Справа № 449/1015/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.06.2021 м.Перемишляни

Перемишлянський районний суд Львівської області у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

потерпілої: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5

захисника: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду в м. Перемишляни кримінальне провадження щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо - спеціальною освітою, не одруженого, не працює, раніше судимого за ч. 2 ст. 125КК України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України
ВСТАНОВИВ:

11 липня 2020 року близько 17 год. 30 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи на подвірї свого господарства, що в с. Прибин Перемишлянського району Львівської області, під час раптово виниклої сварки, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, наніс один удар дерев`яною дошкою, на якій знаходиться прибитий металевий цвях, по лівій руці ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Внаслідок протиправних дій ОСОБА_5 заподіяв потерпілій ОСОБА_4 тілесні ушкодження рани на лівому передпліччі у верхній третині і лівому плечі, що згідно висновку судово-медичної експертизи №965 від 18 серпня 2020року відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину по ч. 1 ст. 122 КК України визнав частково. В судовому засіданні пояснив, що дійсно наніс ОСОБА_4 по руці удар дерев`яною дошкою, на якій знаходився металевий цвях.

Незважаючи на визнання часткове обвинуваченим своєї вини у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, винність ОСОБА_5 в злочинні, вчиненому при викладених вище обставинах, доведена зібраними в ході досудового слідства та підтверджується наступними, дослідженими в судовому засіданні доказами у справі:

- даними в судовому засіданні показаннями потерпілої ОСОБА_4 про те, що вона приїхала з синами на своє господарство, що в с. Прибин. ОСОБА_5 облив їхню постіль, яка сушилася на вулиці фекаліями. Тоді взяв її сина і штовхнув в цю постіль. Згодом, вона покликала другого сина і почалася суперечка. Обвинувачений взяв дошку і дварив кілька раз її сина. Вона почала кричати і ОСОБА_5 вдарив її дошкою з цвяхом по руці.Їй наклали 12 швів;

- висновком експерта №965 від 18.08.2020 року, згідно якого у ОСОБА_4 при обстеженні в КП Перемишлянська ЦРЛ 11.07.2020року було діагностовано: Рвана рана лівої руки. В подальшому рана ускладнилась запольним, гнійним процесом,потребувала тривалого лікування. З цього приводу ОСОБА_4 перебуває на амбулаторному лікування, більше 3-х тижнів. На час проведення судово-медичної експертизи виявлено рану в стадії гоєння на лівому передпліччі у верхній третині і в ділянці ліктьового суглобу, синець довкола рани на лівому передпліччі і лівому плечі. Вказана рана із масивним синцем навколо неї на лівій руці утворилась внаслідок контакту із тупим предметом та тупим предметом з обмеженою поверхнею, могла виникнути 11 липня 2020р. Така травма лівої руки відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров`я, згідно п.2.2.1. в Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995р. (а.с.48-49);

протоколом проведення слідчого експерименту від 22.09.2020року з фототаблицями (а.с.56-61);

протоколом проведення слідчого експерименту від 12.09.2020року з фототаблицями (а.с.57-69);

висновком судово-психіатричного експерта №420 від 14.09.2020р., згідно якого ОСОБА_5 в період інкримінованих йому дій хронічним психічним захворюванням чи недоумством не страждав та не виявляв ознак тимчасового чи будь-якого іншого хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с.72-73)

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.

Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають.

Проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, витлумачивши відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України усі сумніви на користь обвинуваченого, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 органом досудового слідства за ч.1 ст.122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, оскільки орган котрий проводив досудове розслідування за наявних для цього об`єктивних підстав вжив всіх необхідних заходів для з`ясування та встановлення істини у кримінальній справі, здобувши усіх можливих доказів та давши правильну оцінку, і прийшов до правильного висновку про кваліфікацію дій обвинуваченого за ч.1 ст. 122 КК України.

Враховуючи досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого доведена, його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.122 КК України

При призначенні покарання обвинуваченому слід суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує вимоги п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 р. (із змінами та доповненнями), згідно яких призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Обираючи покарання обвинуваченому суд враховує характер та тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, фактичні обставини справи, тяжкість заподіяних правопорушеннями наслідків, а також те, що обвинувачений вину у вчиненні правопорушень визнав частково, є особою молодого віку (а.с. 51), раніше судимий, на Д обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах не перебував (а.с.54), по місцю проживання характеризується позитивно (а.с. 53), проживає разом з матір`ю ОСОБА_7 , 1930 р.н., яка є похилого віку та здійснює за нею постійний догляд (а.с. 81-82), розкаюється у вчиненому, а також обставини, що пом`якшують покарання, якою на думку суду, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, матеріальний стан обвинуваченого, характеризуючі дані та приходить до висновку, що слід призначити покарання, передбачене санкцією ч.1 ст. 122 КК України, у виді обмеження волі.

Окрім цього, суд враховує, що вироком Перемишлянського районного суду від 05.04.2021року ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст. 125 КК України, й призначено йому покарання 160 (сто шістдесят) годин громадських робіт.

Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими встатті 72цього Кодексу.

Враховуючи, що ОСОБА_5 вчинив даний злочин до постановлення вироку та набрання ним законної сили, ОСОБА_5 слід призначити покарання на підставі ч.4 ст. 70 КК України, при цьому в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зарахувати покарання, за вироком Перемишлянського районного суду Львівської області від 05.04.2021року.

Суд, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу винного, його сімейний стан, обставини справи, здійснення постійного догляду за матір`ю ОСОБА_7 , 1930 р.н., яка є особою похилого віку та відсутність осіб, які б могли цей догляд здійснювати, приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання й вважає за можливе на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373- 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, й призначити йому покарання у виді 1 /рік/ 6 /шість/ місяці обмеження волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеного вироком Перемишлянського районного суду Львівської області від 05.04.2021року, визначити ОСОБА_5 остаточне покарання - 1 /один/ рік 6 /шість/ місяців обмеження волі

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю 1 /один/ рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 протягом іспитового строку не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: дерев`яна дошка з металевим цвяхом знищити.

Вирок може бути оскаржено сторонами до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Перемишлянський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1