Провадження 1-кп/712/231/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2021 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого/ судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м.Черкаси кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця м. Черкаси, громадянина України, українця, не працюючого, з середньою освітою, одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, депутатом, інвалідом, учасником бойових дій та ліквідатором наслідків на Чорнобильській АЕС не являється, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 01.02.2002 Придніпровським РС м. Черкаси, за ч. 2 ст. 142 КК України, до позбавлення волі на строк 5 років. 08.10.2004 звільнений умовно-достроково з невідбутим строком 1 рік 4 місяці 3 дні.; 05.09.2007 Придніпровським РС м. Черкаси, за ч. 2 ст. 186 КК України, до позбавлення волі на строк 2 роки. 21.02.2009 звільнений умовно - достроково з не відбутим строком 5 місяців 18 днів; 18.05.2011 Придніпровським РС м. Черкаси, за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 190, 70 КК України, до позбавлення волі на строк 9 років з конфіскацією майна. 12.06.2017 звільнений по відбуттю покарання; Соснівським РС м. Черкаси, за ч. 2 ст. 185 КК України, до арешту на строк 4 місяці. 14.12.2018 звільнений по відбуттю покарання; 22.11.2019 Придніпровським районним судом м. Черкаси за ч. 2 ст. 186 КК України, затверджено угоду про визнання винуватості та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, згідно з ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування покарання із встановленням іспитового строку терміном на 2 роки,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , 29.09.2019, близько 08 години, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, прибув до житлового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_2 , зайшов у під`їзду № 1 даного будинку, де, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, умисно, протиправно, повторно, з корисливих мотивів, відштовхнув запірний пристрій врізного замка за допомогою ключа, який мав із собою, в результаті чого проник до складського приміщення, яке розташоване на 3 поверсі будинку та перебуває в користуванні ОСОБА_5 , звідки умисно, таємно взяв бувший у користуванні підсилювач марки «Radiotehnika У-101-Стерео», що належить потерпілому, вартість якого, згідно висновку експерта № 8/762 від 19.11.2019, станом на 29.09.2019 становить 866, 67 грн. Після чого, з викраденим майном із місця вчинення злочину зник у невідомому напрямку, тим самим, зазначеними умисними діями спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на вищевказану суму.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину, у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав у повному обсязі та повністю підтвердив обставини вказані вище щодо часу, місця, мети, способу вчинення ним кримінального правопорушення, не оспорював та дав показання, які відповідають опису подій, які сформульовані в обвинувальному акті. Повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що підтверджують його вину, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду. Обвинувачений щиро кається, просив суд суворо не карати.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, суд ухвалив про проведення скороченого судового розгляду і визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюють ся. При цьому, судом з`ясовано, чи правильно обвинувачений розуміє зміст тих обставин, які він не оспорює, чи є добровільною та істинною його позиція, а також роз`яснив учасникам процесу, що у разі не дослідження судом доказів, сторони будуть позбавлені права в апеляційному порядку оскаржити обставини, які не оспорю валися.

Оцінюючи докази зібрані в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення повністю доведена в повному обсязі.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує, за:

- ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинене повторно.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставин що пом`якшують покарання, є щире каяття, добровільне відшкодування шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання, згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує тяжкість скоєного ним кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання, його щире каяття, особу обвинуваченого, який раніше був неодноразово судимий, має не зняту та непогашену судимість, на обліках в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, характеризується посередньо, думку потерпілого, який просив суворо не карати, і вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе при призначенні йому покарання у вигляді позбавлення волі.

Суд вважає вказане покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, що повністю узгоджується із принципами законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Таке покарання обвинуваченому, на думку суду, буде відповідати принципу пропорційності обмеження прав та легітимної мети покарання, який передбачений Європейською конвенцією захисту прав людини і основоположних свобод та відповідатиме їх особі.

Враховуючи суспільну небезпеку скоєного обвинуваченим ОСОБА_4 злочину суд не знаходить підстав для звільнення його від покарання з випробуванням, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності проти власності та знову скоїв умисний злочин, тому відсутні підстави для застосування вищезазначеної статті КК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Водночас згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» коли особа, щодо якої було застосоване таке звільнення, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.11.2019, ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, тому суд вважає відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України вищезазначений вирок виконувати окремо.

Вказане узгоджується з правовою позицією суду касаційної інстанції щодо порядку застосування ч. 4 ст. 70 КК України, викладеною в постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 15.02.2021 у справі 3 760/26543/17.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченому у виді тримання під вартою, враховуючи вимоги ст.ст. 131-132, 177, 178 КПК України, слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Крім того, суд виконуючи вимоги ч. 2 ст. 124 КПК України, вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати на залучення експертів під час здійснення досудового розслідування за проведення судово товарознавчих експертиз у сумі 628,04 грн.

Цивільний позов не заявлений.

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.349, 368-370, 374, 394 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185КК України

Призначити покарання ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Початок терміну відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 22.05.2021, зарахувавши обвинуваченому строк попереднього ув`язнення з 26.03.2021 по 21.05.2021.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без змін тримання під вартою.

Вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.11.2019, за яким ОСОБА_4 засуджений за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, виконувати окремо.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судово товарознавчих експертиз у сумі 628,04 грн.

Речові докази, а саме:

відеозаписи на диску та ключ, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Соснівський районний суд м. Черкаси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1