Справа № 598/591/21
провадження № 1-кп/598/114/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" травня 2021 р. Збаразький районний суд Тернопільської області

в складі : головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Збаражі кримінальне провадження за №598/591/21 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, тимчасово не працюючого, раніше не судимого,

за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.222 КК України,-

встановив:

ОСОБА_4 в середині серпня 2020 року, перебуваючи у гаражному приміщенні, що знаходиться поруч із його житловим будинком по АДРЕСА_2 , скориставшись тимчасовою відсутністю ОСОБА_6 та переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає і його дії не будуть помічені сторонніми особами, усвідомлюючи і розуміючи протиправний характер та значення своїх дій, діючи при цьому умисно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, викрав з-під стелажа даного гаражного приміщення, дві металеві каністри ємністю 20 літрів кожна загальною вартістю 600 гривень, що належать ОСОБА_6 , чим завдав матеріальної шкоди потерпілій на вказану суму.

23 жовтня 2020 року ОСОБА_4 , перебуваючи в одній із кімнат житлової квартири АДРЕСА_3 , за місцем свого проживання, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає і його дії не будуть помічені сторонніми особами, усвідомлюючи і розуміючи протиправний характер та значення своїх дій, діючи умисно із корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, повторно таємно викрав золоту каблучку 500 проби, вагою 5,97 грам та вартістю 5067,57 гривень, яка належала ОСОБА_7 , чим завдав матеріальної шкоди потерпілій на вказану суму.

05 січня 2021 року ОСОБА_4 , перебуваючи на території домогосподарства по АДРЕСА_2 , а саме всередині дерев`яної альтанки, яка знаходиться надворі поруч із житловим будинком вищезгаданого домогосподарства, переконавшись що за ним ніхто не спостерігає і його дії не будуть помічені сторонніми особами, усвідомлюючи і розуміючи протиправний характер та значення своїх дій, діючи при цьому умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, повторно таємно викрав емальовану каструлю ємністю 40 літрів і вартістю 350 гривень, яка належала ОСОБА_6 , чим заподіяв матеріальної шкоди потерпілій на вказану суму.

23 жовтня 2020 року приблизно о 15 годині 30 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні відокремленого підрозділу «Ломбардного відділення №26 ПТ «Ломбард Смарт» ТОВ «Шведінвест і Компанія», що знаходиться в м. Збараж майдан Івана Франка, 8 Тернопільської області, маючи при собі золоту каблучку вагою 5,97 грам, яка належна ОСОБА_7 , усвідомлюючи що вказаний ювелірний виріб - золота каблучка вагою 5,97 грам не є його приватною власністю, а перебуває у власності іншої особи, з метою отримання кредиту під заставу вказаної золотої каблучки, звернувся до кредитора «Ломбардного відділення №26 ПТ «Ломбард Смарт» ТОВ «Шведінвест і Компанія». Після цього, ОСОБА_4 , усвідомлюючи і розуміючи протиправний характер та значення своїх дій, діючи при цьому умисно, з корисливих мотивів, ознайомившись із умовами договорів про надання фінансового кредиту (Договір 1) та про заклад майна до ломбарду (Договір 2), специфікацією №02620870 від 23.10.2020 року, будучи позичальником (заставодавцем) за умовами договору, усвідомлюючи та розуміючи, що відповідно до: пункту 2 Специфікації сторонами є кредитодавець (заставодержатель) ПТ «Ломбард Смарт» ТОВ «Шведінвест і Компанія» в особі ОСОБА_8 та позичальник (заставодавець) ОСОБА_4 ; пункту 5 Специфікації предметом застави є золота каблучка 500 проби, вагою 5,97 грам, яка не належить йому на праві приватної власності, а перебуває у власності іншої особи; пункту 7 Специфікації сума кредиту становить 90% від оцінної вартості, що дорівнює 3280 гривень; пункту 10 Специфікації, що позичальник ознайомлений з Договорами 1, 2 та внутрішніми правилами Кредитодавця про надання фінансових послуг і повністю з ними погоджується та того, що позичальник підтверджує, що предмет закладу є його власністю, набутий ним належним чином відповідно до законодавства, та відносно права закладу відсутні права третіх осіб; своїм підписом засвідчив фактичне укладення Договорів 1,2, тим самим з метою отримання кредиту заявив кредитору ПТ «Ломбард Смарт» ТОВ «Шведінвест і Компанія», що не належна йому на праві власності каблучка із золота 500 проби, вагою 5,97 грам, є його особистою приватною власністю, при цьому право власності на золоту каблучку набуто ним правомірно, і дана каблучка нікому іншому не належить та не відчужена, у власності інших осіб не перебуває, а також права третіх осіб не має, тим самим надав завідомо неправдиву інформацію кредитору ПТ «Ломбард Смарт» ТОВ «Шведінвест і Компанія» з метою одержання кредиту на суму 3280 гривень, за відсутності ознак кримінального правопорушення проти власності.

Суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 є винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185 КК України, як за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), ч.2 ст.185 КК України, як за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, та ч.1 ст.222 КК України, як за ознаками надання завідомо неправдивої інформації іншим кредиторам з метою одержання кредитів у разі відсутності ознак кримінального правопорушення проти власності.

Під час досудового розслідування даного кримінального провадження, а саме 09 квітня 2021 року, між прокурором Збаразького відділу Теребовлянської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якій на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та підозрюваним ОСОБА_4 , з участі захисника ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди, прокурор та підозрюваний ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій останнього за ч.1 ст.185, ч.2 ч.185, ч.1 ст.222 КК України. При цьому ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень. Також, сторони узгодили покарання, яке слід призначити ОСОБА_4 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.222 КК України, а саме: за ч.1 ст.185 КК України у виді 01 року обмеження волі; за ч.2 ст.185 КК України у виді 02 років обмеження волі; за ч.1 ст.222 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворо покарання більш суворим визначити остаточне покарання ОСОБА_4 у виді 02 років обмеження волі. При цьому сторони не заперечують щодо звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням із визначенням іспитового строку на підставі ст.75 КК України. ОСОБА_4 погоджується з таким видом і мірою покарання. В даній угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України, які роз`яснено підозрюваному ОСОБА_4 ..

Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши вищевказану угоду на відповідність вимогам кримінального процесуального кодексу України та закону, суд приходить до висновку, що вищевказана угода може бути затверджена з таких мотивів.

Відповідно до положень ч.2 та ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Частиною 5 ст.469 КПК України передбачено, що укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.185 КК України, ч.2 ст.185 КК України, ч.1 ст.222 КК України у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , відповідно до ч.2 та ч.3 ст.12 КК України, є кримінальним проступком та нетяжким злочином, внаслідок якого шкода завдана потерпілим ОСОБА_7 , ОСОБА_6 .. Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_6 надали письмову згоду прокурору на укладення даної угоди про визнання винуватості. Правову кваліфікацію кримінальних правопорушень органами досудового розслідування здійснено правильно, угоду про визнання винуватості укладено під час досудового розслідування, узгоджена сторонами міра покарання відповідає вимогам КК України, зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України, а її умови не суперечать іншим вимогам закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Також судом з`ясовано, що підозрюваний ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, які йому інкримінуються, цілком розуміє права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, і наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Обґрунтованих і достатніх підстав вважати, що укладення угоди між сторонами не було добровільним, тобто є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а також, що обвинувачений не має можливості виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, судом встановлено не було, що не заперечував у судовому засіданні і сам обвинувачений ОСОБА_4 ..

Умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

З огляду на вказане суд приходить до висновку про наявність в даному випадку передбачених законом підстав для затвердження вищевказаної угоди про визнання винуватості і призначення узгодженої сторонами міри покарання.

На підставі наведеного та керуючись п.1 ч.3 ст.314, ст.ст.369, 371, 373, 374, 392, 394, 474, 475 КПК України, суд,-

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 09 квітня 2021 року між прокурором Збаразького відділу Теребовлянської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за №598/591/21.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.222 КК України призначивши йому покарання:

- за ч.1 ст.185 КК України у виді 01 року обмеження волі;

- за ч.2 ст.185 КК України у виді 02 років обмеження волі;

- за ч.1 ст.222 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання ОСОБА_4 у виді 02 років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк 01 рік.

Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
На даний вирок може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Збаразький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Даний вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя : ОСОБА_1