Справа № 522/5560/21
Провадження по справі № 1-кп/522/1603/21

УХВАЛА
про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

20 травня 2021 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Одеси обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0003223 від 10.11.2020 року, відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Березівка, Одеської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4 ,
захисників - ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадження судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , на підставі ухвали судді ОСОБА_6 , надійшов для вирішення питання про об`єднання обвинувальний акт з додатками за №0003223 від 10.11.2020 року, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 314 КПК України, після отримання обвинувального акту не пізніше п`яти днів з дня його надходження, суддя призначає підготовче судове засідання, в яке викликає учасників судового провадження.

Згідно ч. 2 ст. 314 КПК України, підготовче судове засідання відбувається за участю прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого, його представника та законного представника, цивільного позивача, його представника та законного представника, цивільного відповідача та його представника згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду.

В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , оскільки обвинуваченому інкримінується вчинення тяжкого злочину, за який передбачено до 10 років позбавлення волі, наявні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у вказаному кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення.
Обвинувачений ОСОБА_3 та його адвокат заперечували проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики, вказані прокурором, не доведені, просили суд застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід.
Вислухавши думку учасників процесу, суд вважає за необхідне застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 .

За Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод на державу покладається обов`язок вжити заходи до забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.

Відповідно до ст.17 Закону України № 3477-IV від 23.02.2006 року «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини, а також українські суди мають застосовувати при розгляді справ практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, що необхідно обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, так як це відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах кримінального провадження, а дані про особу обвинуваченого дають достатні підстави вважати, що дійсно існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, вчиненного групою осіб, пов`язаного із застосуванням насильства до потерпілих, за який перебачено покарання до 10 років позбавлення волі, обвинувачений станом на теперішній час вже притягується судом до кримінальної відповідальності за вчинення не має місця роботи, не одружений, що свідчить про відсутність в обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, що у сукупності свідчить про те, що обвинувачений ОСОБА_3 може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у вказаному кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено.

Таким чином, суд вважає, що прокурором було доведено наявність достатніх підстав, вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, і про необхідність обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Метою обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у вказаному кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки ще існують зазначені ризики.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено.

Зважаючи на положення ч. 3 ст. 183 КПК України, приймаючи до уваги, що інкримінований обвинуваченому ОСОБА_3 злочин було вчинено із застосуванням насильства до потерпілого, вважаю за необхідне не визначати розмір застави як альтернативного запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, оскільки злочин вчинено із застосуванням насильства до потерпілого

На підставі вищевикладеного, оцінюючи всі встановлені під час розгляду обвинувального акту обставини, суд приходить до висновку про необхідність застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 217, 314-315, 331, 369-372, 392 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Застосувати стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», строком на 60 днів, тобто до 18.07.2021 року включно.

Строк дії запобіжного заходу обчислюється з моменту оголошення ухвали суду, тобто з 20.05.2021 року.
Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала суду в частині застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1
20.05.2021