Справа №: 398/2483/21
провадження №: 1-кс/398/499/21
УХВАЛА
Іменем України

"26" травня 2021 р. слідчий суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 та його представника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого, погоджене прокурором, про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000582 від 23.05.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на вилучені 23.05.2021 року в ході огляду місця події вантажний спеціалізований сідловий тягач марки «DAF», моделі «XF 95.430», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », загальний напівпричіп загальний Н/ПР-бортовий-тентований, марки «ACKERMANN», моделі «I-SDX 136 L», реєстраційний номер « НОМЕР_2 », напиляні колоди дерев з ознаками ділової деревини, які знаходяться в зазначеному напівпричепі та товарно-транспортну накладну (Серія ПЗО № 420956) від 22.05.2021 року, з метою збереження речових доказів та забезпечення спецконфіскації.

Слідчий в судовому засіданні підтримав клопотання про накладення арешту з підстав, зазначених у клопотанні та пояснив, що тягач, напівпричіп, деревина та товарно-транспортна накладна постановою слідчого визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні. З метою проведення додаткових оглядів та експертиз просить накласти арешт на вказане майно із забороною користування та розпорядження вказаним майном.

Власник автомобіля та напівпричепа ОСОБА_4 в судовому засіданні повідомив, що він є власником автомобіля та напівпричепу. Жодного відношення до вантажу (дров) він не має. Він займається перевезеннями, а водій ОСОБА_6 є його найманим працівником. Він має у власності два вантажні тягачі з напівпричепами. Інформацію щодо замовлень перевезень отримує з спеціалізованого сайту в мережі «Інтернет». Через диспетчера сайту він отримав замовлення на перевезення деревини в м. Херсон. Водій приїхав, завантажився і отримав накладну на вантаж. Він не знає ні замовника перевезення, ні точної адреси, куди необхідно доставити вантаж, оскільки диспетчер повідомила, що у зв`язку з перейменуванням вулиць, при в`їзді до м. Херсон йому повідомлять точну адресу. Він заперечує проти накладення арешту на тягач і причеп та залишає на розсуд суду питання щодо накладення арешту на деревину та накладну.

Представник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні повідомив, що ОСОБА_4 тривалий час займається підприємницькою діяльністю у сфері перевезень вантажу, та подібних ситуацій жодного разу не виникало. Диспетчер зазначеного сайту бачить місцезнаходження автомобілів та телефоном пропонує здійснити перевезення вантажу тому з водіїв, чиє авто найближче до місця знаходження вантажу. Ні водій, ні власник транспортного засобу не мають жодного відношення до вантажу, лише надають послугу з його перевезення. Право власності є непорушним, а тому просить відмовити у накладенні арешту на тягач та напівпричіп, оскільки транспортні засоби не містять на собі слідів вчинення кримінального правопорушення. Крім того, звертає увагу, що слідчим не встановлено кількість деревини та її ознаки. З наданих слідчим фото не вбачається, що колоди, які перебували в напівпричепу є діловою деревиною. Всі ці не з`ясовані слідчим питання, вказують на те, що клопотання слідчого про накладення арешту не відповідає вимогам КПК України, а тому просить повністю відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання та дослідивши матеріали, надані на обґрунтування клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування проводиться розслідування кримінального провадження №0000582 від 23.05.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, а саме: 22.05.2021 року, близько 23 години 40 хвилин, на відрізку автодороги «М22», розташованого неподалік кафе «Джавахет», зупинено вантажний спеціалізований сідловий тягач марки «DAF», моделі «XF 95.430», жовтого кольору, реєстраційний номер « НОМЕР_1 », з загальним напівпричепам загальний Н/ПР-бортовий-тентований, марки «ACKERMANN», моделі «I-SDX 136 L», синього кольору, реєстраційний номер « НОМЕР_2 », наповненого колодами деревини, без відповідних бирок (чіпів), що рухався в напрямку в`їзду в м. Олександрія Кіровоградської області, зі сторони м. Кременчук Полтавської області, під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Перевіркою документів, наданих ОСОБА_6 для обґрунтування законності походження деревини, виявлені підстави вважати, що деревина, яку перевозили даним транспортним засобом є незаконно зрубленою.

Частиною 1 статті 246 КК України встановлено кримінальну відповідальність за незаконну порубку дерев або чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, перевезення, зберігання, збут незаконно зрубаних дерев або чагарників, що заподіяли істотну шкоду.

23 травня 2021 року в період часу з 00 години 26 хвилин до 00 годин 43 хвилин слідчим було проведено огляд місця події, в ході якого вилучено вантажний спеціалізований сідловий тягач марки «DAF», моделі «XF 95.430», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », загальний напівпричіп загальний Н/ПР-бортовий-тентований, марки «ACKERMANN», моделі «I-SDX 136 L», реєстраційний номер « НОМЕР_2 », та товарно-транспортну накладну (Серія ПЗО № 420956) від 22.05.2021 року.

23 травня 2021 року слідчим винесено постанову про визнання вантажного спеціалізованого сідлового тягача марки «DAF», моделі «XF 95.430», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », загального напівпричепа загальний Н/ПР-бортовий-тентований, марки «ACKERMANN», моделі «I-SDX 136 L», реєстраційний номер « НОМЕР_2 », в якому знаходяться напиляні кругляки дерев без відповідних чіпів та супровідні документи, а також товарно-транспортну накладну (Серія ПЗО № 420956) від 22.05.2021 року речовими доказами.

Згідно зі свідоцтвами про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_4 є власником вантажного спеціалізованого сідлового тягача марки «DAF», моделі «XF 95.430», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », та загального напівпричепа загальний Н/ПР-бортовий-тентований, марки «ACKERMANN», моделі «I-SDX 136 L», реєстраційний номер « НОМЕР_2 ».

За змістом ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час огляду (ч. 2 ст. 168 КПК України).

Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Пунктами 1, 2 частини 2 статті 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та спеціальної конфіскації.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України (ч. 4 ст. 170 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 1 статті 96-2 КК України встановлено, що спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: 1) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; 4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

З пояснень ОСОБА_4 вбачається, що він є фізичною особою-підприємцем, що також підтверджується і випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, та здійснює діяльність з вантажного автомобільного перевезення. ОСОБА_6 працює у нього водієм вантажного автомобіля та в той день здійснював перевезення вантажу дров, що підтверджується товарно-транспортною накладної (серія «ПЗО» №420956) від 22.05.2021 року.

Слідчий суддя враховує, що з 22 травня 2021 року по даний момент зазначені автомобіль, напівпричіп, напиляні колоди дерев та ТТН знаходились на зберіганні в органу досудового розслідування. Однак, протягом цього часу слідчим жодних слідчих чи процесуальних дій, спрямованих на встановлення походження деревини здійснено не було, а відтак, в матеріалах кримінального провадження відсутні об`єктивні данні, які дають підстави вважати, що вилучені напиляні колоди дерев не є дровами, як зазначено ТТН, а містять ознаки ділової деревини, яка є незаконно зрубленою.

Тобто, в клопотанні слідчого про арешт майна та в матеріалах кримінального провадження №0000582 від 23.05.2021 року, наданих на обґрунтування клопотання, відсутні відомості, які дають підстави вважати, що вилучені речі, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України та ч. 1 ст. 96-2 КК України, тобто були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 1 статті 173 КПК України передбачено, що слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

За таких обставин, оскільки слідчим не доведено необхідність арешту зазначених автомобіля, напівпричепу, напиляних колод дерев та ТТН, то слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання.

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі всього тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 167, 169, 170 173, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя

П О С ТА Н О В И В:

Відмовити в задоволенні клопотання слідчого СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області капітана поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_7 , про накладення арешту в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000582 від 23.05.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а особами, які не були присутні при оголошенні ухвали в той же строк з моменту отримання копії цієї ухвали.

Повний текст ухвали оголошено 27 травня 2021 року о 15 год. 15 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1