Справа № 203/2294/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 червня 2021 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю скаржника - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро скаргу ОСОБА_3 про визнання бездіяльності слідчого, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшла вищезазначена скарга ОСОБА_3 , в якій останній посилався на те, що в провадженні Третього слідчого відділу ТУ ДБР перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР 25.03.2021 року за №0000037, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України. 16.04.2021 року ним до слідчого було подано клопотання про ініціювання проведення слідчих дій. В зв`язку із бездіяльністю слідчого щодо розгляду вказаного клопотання, 13.05.2021 року ним повторно було подано клопотання, яке було отримано 18.06.2021 року. Однак, до теперішнього часу його не повідомлено про розгляд як першого, так і другого клопотання, його задоволення або повну чи часткову відмову в задоволенні. Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_3 просив визнати доведеним факт бездіяльності слідчого Третього слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого в м.Полтаві, ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000037, що полягає у неповідомленні про розгляд клопотання та його задоволення, про частку або повну відмову в його задоволенні. Також скаржник просив зобов`язати слідчого повідомити його про розгляд клопотання та вчинити зазначені в ньому слідчі (розшукові дії).
В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав подану скаргу та посилаючись на викладені в ній підстави, просив задовольнити останню.
Слідчий в наданій заяві просив розглянути скаргу за його відсутності та відмовити в задоволенні останньої.
Заслухавши скаржника, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Під час розгляду скарги встановлено, що Третім слідчим відділом (з дислокацією у м.Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000037, відомості за яким внесено до ЄРДР 25.03.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України.
Підставою внесення відомостей до ЄРДР стала ухвала слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 16.03.2021 року про зобов`язання внести відомості за заявою ОСОБА_3 від 15.01.2021 року про вчинення кримінального правопорушення службовими особами ДУ «Криворізька виправна колонія (№80)».
Також з матеріалів справи вбачається, що 16.04.2021 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого із клопотанням, в якому просив визнати його потерпілим у кримінальному провадженні, вручити пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого, допитати його в якості потерпілого. Крім того, просив звернутись до слідчого судді з клопотанням про проведення обшуку в службових приміщеннях ДУ «Криворізька виправна колонія (№80) з метою виявлення та вилучення службової та бухгалтерської документації; призначити проведення судово-бухгалтерської та почеркознавчої експертиз.
Аналогічне клопотання за змістом та поставленими на вирішення питаннями було подано ОСОБА_3 до слідчого 13.05.2021 року.

Відповідно до положень п.18 ч.1 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
А відповідно до ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Згідно п.1 ч.1 ст.303 КПК України встановлено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст.169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Частиною 5 ст.55 КПК України передбачено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Згідно ст.220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Звертаючись до суду зі скаргою в порядку ст.303 КПК України, ОСОБА_3 посилався на те, що до теперішнього часу відповіді щодо результатів розгляду його клопотань не отримував. В зв`язку з чим, просив визнати доведеним факт бездіяльності слідчого, що полягає у неповідомленні про розгляд клопотання та його задоволення, про частку або повну відмову в його задоволенні, а також зобов`язати слідчого повідомити його про розгляд клопотання та вчинити зазначені в ньому слідчі (розшукові дії).
Поряд з цим, під час розгляду скарги слідчим було надано постанову від 29.04.2021 року, відповідно до якої вбачається, що клопотання ОСОБА_3 від 16.04.2021 року, яке надійшло до ТУ ДБР 23.04.2021 року разом із іншими аналогічним клопотанням, було розглянуто слідчим та за наслідками його розгляду на підставі ч.5 ст.55 КПК України ОСОБА_3 відмовлено у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні, а також, з урахуванням того, що останній має статус заявника у кримінальному провадженні, йому відмовлено в задоволенні клопотання і в іншій частині.
Крім того, за результатами розгляду аналогічного клопотання, поданого повторно ОСОБА_3 13.05.2021 року, яке надійшло ТУ ДБР 18.05.2021 року, постановою слідчого від 20.05.2021 року в його задоволенні було відмовлено з тих саме підстав.
Таким чином, під час розгляду скарги встановлено, що подані ОСОБА_3 клопотання від 16.04.2021 року та від 13.05.2021 року, були розглянуті слідчим з прийняттям відповідних процесуальних рішень по суті клопотання, як це передбачено ч.5 ст.55 та ч.2 ст.220 КПК України.
Згідно наданих слідчим супровідних листів вбачається, що копії постанов від 29.04.2021 року та від 20.05.2021 року в день їх винесення було направлено ОСОБА_3 .
В зв`язку з цим, слідчий суддя вважає безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню вимоги про визнання доведеним факту бездіяльності слідчого, що полягає у не повідомленні про розгляд клопотання та зобов`язання слідчого повідомити про результати розгляду клопотання.
При цьому, слідчий суддя також враховує, що вимоги про визнання доведеним факту бездіяльності слідчого не узгоджується із приписами ч.2 ст.307 КПК України, якою визначено виключний перелік рішень, які можуть бути прийняті слідчим суддею за наслідками розгляду скарги, поданої в порядку ст.303 КПК України.
Враховуючи, що ОСОБА_3 було відмовлено у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні та останній фактично мав статус заявника, слідчим також правомірно було відмовлено останньому в задоволенні клопотання про проведення слідчих дій, оскільки з огляду на права заявника, визначені ч.2 ст.60 КПК України, останній не має право ініціювати вказані питання.
З огляду на це, ОСОБА_3 також слід відмовити в задоволенні скарги в частині зобов`язання слідчого вчинити зазначені в клопотанні від 13.05.2021 року слідчі дії.
Відмовляючи в задоволенні скарги в цій частині слідчий суддя також приймає до уваги, що відповідно до ч.5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Таким чином, вирішення питань щодо необхідності проведення тих чи інших слідчих дій не відноситься до компетенції слідчого судді.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3,26,40,220,303,306,307 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 про визнання бездіяльності слідчого, зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1