коштів на власні електронні гаманці.

Для майнингу (видобутку) криптовалюти Ethereum використовується основа комп`ютера до якої входить материнська плата, процесор, блок живлення, райзера (з`єднують відео карту з материнською платою) жорсткий диск та відеокарти (відеокарта, як основна та складова частина майнингової ферми, оскільки вся обчислювальна потужність припадає на них).

11.02.2021 в будинку за місцем його проживання за адресою АДРЕСА_1 проведено обшук в ході якого вилучено майно.

У даному кримінальному провадженні 29.04.2021 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 362 КК України.

Вважає, що ОСОБА_4 придбав для власного користування усі необхідні деталі для майнингу (видобутку) криптовалюти. Не здійснював жодних незаконних втручань в електронні інформаційні системи, в яких операторами фінансових послуг обслуговуюються електронні гаманці, тим більше не отримував доступ до електронних гаманців громадян та не перераховував частинами коштів на власні електронні гаманці, здіснював лише наглядові функцію, щоб все працювало.

Крім того 11.02.2021 в приміщенні магазину № НОМЕР_1 будинку № НОМЕР_2 ТОВ " Торгівельно -промисловий комплекс ЛТД за адресою м. Борислав, вул. Коваліва, проведено обшук в ході якого теж було вилучено майно.

З метою недопущення втрати, пошкодження, псування, знищення, перетворечння, відчуження, просить змінити спосіб арешту майна та передати ОСОБА_4 арештоване майно на збереження та визначити його місце зберігання за місцем його проживання, за адресою: АДРЕСА_1 . із забороною його відчуження.

ОСОБА_4 та його адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримали з підстав викладених у ньому та просять його задоволити.

Слідчий СВ Дрогобицького РВП ГУ Національної поліції у Львівській області лейтенант поліції ОСОБА_5 в задоволенні клопотанян заперечив, вказав, що досудове розслідування у вище вказаному кримінальному провадженню триває та ще не всі слідчі дії проведені. Просить в задоволенні клопотання відмовити.

Прокурор Дрогобицької окружної прокуратури ОСОБА_6 в задоволенні клопотання заперечив, вказав, що досудове розслідування у вище вказаному кримінальному провадженню триває, необхідно провести ще ряд слідчих дій. Строк досудового розслідування ще не завершився, а відтак потреба в застосуванні заходу як арешт майна ще не відпала. Просить в задоволенні клопотання відмовити.

Дослідивши матеріали, подані до клопотання, приходжу до наступного висновку.

Старшим слідчим СВ Дрогобицького ВП ГУ Національної поліції у Львівській області лейтенантом поліції ОСОБА_5 проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000053 від 23 вересня 2020року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.362, ч.2 ст.309 КК України.

Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, зо в подальшому застосуванні цього заходу підпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України - підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арени майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину; підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб чи підлягає можливій конфіскації майна.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.171 КПК України, слідчий має навести підстави і мету відповідно до положень статті 170 КПК та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з мстою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації, 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Згідно з положеннями ч. 5 ст.132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторона обвинувачення повинна подати слідчому судді докази обставин, на які вона посилається.

Крім того, відповідно до п.2 ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Ухвалою слідчого судді від 11.02.2021р. було накладений арешт на майно, що унеможливлює його відчудження.

Відповідно до положень ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Положеннями ст.ст. 2,7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст.131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів.

Під заходами забезпечення кримінального провадження прийнято розуміти передбачені КПК заходи примусового характеру, які застосовуються за наявності підстав та в порядку, встановленому законом, з метою запобігання і подолання негативних обставин, що перешкоджають або можуть перешкоджати вирішенню завдань кримінального провадження, забезпеченню його дієвості.

У відповідності до ч.1 ст.100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких спів мірні їх вартості, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню повертаються власнику (законному володільцю), або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Відповідно до ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Згідно Листа N223-559/0/4-13 «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження», у п.13 якого зазначене наступне: «розгляд питання щодо скасування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, здійснюється у порядку, передбаченому статтею 174 КПК. Слідчий суддя скасовує цей захід забезпечення лише у випадку надходження від підозрюваного/обвинуваченого, його захисника, законного представника, іншого власника чи володільця майна клопотання про скасування повністю або частково арешту майна, якщо зазначені особи : 1) не були присутні при розгляді питання про арешт майна; 2) доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу минула потреба; 3) доведуть, що арешт накладено необґрунтовано. Рішення за результатами розгляду клопотання про скасування ухвали про арешт майна, на відміну від ухвали слідчого судді про арешт майна або відмову у ньому (п. 9 ч.1 ст.309 КПК), оскарженню не підлягає.

Аналізуючи викладене, слідчий суддя приходить до переконання, що особою, яка звернулася із клопотанням, не доведено, що в подальшому застосуванні арешту відпала потреба чи, що арешт накладено необґрунтовано.

Крім того, згідно з ч.9 ст.539 КПК України питання про долю речових доказів і документів, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили, а тому слідчий суддя вважає, що заявником не доведено факту, що в застосуванні заходу (арешту майна) відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, відтак приходить до переконання, що особою, яка звернулася із клопотанням, не доведено підстави для скасування арешту майна, які зазначені у ст.174 КПК України.

Керуючись ст. ст. 174 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

В задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про зміну місця зберігання арештованого майна, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1