Справа № 308/7185/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2021 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді в режимі відеоконференції матеріали скарги ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого П`ятого слідчого відділу (із дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 від 15.04.2021 про закриття кримінального провадження № 0000001 від 10.02.2021, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого П`ятого слідчого відділу (із дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 від 15.04.2021 про закриття кримінального провадження № 0000001 від 10.02.2021.

Заявник вважає, що кримінальне провадження закрито з порушенням норм Кримінального процесуального кодексу, а тому постанова слідчого підлягає скасуванню.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.06.2021 поновлено строки оскарження постанови як такі, що пропущені з поважних причин, відкрито провадження за скаргою.

08.06.2021 та 10.06.2021 року старший слідчий П`ятого слідчого відділу (із дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 подав заперечення проти скарги, де зазначив, що ухвала слідчого судді Міжгірського районного суду Закарпатської області ОСОБА_5 від 20.08.2018 виконана в повному обсязі шляхом внесення відомостей до ЄРДР, на підтвердження чого надав копію витягу з ЄРДР № 000436 від 24.08.2018.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.06.2021 року витребувано матеріали кримінального провадження.

У судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Старший слідчий П`ятого слідчого відділу (із дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився. В заявах від 08.06.2021 та 10.06.2021 просив розглянути скаргу у його відсутності.

Відповідно до ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Враховуючи положення статті 306 КПК України та з метою дотримання розумних строків розгляду скарги, що є одним з пріоритетних завдань кримінального провадження, здійснення якого має забезпечити, зокрема, слідчий суддя на досудовому провадженні, з метою дотримання прав, свобод та інтересів учасників провадження та забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду, слідчий суддя вважає можливим провести розгляд скарги за відсутності особи, яка подала скаргу, та особи, бездіяльність якої оскаржується.

Дослідивши матеріали скарги, заслухавши пояснення осіб, що з`явилися, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст.8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа «Ассенов та інші проти Болгарії»). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» та «Ґюль проти Туреччини»).

У відповідності до ч.1,4 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається, зокрема, в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення; про закриття кримінального провадження слідчий, дізнавач, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Таким чином, закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силі наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після проведення всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.

Так, з метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, прийняттю слідчим рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів в порядку, передбаченому КПК України, для з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Змістом досудового розслідування є діяльність слідчого, спрямована на збирання, дослідження, оцінку, перевірку і використання доказів, попередження, запобігання та розкриття злочинів, встановлення об`єктивної істини, забезпечення правильного застосування закону, охорону прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб.

Основним засобом збирання доказів, а отже - основним засобом всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань, є проведення слідчих дій.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 223 КПК України слідчими (розшуковими) є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для їх проведення є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Доказуванню у кримінальному провадженні згідно із ч. 1 ст. 91 КПК України підлягають, зокрема, подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Процесуальними джерелами доказів відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України є показання, речові докази, документи та висновки експертів.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Отже, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливо лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

У п.42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13 січня 2011 року в справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Під час розгляду скарги слідчим суддею встановлено, що за заявою ОСОБА_3 від 10.02.2021 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000001. Підставою внесення зазначених відомостей до ЄРДР відповідно наданого витягу стало те, що заявник вказує про умисне невиконання уповноваженими працівниками поліції Міжгірського ВП Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області ухвали Міжгірського районного суду щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР.

Як вбачається з постанови від 15.04.2021 року старшого слідчого П`ятого слідчого відділу (із дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, внесеного 10.02.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000001, кримінальне провадження закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з встановленням відсутності в діях начальника СВ Міжгірського ВП Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення.

Підставами ухвалення вказаної постанови слідчий навів те, що ухвала слідчого судді Міжгірського районного суду Закарпатської області ОСОБА_5 від 20.08.2018 року виконана в повному обсязі. Слідчий прийшов до висновку, що в діях начальника СВ Міжгірського ВП Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 відсутній склад кримінального правопорушення.

Отже, слідчий фактично у постанові навів дві обставини для закриття провадження, а саме: виконання всіх можливих дій для повного, всебічного, неупередженого дослідження обставин факту, зазначених в заяві, та відсутність в діях начальника СВ Міжгірського ВП Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КПК України.

Оцінюючи вказані підстави, слідчий суддя ураховує наступне.

Відповідно до ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно зі ст. 95 КПК України показання - це відомості, які надаються в усній або письмовій формі під час допиту підозрюваним, обвинуваченим, свідком, потерпілим, експертом щодо відомих їм обставин у кримінальному провадженні, що мають значення для цього кримінального провадження.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

З аналізу наведених норм вбачається, що для прийняття рішення слідчий повинен був дослідити зібрані докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Слідчим суддею досліджено копію витягу з ЄРДР № 000436 від 24.08.2018, підставою внесення відомостей зазначено: «24.08.2018 о 09 год. в чергову частину Міжгірського ВП Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області надійшла ухвала іменем України від 20.08.2018, в якій зобов`язали начальника СВ Міжгірського ВП Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області внести відомості за зверненням ОСОБА_3 про те, що працівник сектору превенції Міжгірського ВП Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області шляхом обману виманив від громадянина грошові кошти, зловживаючи його довірою».

Разом з тим, слідчим не допитано ОСОБА_3 , начальника СВ Міжгірського ВП Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області, не проведено жодної слідчої дії.

Наведена обставина свідчать, що слідчим не було дотримано положень закону, не вжито всіх передбачених процесуальним законом заходів задля встановлення об`єктивної істини в кримінальному провадженні. Цими діями слідчий порушив ст. 2 КПК України, яка визначає завдання кримінального провадження - захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування.

Ураховуючи наведене вище, слідчий суддя дійшов висновку, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження є передчасною, винесена без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин кримінального правопорушення, що є підставою для її скасування, отож скарга підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 7, 22, 214, 218, 303-309, 376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову старшого слідчого П`ятого слідчого відділу (із дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 від 15.04.2021 про закриття кримінального провадження № 0000001 від 10.02.2021 скасувати.

Копію ухвали надіслати заявнику для відома, а Закарпатській обласній прокуратурі та П`ятому слідчому відділу (із дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, для виконання - продовження досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000001.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали може бути подане під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1