Провадження № 1-кс/761/6627/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2021 року місто Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
заявника ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду
скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого в ОВС першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 24 лютого 2021 року про закриття кримінального провадження №0001543, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 серпня 2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України,
В С Т А Н О В И В:
У провадження Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого в ОВС першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 24 лютого 2021 року про закриття кримінального провадження №0001543, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 серпня 2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, в якій заявник просить скасувати вказану постанову слідчого.
Свою скаргу заявник мотивує тим, що 24 лютого 2021 року старшим слідчим в ОВС першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України, прийнято рішення про закриття кримінального провадження №0001543 від 18 серпня 2020 року, у зв`язку із встановленням відсутності події кримінального правопорушення.
Однак, таке рішення слідчого заявник вважає необґрунтованим, незаконним та таким, що підлягає скасуванню з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону при його винесенні, що виразилися, зокрема, у неповному з`ясуванні обставин, фактів і доказів.
Так, заявник у скарзі зазначає, що слідчий, приймаючи постанову про закриття кримінального провадження, вимоги КПК України не виконав, не вчинив жодних слідчих (розшукових) дій, спрямованих на всебічне, повне й неупереджене дослідження всіх обставин кримінального провадження, внаслідок чого, не маючи правових підстав, виніс незаконну та необґрунтовану постанову.
Заявник ОСОБА_3 у судовому засіданні скаргу підтримав та просив її задовільнити з підстав у ній наведених.
Старший слідчий в ОВС першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 , рішення якого оскаржується, на виклик в судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлений завчасно та належним чином.
У відповідності до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги, у зв`язку з чим слідчий суддя вважає можливим розглянути скаргу у відсутність слідчого за наявності матеріалів, які є в розпорядженні слідчого судді.
Слідчий суддя, вивчивши матеріали скарги, долучені до неї документи, приходить до наступного висновку.
Як вбачається з наявних у розпорядженні слідчого судді матеріалів, Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження №0001543, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 серпня 2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.
У відповідності до вимог ст. 110 КПК України постанова про закриття кримінального провадження повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
Аналіз наявних у слідчого судді матеріалів скарги свідчать про те, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону не були дотримані слідчим при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження.
Із матеріалів скарги вбачається, що слідчий при винесені оскаржуваної постанови не встановив фактичних обставин та не вжив всіх заходів для їх встановлення, тим самим не дотримався вимог ст. 9 КПК України, оскільки передчасно зробив висновки щодо обставин, які обумовлюють закриття провадження у справі.
Також слідчий суддя, дослідивши зміст оскаржуваної постанови, встановив відсутність у тексті мотивувальної частини такої постанови даних про проведення ряду слідчих дій, спрямованих на перевірку доводів ОСОБА_3 , викладених у заяві про вчинення злочину, а також здобутих в ході досудового розслідування.
При цьому, слідчий своє рішення не мотивував та не навів у постанові доводи на обґрунтування свого висновку про необхідність закриття кримінального провадження.
Із огляду на викладене, слід дійти висновку, що слідчий без проведення необхідного обсягу слідчих дій, оцінки доказів та їх перевірки, зробив передчасний висновок про наявність підстав для закриття кримінального провадження.
Наведене свідчить про те, що обставини, які викладені ОСОБА_3 у заяві про вчинення кримінального правопорушення не стали предметом належного їх розслідування слідчим.
Отже, наведене приводить слідчого суддю до висновку про те, що слідчий не провівши увесь необхідний обсяг слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні, не з`ясувавши в повному обсязі усі фактичні обставини, передчасно виніс постанову про закриття кримінального провадження №0001543, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 серпня 2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.
Крім того, на день розгляду скарги слідчий у судове засідання не з`явився, жодних доказів, які б спростовували доводи скарги та підтверджували обставини, які є підставою для закриття кримінального провадження, до суду не надав, у зв`язку із чим слідчий суддя, виходячи з принципу змагальності сторін у кримінальному провадженні, приходить до висновку, що доводи, зазначені у скарзі, є обґрунтованими.
Відповідно до ст.25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
Згідно з положеннями п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.
Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст. 2, ст. 284 КПК України), проте слідчим суддею з урахуванням вищевикладеного встановлено, що слідчий, приймаючи рішення, зробив висновки щодо обставин, що обумовлюють закриття провадження у справі, передчасно, без перевірки всіх обставин.
В порушення вимог ст.110 КПК України, слідчий в зазначеній постанові не надав відповіді на всі поставлені заявником питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття.
Викладене свідчить про неповноту досудового розслідування та про необґрунтованість винесення слідчим 24 лютого 2021 року постанови про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001543, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 серпня 2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.
При цьому, Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що державні органи завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Ассенов та інші проти Болгарії» (Assenov and Othersv. Bulgaria), пп. 103 etseq.).
Крім того, вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, серед іншого, покази свідків та висновки судових експертиз (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» (Tanrikuluv. Turkey), заява № 23763/94, та «Гюль проти Туреччини» (Gulv. Turkey), заява № 22676/93).
За правилами ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності; сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Таким чином, слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на його розгляд сторонами кримінального провадження, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного прийшов до висновку, що скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню, а постанова старшого слідчого в ОВС першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 24 лютого 2021 року про закриття кримінального провадження №0001543, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 серпня 2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, підлягає скасуванню.
Керуючись статтями 2, 7, 91, 92, 93, 110, 284, 303, 304, 306, 307, 372, частиною другою статті 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого від 24 лютого 2021 року про закриття кримінального провадження задовольнити.
Скасувати постанову постанову старшого слідчого в ОВС першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 24 лютого 2021 року про закриття кримінального провадження №0001543, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 серпня 2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1