НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/4671/19
Провадження № 1-кп/0182/485/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.04.2021 року м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Нікополі, в режимі відеконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.07.2015 року за №0002239 стосовно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньою технічною освітою, працюючого, ПК «Дніпровський», одруженого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого:
за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 122 КК України,
з участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_4 ,
законний представник
потерпілого ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
представника потерпілого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
законний представник
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В:
04.07.2015 приблизно о 19:40 годині ОСОБА_10 знаходився поблизу магазину «Орхідея», розташованого за адресою: Дніпропетровська область м. Нікополь, вул. Довгалівська, буд. 195, де у нього виник словесний конфлікт із ОСОБА_6 , який начебто образив його молодшого брата.
У цей же час та в тому ж місці між ОСОБА_11 та ОСОБА_6 на грунті раптово виниклих неприязних відносин виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .
Так, 04.07.2015 приблизно о 19:50 годині ОСОБА_10 знаходячись поблизу магазину «Орхідея», розташованого за адресою: Дніпропетровська область м. Нікополь вул. Довгалівська, буд. 195. реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс один удар правою ногою в область грудної клітини ОСОБА_6 від якого останній не втримався на ногах та впав спиною на землю.
Після цього, ОСОБА_10 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , наніс два удари ногою, обутою у взуття в область підборіддя ОСОБА_6 , після чого присів на коліно та наніс кулаком правої руки два удари з область грудної клітини ОСОБА_6 та не менше трьох ударів кулаком правої руки в область правого ока ОСОБА_6 , чим заподіяв останньому, згідно висновку судово-медичної експертизи № 705 від 21.12.2015 тілесні ушкодження у вигляді: черепно-мозкової травми, забою головного мозку І ступеня, гематоми лівої завушної області, крововиливу обох повік правого ока. парезу 3 пари черепно-мозкових нервів справа, парезу верхнього прямого м`язу правого ока, що призвело до обмеження рухів очного яблука правого ока. Виявлені тілесні ушкодження оцінюються в сукупності і відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою провину визнав та пояснив, що раніше він не був знайомий з потерпілим. В той день, йому зателефонували знайомі та повідомили, що його молодшого брата, якому на той час було 6 років, побили на спортивному майданчику в районі вул. 8 Березня. Коли він прийшов додому то побачив у брата синець на обличчі і дізнався з його слів, що його побило 2 старших хлопців, якім він заважав грати у футбол. При цьому брат повідомив, що зможе впізнати їх. Тому, разом з молодшим братом він пішов шукати кривдників молодшого брата, щоб розібратися з ними. На майданчику їх вже не було, тому вони пішли додому, але, біля магазину «Орхідея» стояло двоє незнайомих йому хлопців на яких вказав менший брат, що це вони. Там був потерпілий з приятелем. Він підійшов до них і запитав: « У чому справа і що сталося?» Вони не зізналися, що вдарили брата, а молодший брат заплакав і вказав саме на потерпілого ОСОБА_12 . Він розпочав з потерпілим словесну сварку під час якої штовхнув останнього, а потім вдарив в обличчя. Потерпілий не втримав рівновагу і впав. Після чого він наніс удари ногою в область живота і кілька ударів руками в область голови. Після чого, він припинив свої дії а потерпілий пішов додому. Оскільки його родина не мала фінансової можливості відшкодувати шкоду, завдану його діями, а зараз він офіційно працює, перебуває у шлюбних стосунках і живе окремо, і хоча має на своєму утриманні молодших братів, т.я. мати поїхала на заробітки за кордон, а вітчим залишив їх, то він визнає позовні вимоги потерпілого повністю щодо відшкодування матеріальної шкоди на лікування і покладається на розсуд суду в частині стягнення витрати на відшкодування моральної шкоди. Він щиро просить вибачення у потерпілого і просив врахувати, що особисто ним сплачено суму позовних вимог прокурора щодо витрат за стаціонарне лікування потерпілого та 2500 гривень в рахунок відшкодування витрат на лікування особисто потерпілому. При цьому, ОСОБА_3 заявив клопотання про звільнення його покарання за вчинений ним злочин на підставі ст.1 п. а Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки на момент вчинення інкримінованого злочину, він був неповнолітнім.
При цьому обвинувачений заявив клопотання та просив звільнити його від відбування покарання на підставі ЗУ «Про амністію у 2016 році», оскільки він на момент вчинення злочину був неповнолітньою особою.
Законний представник ОСОБА_3 , його тітка ОСОБА_9 зазначила, що про подію злочину їй стало відомо випадково зі слів племінника лише рік тому. Вона особисто звернулася до мами потерпілого просила вибачення, але дізнавшись про суму позовних вимог, визначилася, що не зможе допомогти навіть племіннику зібрати таку суму. До того ж, щодо спричинення моральної шкоди вважає, що ця сума є завідомо непосильною для її племінника, тому покладалася на розсуд суду в частині вирішення позовних вимог на користь потерпілого.
Потерпілий ОСОБА_6 суду повідомив, що 04.07.2015 року він разом з товаришем ОСОБА_13 приблизно о 12год пішли грати у футбол на поле по вул. 8 Березня. На майданчику були люди, діти, в тому числі і молодший брат обвинуваченого. Саме він кидав каміння, заважав їм грати, а потім взяв палицю і почав нею штрикати. Тоді він не витримав і потяг за палицю, намагаючись вирвати її у нього з рук. Коли це сталося, малий впав на сідниці на землю і почав говорити, що старший брат з ним розбереться. Тоді він підійшов і легенько штовхнув його ногою і пішов разом з другом на інше поле в районі Центрального ринку. Коли він повертався додому до нього підійшов якісь рижий хлопець і запропонував піти з ним, т.я. хтось хотів поговорити. Це відбувалося біля магазину по АДРЕСА_3 . Там він побачив як ОСОБА_14 бив його товариша. Коли він підійшов, ОСОБА_14 наблизився до нього, вибив м`яч з рук і завдав удар в ніс. Після чого його повалили на землю, животом вниз, руки були вперед. І лежачого його вдарили 2 рази ногою, в область обличчя, в районі очей і по затилку справа. Більше ударів він не пам`ятає, т.я. втратив свідомість і прийшов до тями, коли сидів біля паркану. Після чого піднявся і пішов додому. Стверджує, що його бив лише ОСОБА_14 , можливо повалили на землю декілька чоловік. У нього був струс головного мозку, травма правого ока після чого почалися вади зору, оскільки незначні проблеми він мав до побиття. На даний час він навчається у вищому навчальному закладі і проблеми з зором йому сильно заважають. До того ж, він постійно перебуває під контролем невропатолога та інш. лікарів. Просив задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі, за винятком суми, отриманої його законним представником в рахунок відшкодування матеріальної шкоди. Щодо задоволення клопотання обвинуваченого про застосування до нього вимог Закону України «Про амністію у 2016 році» не заперечував, оскільки покладався на позицію свого представника адвоката ОСОБА_7 і законного представника ОСОБА_5 , які також не заперечували проти заявленого клопотання.
Законний представник потерпілого, його мати ОСОБА_5 повідомила, що 04.07.2015р. її син разом з другом ОСОБА_15 пішов грати у футбол. Повернувся додому приблизно о 19 год.побитий і ліг , т.я. у нього було погане самопочуття. Вона викликала швидку допомогу т.я. стан його був дуже поганий, йому підключали кисневу подушку, виявили закриту черепно-мозкову травму, забій головного мозку, лівої області голови. Його лікували в обласній клінічній лікарні і після цього розпочалися проблеми із зором. Про обставини побиття син їй повідомив теж саме, що і в судовому засіданні. Крім того, зі слів сина їй відомо, що ОСОБА_3 зі значною силою спричиняв йому удари, а очевидці говорили, що обвинувачений просто танцював на її синові. Підтримала позовні вимоги в інтересах її сина, повідомивши, що на лікування було витрачено значно більше коштів, ніж збережено товарних чеків. І лише перед судовим засіданням вона отримала грошовий переказ від обвинуваченого на суму 2тис. гривень і ще 500грн. передавала його законний представник, що є навіть принизливим, враховуючи наслідки для здоров`я її сина.
Згідно матеріалів досудового слідства, досліджених за клопотанням прокурора у судовому засіданні, за згоди сторін кримінального провадження, які не оспорювали їх законність і допустимість, встановлено.
Відповідно до висновку судово-медичного експерта № 705 від 21.12.2015р., у потерпілого ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми, забою головного мозку 1 ступеня, гематоми лівої завушної області, крововиливу обох повік правого ока, парезу 3 пари черепно-мозкових нервів справа(парезу верхнього прямого м`язу правого ока, що призвело до обмеження рухів очного яблука правого ока, які в сукупності відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я. Виявлені тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів або від ударів об такі предмети.(а.п. 47-49) При цьому, відповідно до рапорту ст. ДІМ СДІМ Нікопольського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_16 04.07.2015р. до СВ Нікопольського МВ ГУМВс звернулася ОСОБА_5 , яка повідомила про те, що 04.07.2015р. приблизно о 19год. 40 хвил. по вул. Маяковського в м. Нікополі невідомі особи спричинили тілесні ушкодження її синові ОСОБА_17 , 1999р.н. Дана заява була зареєстрована до ЖЕО №9713 від 04.07.2015р.(а.п.52). Того ж дня було заведено картку первинного обліку інформації, повідомленої ОСОБА_5 ( а.п.54) Крім того, ОСОБА_5 звернулася з письмовою заявою 04.07.2015р. о 21 год. 30 хвил. про притягнення до кримінальної відповідальності особу, яка вчинила кримінальне правопорушення стосовно її неповнолітнього сина (а.п.55). Лише 25.06.2019р о 14 год. безпосередньо у ОСОБА_6 , який на той час досяг повноліття, було прийнято заяву про притягнення до кримінальної відповідальності малознайомих йому хлопців на ім`я ОСОБА_18 і ОСОБА_12 , які 04.07.2015 поблизу перехрестя вулиць Маяковського та Довгалівської умисно спричинили йому тілесні ушкодження ( а.п.56). Того ж дня, лише 25.06.2019р. за участю потерпілого ОСОБА_6 встановлено та оглянуто місце події злочину (а.п.57-61). 18.02.2019р. з участю потерпілого ОСОБА_6 було проведено слідчий експеримент під час якого він зазначив обставини і вказав механізм спричинення йому тілесних ушкоджень ( а.п.74-81). Відповідно до висновку додаткової судово-медичної експертизи №83 від 19.02.2019р. механізм виявлених у потерпілого ОСОБА_6 тілесних ушкоджень не суперечить механізму, вказаному ним під час слідчого експерименту про що зазначено в його протоколі від 18.02.2019р. (а.п.83). До того ж, згідно висновку додаткової судово-медичної експертизи № 259 від 22.05.2020р., виявлені у ОСОБА_6 тілесні ушкодження могли утворитися як від ударів кулаками рук людини, так і взутими ногами людини ( а.п.85). Крім того, потерпілий ОСОБА_6 по фото впізнав серед 4 фотокарток на фотокартці № 3 хлопця на ім`я ОСОБА_18 , який 04.07.2015р. наніс йому удар в обличчя, а саме в ніс. Згідно довідки до протоколу, під фото № 3 зображений саме ОСОБА_3 ( а.п.86, 87а).
Враховуючи викладене, вважаю, що дії ОСОБА_3 були умисними, спрямованими на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 і мають правильну правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 122 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Призначаючи покарання, суд приймає до уваги ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення і враховує його наслідки у вигляді спричинення шкоди здоров`ю потерпілого ОСОБА_6 . Суд бере до уваги репутацію обвинуваченого, який на даний час офіційно працевлаштований, має власну родину і піклується про неповнолітніх братів, які залишилися у нього на утриманні. Він вчинив злочин, будучи неповнолітнім, задовільно характеризується за місцем проживання і за місцем роботи, незважаючи на те, що навчався посередньо відповідно до педагогічної характеристики. Жодного разу до адміністративної або кримінальної відповідальності він не притягувався. У суду не має сумніву, що ОСОБА_3 щиро розкаюється у вчиненому злочині і відверто співчуває і переживає за здоров`я потерпілого.
Згідно досудової доповіді стосовно неповнолітнього ОСОБА_3 орган пробації, з урахуванням інформації, що характеризує його особистість, способу його життя, історії правопорушень, а також низької ймовірності вчинення повторного правопорушення, вважає, що його виправлення можливе без позбавлення волі або обмеження його волі на певний строк та не становить високої небезпеки для суспільства.
Обставинами, які пом`якшують вину обвинуваченого вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім, щире каяття та визнання вини. Обставин, які обтяжують вину обвинуваченого не встановлено. Тому, з урахуванням цих обставин, суд вважає, за можливе призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції ч.1 ст. 122 КК України.
При цьому, з урахуванням думки потерпілого ОСОБА_6 , його законного представника ОСОБА_5 і представника - адвоката ОСОБА_7 , які не заперечували проти заявленого обвинуваченим клопотання, з урахуванням думки сторони захисту, суд вважає за можливе задовольнити клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 і звільнити останнього від призначеного покарання на підставі акту амністії.
Відповідно до ст. 1 п. а) Закону України «Про амністію у 2016 році» звільніються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до стаття 12 Кримінального кодексу України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, які на момент вчинення злочину були неповнолітніми.
З урахуванням викладеного, та тієї обставини, що ОСОБА_3 , будучи неповнолітнім, вперше вчинив умисний злочин, передбачений ч. 1 ст. 122 КК України, який відповідно до ст.12 КК України не є тяжким або особливо тяжким, і амністія стосовно нього не застосовувалася раніше, він підлягає звільненню від відбування призначеного покарання за вчинення інкримінованого злочину, на підставі ст.1 п.а Закону України «Про амністію у 2016 році».
Цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_6 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України шкода, завдана діями винної особи підлягає відшкодуванню в повному обсязі. Потерпілий в судовому засіданні довів, що витрати на його лікування становили 4507,49 гривень. При цьому, з урахуванням суми, яка на даний момент відшкодована обвинуваченим ОСОБА_3 і його законним представником, сума позовних вимог складає 2007,49 гривень. Таку суму позовних вимог не оспорюють ані обвинувачений ані його законний представник і не заперечували проти задоволення цивільного позову в частині відшкодування матеріальної шкоди в повному обсязі.
Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Пунктами 9,10 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану тощо. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Суд вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди повинен бути максимально адекватним завданій шкоді.
Суд погоджується з доводами потерпілого і його законного представника про те, що внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, його стан здоров`я не може бути поновленим на 100% ні за яких умов, оскільки він втратив і продовжує втрачати зір. Будучи студентом, він вимушений постійно носити окуляри і перебувати під контролем лікарів. Це особливо вразливо і безсумнівно, завдало потерпілому душевних страждань, глибоких емоційних переживань, т.я. він, фізично розвинутий хлопець, не зміг захистити себе, тривалий час лікувався, що порушило його звичний спосіб життя спричинило хвилювання, викликані нервовим стресом.
Виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки з урахуванням тривалості досудового слідства у кримінальному провадженні, моральна шкода у розмірі 50 тис. гривень відповідає глибині душевних страждань, понесених потерпілим внаслідок злочинних дій ОСОБА_3 .
У зв`язку з добровільним відшкодуванням витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_6 відповідно до заявленого прокурором в інтересах КЗ «Нікопольська міська лікарня №1» ДОР цивільного позову, прокурор в судовому засіданні відмовився від раніше заявлених до обвинуваченого позовних вимог.
Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні. Речові докази також відсутні.
Керуючись ст.ст.124 ,370, 371, 374, 376 КПК України, ст. 1 п. а) Закону України «Про амністію у 2016 році», ст..ст. 1166, 1667 ЦК України -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.
Звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 1 п. а) Закону України « Про амністію у 2016 році».
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався. Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 задовольнити.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_6 2007,49 ( дві тисячі сім гривень сорок дев`ять копійок) в рахунок відшкодування матеріальної шкоди і в рахунок моральної шкоди 50 тис. ( п`ятдесят тисяч) гривень.
Речові докази відсутні.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення шляхом подачі апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили з моменту проголошення рішення судом апеляційної інстанції.
Негайно після проголошення вироку, його копію вручити обвинуваченому і прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1