ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 594/1070/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/257/21 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - домашній арешт
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2021 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваної ОСОБА_8 ,

розглянувши 15 червня 2021 року у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Тернопільського апеляційного суду матеріали за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Борщівського відділу Чортківської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Борщівського районного суду Тернопільської області від 27 травня 2021 р.,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Борщівського районного суду Тернопільської області від 27 травня 2021 р. відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Тернопільській області, погодженого із прокурором Чортківської окружної прокуратури, про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із покладенням на неї обов`язків, передбачених п. п. 1, 2, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України відносно підозрюваної

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Михайлівка, Борщівського району Тернопільської області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, а саме зобов`язано підозрювану ОСОБА_8 прибувати до слідчого відділення, прокуратури на виклики слідчого, прокурора за першою вимогою.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою задовольнити клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Тернопільській області, та обрати підозрюваній ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту терміном на 2 місяці із покладенням на останню наступних обов`язків, а саме: прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора та суду, не залишати цілодобово своє житло та не відлучатися з населеного пункту, в якому вона проживає, що за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, утримуватись від спілкування зі свідками, потерпілими та експертами у даному кримінальному провадженні, здати на зберігання до Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги прокурор посилається на те, що обраний підозрюваній ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не може забезпечити належного виконання нею процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, викладеним у клопотанні, а саме можливості переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих та експертів у цьому ж кримінальному провадженні, які останній добре відомі, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вважає, що слідчим суддею не прийнято до уваги наявність вищенаведених ризиків. Зокрема, судом першої інстанції не враховано те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, без альтернативної міри покарання, і на даний час, усвідомлюючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та розмір покарання, з метою уникнення покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Звертає увагу на те, що ОСОБА_8 користується посвідченням на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_1 , яке їй видане 02.01.2020 з терміном дії до 02.01.2050 з відкритою категорією «В» і має практичні навички керування автомобілями, що дає підстави вважати, що остання при обрані їй більш м`якого запобіжного заходу в умовах безвізового режиму України з країнами Європейського Союзу та з метою уникнути покарання за вчинений тяжкий злочин зможе швидко та безперешкодно виїхати за межі України. Документи, які дають право на виїзд за кордон, ОСОБА_8 органу досудового розслідування не надала.

Наголошує на тому, що підозрювана ОСОБА_8 , не має постійного місця роботи в Україні, не одружена, не має на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрована та фактично проживає спільно із батьками у АДРЕСА_1 , що вказує на такі соціальні зв`язки, які дозволяють їй безперешкодно переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду шляхом виїзду за межі України, і тривалий час не повертатися до місця постійного проживання.

Зазначає, що під час судового розгляду ОСОБА_8 повідомила суду, що вона офіційно працює на кондитерській фабриці у Польщі, у зв`язку із чим періодично залишає територію України.

Вказує, що у випадку застосування до підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу, не пов`язаного з домашнім арештом, вона, маючи можливість вільного пересування, використовуючи свої зв`язки та авторитет, може незаконно впливати на свідків, потерпілих шляхом схиляння до відмови від дачі показань чи дачі завідомо неправдивих показань, чим перешкодить кримінальному провадженню, а також експертів.

Посилається на те, що під час судового розгляду клопотання ОСОБА_8 зазначила, що перебуває у приязних стосунках із родичами потерпілого та оплатила його лікування, проте безпосередньо до суду ні нею, ні її захисником не було надано жодного документу, який би підтверджував факт оплати нею лікування потерпілого.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу із наведених в ній мотивів, підозрювану ОСОБА_8 та її захисника ОСОБА_7 , які заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вважаючи ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Як вбачається з клопотання та доданих до нього матеріалів, старшим слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000182 від 29 липня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що що 29.07.2020 близько 09.15 год. водій ОСОБА_8 , керуючи технічно справним до ДТП автомобілем Mercedes-Benz 250D д.н.з. НОМЕР_2 , в порушення вимог Закону України «Про дорожній рух» (надалі - Закону) та пунктів 2.3 (б, д), 1.10, (в частині визначення понять: «безпечна швидкість», «дорожні умови», «дорожня обстановка», і виконання їх вимог), Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 (із змінами та доповненнями) (надалі - ПДР), які зобов`язують водія своїми діями не створювати загрозу безпеці дорожнього руху, небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків, із одним пасажиром та без вантажу зі швидкістю 78...82 км/год., рухалася автодорогою «Тернопіль-Жванець-Борщів-Скалат» зі сторони с. Вигода Чортківського (Борщівського) району Тернопільської області у напрямку смт. Мельниця-Подільська Чортківського (Борщівського) району Тернопільської області.

У цей час попереду неї у попутному напрямку по траєкторії, що проходила ближче до правого краю проїзної частини дороги, без пасажирів та вантажу, під керуванням водія ОСОБА_9 , в порушення вимог вказаного Закону України та п. 31.4.2 (б), (Рульове керування), ПДР України, рухався технічно несправний мотоцикл «VIPER 28159.1», без номерного знаку. Виявлені несправності виникли до моменту дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) та могли бути виявленні водієм перед початком руху, проте не могли бути технічною причиною виникнення ДТП.

Так, водій ОСОБА_9 , під`їжджаючи до перехрестя головної із другорядною доріг, що примикає з лівого боку відносно руху останнього, та маючи на меті виконати маневр повороту ліворуч з метою з`їзду на вказану другорядну дорогу, в порушення вимог Закону та п.п. 2.3 (б, д), 10.1, 1.10, (в частині визначення понять: «дорожні умови», «дорожня обстановка», і виконання їх вимог), ПДР України, які зобов`язують водія своїми діями не створювати загрозу безпеці дорожнього руху, небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, почав змінювати напрямок руху шляхом здійснення маневру повороту ліворуч з виїздом на зустрічну смугу руху, тим самим створив перешкоду для руху водію попутного автомобіля Mercedes-Benz 250D д.н.з. « НОМЕР_2 ».

У свою чергу водій автомобіля Mercedes-Benz моделі "250D, д.н.з. « НОМЕР_2 » ОСОБА_8 з моменту виникнення перешкоди для її руху - початку зміни напрямку руху мотоцикла «VIPER 28159.1» при виконанні повороту ліворуч, що вона об`єктивно спроможна була виявити, негайно не вжила заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, хоча мала для цього технічну можливість, а продовжила рух, чим порушила вимоги п. 12.3 ПДР України.

Внаслідок порушення водіями ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , вказаних пунктів ПДР України відбулося зіткнення передньої правої частини автомобіля Mercedes-Benz моделі "250D, д.н.з. « НОМЕР_2 » із лівою боковою частиною мотоцикла «VIPER 28159.1», під час чого ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми із переломом кісток лицевого черепа та кісток його склепіння і основи справа, забиття головного мозку, крововиливами у просвіт лівого бокового шлуночка, комірки етмоїдальної пазухи та піраміди правої скроневої кістки, порожнини середнього вуха справа, розриву барабанної перетинки справа, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. Після лікування ОСОБА_9 , було направлено до місця свого проживання, де 11.03.2021 настала його смерть, між якою та ДТП є прямий причинно-наслідковий зв`язок.

Порушення водієм автомобіля Mercedes-Benz моделі "250D, д.н.з. « НОМЕР_2 » ОСОБА_8 вимог п.п. 12.3 ПДР України перебуває в прямому причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням смерті потерпілого ОСОБА_9

29.07.2020 відомості про дану дорожньо-транспортну пригоду внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000182 від 29 липня 2020 року та правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 286 КК України.

20 травня 2021 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Цього ж дня старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Тернопільській області за погодженням із прокурором Чортківської окружної прокуратури звернувся до слідчого судді Борщівського районного суду з клопотанням про застосування відносно підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із покладенням на неї обов`язків, передбачених п. п. 1, 2, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, у задоволенні якого було відмовлено ухвалою слідчого судді Борщівського районного суду Тернопільської області від 27 травня 2021 року.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 у вигляді цілодобового домашнього арешту та обираючи щодо неї запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, суд першої інстанції виходив з того, що слідчим у клопотанні та прокурором в ході судового розгляду не було обґрунтовано неможливість запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу. При цьому місцевий суд взяв до уваги те, що вчинений ОСОБА_8 злочин характеризується необережною формою вини.

У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, слідчий суддя встановив, що надані стороною обвинувачення у кримінальному провадженні докази доводять обставини, передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, з чим і погоджується колегія суддів.

Зокрема, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_8 злочину підтверджується наступними доказами:

протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 29.07.2020 з додатками, яким зафіксовано місце осипу частин транспортних засобів, сліди гальмування, кінцеве розташування самих транспортних засобів після ДТП, іншої слідовою інформацією, яка вказує про розташування місця зіткнення автомобіля та мотоцикла на зустрічні смузі руху відносно руху обох транспортних засобів;

показаннями свідка ОСОБА_10 , яка повідомила, що 29.07.2020 близько 09.15 год. вона знаходилася на пасажирському сидінні автомобіля Mercedes-Benz моделі 250D, д.н.з. « НОМЕР_2 », яким в цей час керувала її сестра, ОСОБА_8 , та була свідком того, як вищезазначений автомобіль зіткнувся із мотоциклом «VIPER 28159.1»;

висновками автотехнічних експертиз, відповідно до яких безпосередньо перед ДТП автомобіль Mercedes-Benz моделі 250D, д.н.з. « НОМЕР_2 » перебував у технічно справному стані;

висновком судово-медичної експертизи, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_9 , внаслідок ДТП отримав тілесні ушкодження, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень;

висновком судово-медичної експертизи, відповідно до якого смерть потерпілого ОСОБА_9 , настала від отриманих тілесних ушкоджень внаслідок дорожньо-транспортної пригоди;

висновком транспортно-трасологічної експертизи, відповідно до якого місце зіткнення транспортних засобів знаходиться на смузі руху до с Дзвинячка Чортківського (Борщівського) району, під кутом 60°+/-5°;

висновком судової автотехнічної експертизи, відповідно до якого лише шляхом екстреного гальмування перед зіткненням автомобіль Mercedes-Benz 250D д.н.з. НОМЕР_2 погасив частину дійсної швидкості величиною 78...82 км/год.;

висновком судової автотехнічної експертизи, відповідно до якої причиною настання вказаної ДТП є факт порушення ПДР водієм автомобіля Mercedes-Benz моделі "250D, д.н.з. « НОМЕР_2 » ОСОБА_8 та іншими матеріалами кримінального провадження.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ч.1 ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність постійного місця роботи або навчання, його репутацію, наявність судимостей та інше.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий або прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, але не доведе недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді зазначені вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею належно дотримано.

Зокрема, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя дійшов вірного висновку, що підстав для застосування до підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту немає, оскільки даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, у клопотанні слідчого не вказано та прокурором в судовому засіданні не доведено.

Заявлені у клопотанні слідчого ризики в сукупності з тяжкістю злочину та даними про особу підозрюваної не можуть слугувати виключною підставою для тримання підозрюваної під цілодобовим домашнім арештом, який, зважаючи на правову позицію Європейського суду з прав людини у справі «Манчіні проти Італії», прирівнюється до позбавлення волі, як і тримання особи під вартою.

Отже, з огляду на наведене, а також даних в їх сукупності про особу підозрюваної, яка раніше не судима, має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, з урахуванням її процесуальної поведінки, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про можливість застосування до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, який також зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної.

Разом з цим, для забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_8 процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні слідчий суддя обґрунтовано поклав на неї передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки, а саме: прибувати до слідчого відділення, прокуратури на виклики слідчого, прокурора за першою вимогою.

Колегія суддів погоджується з таким рішенням слідчого судді та вважає, що органом досудового розслідування не доведено суду виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права підозрюваної ОСОБА_8 на свободу пересування та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів. Не доведено даних обставин і прокурором під час апеляційного розгляду.

Під час розгляду клопотання слідчий суддя обґрунтовано застосував до ОСОБА_8 саме запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, що в сукупності із встановленими конкретними обставинами кримінального провадження в повній мірі відповідає практиці Європейського суду з прав людини та ст. 5 Конвенції, положення якої вказують, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність, нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує застосування запобіжних заходів, в тому числі і у вигляді особистого зобов`язання, при цьому вислухавши та врахувавши пояснення всіх учасників судового розгляду, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та належним чином мотивував своє рішення.

Доводи апеляційної скарги про неврахування слідчим суддею наявності існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, є, на думку колегії суддів, безпідставними, оскільки слідчий суддя, розглядаючи клопотання, всебічно з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування того чи іншого запобіжного заходу та прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити місцевому суду ухвалити законне та вмотивоване рішення, колегією суддів не виявлено, а наведені в апеляційних скаргах доводи не є достатніми для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді Борщівського районного суду Тернопільської області від 27 травня 2021 року є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги прокурора не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 309, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Борщівського відділу Чортківської окружної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Борщівського районного суду Тернопільської області від 27 травня 2021 року про обрання підозрюваній ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, - без змін.

Ухвала Апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

_____________ ______________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4