ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 11-кп/821/125/21Головуючий по 1 інстанції - ОСОБА_1
Справа: № 704/2049/13-к Категорія: ч.1 ст.272 КК України Доповідач в апеляційній інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

Головуючого ОСОБА_2

Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Звенигородського районного суду Черкаської області від 09.11.2020 року, якою повернуто прокурору обвинувальний акт стосовно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

встановила:

Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 09.11.2020 року обвинувальний акт стосовно стосовно ОСОБА_8 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.121 КК України повернуто в прокурору, як такий, що не відповідає вимогам п.5 ч.2 ст. 291 КПК України для усунення недоліків.

Суд першої інстанції повернув обвинувальний акт прокурору з підстав невідповідності обвинувального акту вимогам КПК України, зокрема обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України, а саме, в обвинувальному акті відсутнє формулювання обвинувачення, а саме не зазначено в чому обвинувачується ОСОБА_9 , що унеможливлює якісний і повний її захист. Крім того, в додатку до обвинувального акту відсутні посилання на цивільні позови, та відповідно до змісту розписки, обвинуваченого такі позови йому не вручались, хоч посилання на них міститься в обвинувальному акті.

Не погоджуючись з рішенням місцевого суду прокурор подав апеляційну скаргу в якій порушує питання про скасування рішення районного суду з

призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового провадження у тому ж складі суду.

Свої вимоги мотивує тим, що наведені в ухвалі суду висновки про повернення обвинувального акту не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та не ґрунтуються на вимогах КПК України. При цьому вказує, що формулювання обвинувачення викладено повно, з урахуванням доказів, здобутих на досудовому розслідуванні, обвинувачення сформульовано достатньо конкретно. Також зазначає, що під час досудового розслідування прокурор вказував про те, що під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження обвинуваченому ОСОБА_8 було вручено цивільний позов. Крім того, вказаний обвинувальний акт був призначений до судового розгляду вже раніше ухвалою Тальнівського районного суду Черкаської області від 24.01.2014 року, у зв`язку із закінченням терміну повноважень судді призначено інший склад суду та ухвалою Тальнівського районного суду Черкаської області від 17.07.2017 року призначено до судового розгляду. У зв`язку із закінченням терміну повноважень судді призначено інший склад суду та ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 29.08.2018 року призначено до судового розгляду.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора який підтримав апеляційну скаргу, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України суд у підготовчому судовому засіданні має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно повернув обвинувальний акт прокурору в порядку ст. 314 КПК України, а висновки суду про порушення органами досудового розслідування вимог ст. 291 КПК України є необґрунтованими.

Відповідно до вимог ст. 291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір

шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Колегія суддів вважає, що посилання місцевого суду на той факт, що в обвинувальному акті щодо ОСОБА_9 не зазначено формулювання обвинувачення є безпідставними, оскільки в обвинувальному акті, повно, з урахуванням доказів, які зібрані на досудовому розслідуванні та достатньо конкретно викладено формулювання обвинувачення ОСОБА_9 за ч.2 ст.121 КК України, що дозволяє зрозуміти, які саме діяння інкриміновано обвинуваченому, що жодним чином не порушує право на якісний та повний захист.

Висновок судді районного суду про відсутність посилань в додатках до обвинувального акту щодо цивільних позовів та невручення позовів обвинуваченому, що вбачається із змісту розписки обвинуваченого, що також вказують на порушення органами досудового розслідування вимог КПК України, є необґрунтованим та безпідставними.

В обвинувальному акті щодо ОСОБА_8 міститься посилання на цивільні позови потерпілої ОСОБА_10 та прокурора Тальнівського району Черкаської області, а тому їх не зазначення в додатку до обвинувального акту не є підставою для його повернення. Крім того, згідно розписки підозрюваному ОСОБА_9 за участю захисника ОСОБА_11 було вручено копію обвинувального акту та жодних зауважень щодо невідповідності вимогам КПК не поступало про, що свідчать їх підписи. Крім того в т.2 на а.с. 140 є розписка ОСОБА_9 про отримання ним копії цивільного позову.

За вказаних обставин матеріалів кримінального провадження вбачається, що при складанні обвинувального акту органами досудового розслідування в повному обсязі дотримано вимоги ст.291 КПК України.

Разом з тим, колегія суддів зауважує, що в проведених попередніх підготовчих судових засіданнях, останній раз в проведеному попередньому підготовчому судовому засіданні про, що свідчить ухвала Звенигородського районного суду Черкаської області від 29.08.2018 року, обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник ОСОБА_7 не вказували на невідповідність обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України та вважали за можливе призначити справу до судового розгляду (т.2 а.с.9).

Відповідно до п.116 рішення ЄСПЛ від 12.03.2009 року у справі «Вергельський проти України, зазначено, що розумність тривалості провадження має оцінюватися у світлі конкретних обставин справи та з урахуванням таких критеріїв, як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів. При цьому ЄСПЛ зазначає, що відкладення розгляду справи, призначення і проведення експертизи, участь судді в розгляді інших справ, повернення кримінальної справи прокуророві з метою усунення допущених порушень кримінально-процесуального законодавства самі по собі не суперечать чинному законодавству, але можуть призводити до порушення праа особи на судочинство в розумний строк ( рішення ЄСПЛ у справі «Цимерман і Штайген проти Швейцарії»). Тобто, в розумінні практики ЄСПЛ визначено, що формалізм суддів, під час розгляду кримінальних справ призводить до невиправданої тяганини та є грубим порушенням ст.6 Конвенції.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи є підставою для скасування судового рішення.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції не може залишатися в силі, тому підлягає скасуванню, а обвинувальний акт з матеріалами кримінального провадження поверненню до суду першої інстанції з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Керуючись статтями 405,407, 409, 412, 418 КПК України колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити.

Ухвалу Звенигородського районного суду Черкаської області від 09.11.2020 року, якою повернуто обвинувальний акт стосовно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.121 КК України скасувати.

Обвинувальний акт з додатками та матеріалами кримінального провадження стосовно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.121 КК України повернути до Звенигородського районного суду Черкаської області та призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя

Судді