Справа № 454/1095/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/344/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 лютого 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 05 березня 2020 року,
з участю прокурора ОСОБА_7 ,
встановила:
цією ухвалою залишено без задоволення заяву ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Сокальського районного суду Львівської області від 20 серпня 2019 року.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 покликається на неповноту судового розгляду та вважає рішення суду необґрунтованим.

Звертає увагу на те, що після винесення вироку щодо нього, виявлено обставини, які є істотними для справи, і які не були і не могли бути відомі ні йому, ні суду під час її розгляду.

На думку апелянта, нововиявленими обставинами є грубе порушення права на захист; відсутність у його діях складу злочину та відсутність самої події злочину.

Зазначає, що мотив злочину недосліджений і нез`ясований як в ході досудового слідства так і під час судового розгляду.

Наголошує на порушенні судом першої інстанції норм Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Конституції України.

Просить скасувати ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 05 березня 2020 року та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора про заперечення апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 та залишення ухвали суду без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Так, ч.1 ст. 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Главою 34 КПК України визначено порядок здійснення провадження за нововиявленими або виключними обставинами, встановлюючи при цьому підстави для здійснення такого провадження, строки звернення та вимоги до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
Відповідно до ч.2 ст. 459 КПК України, нововиявленими обставинами визнаються: 1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Вимоги до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами встановлені ст. 462 КПК України і у такій, згідно пункту 4 частини 2 цієї статті обов`язково повинно бути зазначено обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду.
Отже, із вищенаведених норм процесуального закону слідує, що нововиявленими можуть вважатися лише ті обставини, які встановлені розслідуванням або вироком суду, що вступив у законну силу, а також юридичні факти, пов`язані з елементами предмету доказування у кримінальному провадженні і спростовують через їх попередню невідомість та істотність висновків, які містяться у вироку.
Роль суду при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами зводиться лише до встановлення наявності таких обставин, їх оцінки з точки зору істотності для даної конкретної справи, дослідження таких та прийняття відповідного рішення. Однак, суд не уповноважений збирати докази існування нововиявлених або виключних обставин, лише на підставі припущення сторони кримінального провадження про існування таких обставин.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 звернувся до місцевого суду з заявою про перегляд вироку Сокальського районного суду Львівської області від 20 серпня 2019 року за нововиявленими обставинами, якими вважає неналежне надання його захисником правової допомоги та відсутність події злочину з огляду на те, що журнал теоретичного навчання, у який засудженим вносилися відомості про результати навчання учениці ОСОБА_8 у виді поточних відміток, яка не відвідувала навчання, оскільки перебувала за межами території України, не є офіційним документом. Окрім цього зазначає, що відсутні відомості щодо притягнення до відповідальності інших вчителів навчального закладу, які також за його твердженням вносили відомості щодо навчання ОСОБА_8 . Наведене вважає підставою для зміни кваліфікації злочину.
Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що доводи засудженого, викладені в заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зводяться до незгоди з обвинувальним вироком, який ніким не оскаржувався і набрав законної сили, та до оцінки доказів, що не досліджувались судом при його винесенні, оскільки такий ухвалений на підставі угоди між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості.
Жодних інших доказів наявності обставин суттєвого та неспростовного характеру, які б можливо було вважати нововиявленими або виключними у відповідності до приписів ст. 459 КПК України засудженим не надано.
Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошує на принципі остаточності судового рішення, який означає, що жодна сторона не має права ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало чинності, лише заради повторного судового розгляду й ухвалення нового рішення у справі. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (рішення у справах «Волосюк проти України», «Пономарьов проти України», «Трегубенко проти України»).
Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що суддя місцевого суду, дослідивши матеріли заяви засудженого ОСОБА_6 з покликанням на норми законодавства, підставно залишила заяву останнього без задоволення і належним чином мотивувала це в своїй ухвалі, з чим погоджується і апеляційний суд.
Окрім цього, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи, які були б підставою для скасування постановленого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,
постановила:
апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 05 березня 2020 року, якою залишено без задоволення заяву ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Сокальського районного суду Львівської області від 20 серпня 2019 року без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4