Справа № 589/46/20
Провадження № 1-кп/589/213/21
УХВАЛА
24 лютого 2021 року м. Шостка

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Шосткинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглядаючи у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка в межах кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 та ч. 2 ст. 190 КК України,

клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:

11.01.2020 до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000039 від 09.01.2020 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

13.01.2020 до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 90000149 від 23.04.2019 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України.

Ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 29.09.2020 кримінальні провадження були об`єднані в одне провадження.

У підготовчому судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке обгрунтовується наявністю ризиків переховування обвинуваченої від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинення інших кримінальних правопорушень.

Обвинувачена проти задоволення клопотання заперечила, вказувала на необхідність лікування малолітньої дитини, а також на те, що вона перебуває під домашнім арештом в межах іншого кримінального провадження.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Так, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. На підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан його здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей, наявність повідомлення особі про підозру.

З урахуванням даних про особу обвинуваченої, якої не надано негативної характеристики та яка має постійне місце проживання, суд вважає, що прокурором не було надано тих доказів, які б вказували на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Наявність достатніх ризиків, які б вказували на необхідність застосування найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ч.1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, а відповідно до ч. 2 даної статті домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

З урахуванням досліджених обставин, передбачених ст. 178 КПК України та оцінивши мету та підстави застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу суд вважає, що підстав застосувати до неї запобіжний захід в виді тримання під вартою недостатньо, однак, є підстави застосувати до неї запобіжний захід в виді домашнього арешту.

Керуючись ст. 176, 177, 181, 194, 316, 370, 372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Застосувати до обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, на строк 60 діб, заборонивши їй залишати житло - будинок АДРЕСА_1 з 20-00 до 06-00 години наступної доби, зобов`язавши обвинувачену прибувати до прокурора та до суду за першою вимогою та покласти на неї такі обов`язки:

1) не відлучатися з вищевказаного місця проживання без дозволу прокурора або суду,

2) повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання,

Строк дії ухвали з дня її оголошення та по 24 годину 24 квітня 2021 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1