Справа № 194/887/21
Номер провадження № 1-кс/194/256/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 червня 2021 року м. Тернівка

Слідчий суддя Тернівського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого ВП№1 ПРВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 червня 2021 року за № 0000150 за ч. 1 ст. 286-1 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

Слідчий ВП№1 ПРВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 16 червня 2021 року звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 червня 2021 року за № 0000150 за ч. 1 ст. 286-1 КК України.

18 червня 2021 року слідчий ВП№1 ПРВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 надав суду клопотання, погоджене прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 , про доповнення клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 червня 2021 року за № 0000150 за ч. 1 ст. 286-1 КК України.

Своє клопотання мотивує тим, що 13 червня 2021 року близько 19-45 год. водій ОСОБА_6 , керуючи автомобілем «AUDI 100» р.н. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння (1,47%), рухаючись по вулиці Харківській у місті Тернівка Дніпропетровської області від вулиці Зіркової в напрямку вулиці Набережної, на заокругленні дороги праворуч по ходу свого руху, не впорався з керуванням та в районі будинку № 43 по вулиці Зірковій виїхав на зустрічну смугу руху, де скоїв лобове зіткнення із зустрічним мікроавтобусом «MERCEDES BENZ VARIO» р.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_7 , який здійснював приватне нерегулярне перевезення 12 пасажирів. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «AUDI 100» ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому правого стегна, водій автомобіля «AUDI 100» ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження ЗЧМТ СГМ, забій; пасажири мікроавтобуса «MERCEDES BENZ VARIO» отримали тілесні ушкодження: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , забита рана обличчя; ОСОБА_10 , отримав тілесні ушкодження забій грудної клітини; ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , забійна рана правої гомілки; ОСОБА_12 , 1959 року народження, діагноз: рвана рана лівої надбрівної дуги.

14 червня 2021 року на місці події проведено огляд місця дорожньо-транспортної пригод в ході якого було оглянуто автомобіль «AUDI 100» р.н. НОМЕР_1 , в ході огляду автомобіля було вилучено чохол від руля вище вказаного автомобіля та водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_6 , НОМЕР_3 , після проведення якого вказаний транспортний засіб вилучено та направлено для зберігання на територію ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: Дніпропетровська область, місто Тернівка, вулиця Лермонтова, 15, чохол та водійське посвідчення залишено на зберіганні в камері схову ВП №1.

14 червня 2021 року вилучений автомобіль «AUDI 100» р.н. НОМЕР_1 , чохол від руля, водійське посвідчення на імя ОСОБА_6 у відповідності до ч. 1 ст. 98 КПК України, визнаний у кримінальному провадженні речовим доказом.

Володільцем автомобіля «AUDI 100» р.н. НОМЕР_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_4 є ОСОБА_13 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Під час досудового розслідування стало відомо, що 16 січня 2021 року було складенодоговір купівлі-продажу транспортного засобу № 7471/21/003218 згідно якого автомобіль «AUDI 100» р.н. НОМЕР_1 належить ОСОБА_14 , який в подальшому перепродав автомобіль «AUDI 100» р.н. НОМЕР_1 , без договору купівлі-продажу ОСОБА_6 .

У зв`язку з вищезазначеним, з метою запобігання приховування або знищення речового доказу автомобіля «AUDI 100» р.н. НОМЕР_1 , чохлу від руля автомобіля «AUDI 100» р.н. НОМЕР_1 , та водійського посвідчення на ім`я ОСОБА_6 чи слідів, залишених на них, шляхом приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження та для забезпечення проведення необхідних оглядів за участі відповідних спеціалістів, призначення в подальшому експертиз, зокрема експертизи технічного стану транспортного засобу, просить накласти арешт на автомобіль «AUDI 100» р.н. НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_4 є ОСОБА_13 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який згідно договору купівлі продажу № 7571/21/003218 від 16 січня 2021 року належить ОСОБА_14 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , та фактично перебуває у власності та користуванні ОСОБА_6 , який проживає: АДРЕСА_3 ; чохол від керма автомобіля «AUDI 100» р.н. НОМЕР_1 , та водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_6 . ВАА707497. Заборонити особам, у володінні яких знаходиться вказаний транспортний засіб, відчуження, розпорядження та використання автомобіля «AUDI 100» р.н. НОМЕР_1 та чохлу від керма автомобіля «AUDI 100» р.н. НОМЕР_1 , та водійського посвідчення на ім`я ОСОБА_6 . ВАА707497.

Слідчий в судове засідання не з`явився, але надав суду письмову заяву про розгляд клопотання без його участі, просить доповнення до клопотання задовольнити.
Прокурорв судовому засіданні підтримав доповнення до клопотання слідчого про арешт майна та просив його задовольнити в повному обсязі,посилаючись на обставини, викладені в клопотанні. Також, зазначив, що вилучене майноє речовим доказом, тому їх необхідно арештувати для проведення експертиз.
ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, але надав суду письмову заяву про розгляд клопотання без його участі, просить приймати рішення на розсуд суду.
ОСОБА_14 в судове засідання не з`явився, але надав суду письмову заяву про розгляд клопотання без його участі, просить приймати рішення на розсуд суду.
Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах прихожу до наступних висновків.

Зкопії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню за №0000150 від 13 червня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, вбачається, що 13 червня 2021 року близько 19-45 год. водій ОСОБА_6 , керуючи автомобілем «AUDI 100» р.н. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння (1,47%), рухаючись по вулиці Харківській у місті Тернівка Дніпропетровської області від вулиці Зіркової в напрямку вулиці Набережної, на заокругленні дороги праворуч по ходу свого руху, не впорався з керуванням та в районі будинку № 43 по вулиці Зірковій виїхав на зустрічну смугу руху, де скоїв лобове зіткнення із зустрічним мікроавтобусом «MERCEDES BENZ VARIO» р.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_7 , який здійснював приватне нерегулярне перевезення 12 пасажирів. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «AUDI 100» ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому правого стегна, водій автомобіля «AUDI 100» ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження ЗЧМТ СГМ, забій; пасажири мікроавтобуса «MERCEDES BENZ VARIO» отримали тілесні ушкодження: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , забита рана обличчя; ОСОБА_10 , отримав тілесні ушкодження забій грудної клітини; ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , забійна рана правої гомілки; ОСОБА_12 , 1959 року народження, діагноз: рвана рана лівої надбрівної дуги.

З протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 13 червня 2021 року вбачається, що на місці події проведено огляд транспортних засобів, а саме: автомобіля «AUDI 100» р.н. НОМЕР_1 та мікроавтобуса «MERCEDES BENZ VARIO» р.н. НОМЕР_2 , після проведення якого вказані транспортні засоби вилучено.

Згідно постанови про визнання в якості речового доказу від 14 червня 2021 року автомобіль «AUDI 100» р.н. НОМЕР_1 , мікроавтобус «MERCEDES BENZ VARIO» р.н. НОМЕР_2 , чохол від руля автомобіля «AUDI 100» р.н. НОМЕР_1 , водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_6 визнано речовими доказами. Автомобіль «AUDI 100» р.н. НОМЕР_1 та мікроавтобус «MERCEDES BENZ VARIO» р.н. НОМЕР_2 залишено на зберіганні на території ВП №1 по вул Лермонтова,15 в м. Тернівка.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , власником автомобіля «AUDI 100» р.н. НОМЕР_1 є ОСОБА_13 .

Однак, відповідно до договору купівлі-продажу транспортного засобу № 7471/21/003218 від 16 січня 2021 року ОСОБА_14 купив автомобіль «AUDI 100» р.н. НОМЕР_1 , власником якого був ОСОБА_13 .

Відповідно до посвідчення водія серії НОМЕР_3 воно належить ОСОБА_6 .

Клопотання слідчого відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

У відповідності з ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів

Відповідно з ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1-3 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведене, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону. А отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Проте, попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що вказане майно відповідає критеріям речового доказу по розслідуваному кримінальному провадженню, оскільки автомобіль «AUDI 100» р.н. НОМЕР_1 , та водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_6 , зберегли на собі сліди, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, може мати відношення до ДТП та її наслідків, що з врахуванням можливої необхідності проведення експертиз, свідчить про необхідність накладення арешту на вказане майно. Майно, яке має ознаки речового доказу може вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Натомість, ухвалою слідчого судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 16 червня 2021 року в задоволенні клопотання про легалізацію та надання дозволу на проведений огляд автомобіля у кримінальному провадженні № 0000150, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 червня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, при якому було вилучено чохол від керма з автомобіля «AUDI 100» р.н. НОМЕР_1 , було відмовлено.

Отже, слідчий суддя не вбачає підстав для арешту чохла від керма з автомобіля «AUDI 100» р.н. НОМЕР_1 .

Слідчий суддя враховує, що відомості внесенні до ЄРДР за №00000150 від 13 червня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, тобто на теперішній час досудове розслідування перебуває на початковій стадії і для забезпечення доказів у кримінальному провадженні звернення до суду слідчим з клопотанням про накладення арешту на майно є цілком обґрунтованим та потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна для виконання завдань кримінального провадження, визначених в ст. 2 КПК України, та завдань арешту майна, які передбачені в абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, і тому, врахувавши розумність та співрозмірність обмеження права власності,вважаю за необхідне клопотання задовольнити та накласти арешт на вищезазначене вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

Аналізуючи матеріали провадження приходжу до висновку, що слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити достатність підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Заборона користування, розпорядження та відчуження вказаним майном забезпечить збереження речових доказів та не призведе до їх приховування, знищення, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Також, слідчий суддя звертає увагу на те, що обмеження майнових прав відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України має тимчасовий характер і повинно бути негайно припинено, якщо у ході подальшого досудового розслідування або за результатами судового розгляду не підтвердиться, що це майно є предметом, доказом кримінального правопорушення. Крім того, слідчий суддя враховує те, що власник майна має право звернутися до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту, одразу ж, після зникнення підстав для його застосування.
Слідчий суддя враховує, що відомості внесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань №00000150 від 13 червня 2021 року за ч. 1 ст. 286-1 КК України, тобто на теперішній час досудове розслідування перебуває на початковій стадії і для забезпечення доказів у кримінальному провадженні звернення до суду слідчого з клопотанням про накладення арешту на майно є цілком обґрунтованим, а тому вважаю за необхідне клопотання задовольнити частково та накласти арешт на вилучене майно, а саме автомобіль «AUDI 100» р.н. НОМЕР_1 та водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_6 з метою забезпечення збереження речових доказів.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 94,98,132,170-173 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого ВП№1 ПРВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, вилучене в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 13 червня 2021 року, а саме на: автомобіль «AUDI 100» р.н. НОМЕР_1 , власником якого згідно договору купівлі продажу № 7571/21/003218 від 16 січня 2021 року є ОСОБА_14 , а володільцем є ОСОБА_6 ; водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_6 серії НОМЕР_3 , шляхом позбавлення права осіб на відчуження, розпорядження та користування вилученим майном, з метою забезпечення збереження речових доказів.
В задоволенні клопотання в частині накладення арешту на чохол від керма з автомобіля «AUDI 100» р.н. НОМЕР_1 , відмовити.

Копія ухвали негайно після її постановлення вручається слідчому, прокурору, а також присутнім під час оголошення ухвали.
Виконання ухвали доручити слідчому ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 .

Копія ухвали негайно направити власникам майна ОСОБА_14 та ОСОБА_6 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, тоді особа може подати апеляційну скаргу протягом п`яти днів з дня її отримання.

Слідчий суддя ОСОБА_1