Справа № 738/166/21
№ провадження 1-кп/738/51/2021
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2021 року місто Мена Чернігівської області

Менський районний суд Чернігівської області у складі:
судді - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 січня 2021 року за №0000001, про обвинувачення

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Мена Чернігівської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, інваліда 3 групи, раніше судимого вироком Менського районного суду Чернігівської області від 01 вересня 2006 року за частиною 1 статті 121 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі статей 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки; постановою Менського районного суду Чернігівської області від 13 квітня 2007 року направлений для відбуття покарання у виді позбавлення волі; вироком Сосницького районного суду Чернігівської області від 17 вересня 2014 року за частиною 2 статті 185, статтями 395, 70, 72 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі статей 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; вироком Менського районного суду Чернігівської області від 12 травня 2015 року за частиною 1 статті 121, статтею 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі; вироком Менського районного суду Чернігівської області від 18 грудня 2020 року за частиною 2 статті 125 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125 КК України, -
за участю:
секретаря судового засідання - ОСОБА_3 ,
учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4
потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_2

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
ОСОБА_2 вчинив кримінальні правопорушення при наступних обставинах.
15 грудня 2020 року близько 22-00 години ОСОБА_2 , знаходячись у будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, переслідуючи мету вчинення насильницьких дій, умисно завдав членові своєї сім`ї брату ОСОБА_5 , не менше двох ударів дерев`яним поліном у волосисту ділянку голови, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді забійної рани волосистої ділянки голови, які відповідно до висновку експерта №01 від 06 січня 2021 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я, вчинивши таким чином у відповідності до статті 1 Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», кримінальне правопорушення, пов`язане з домашнім насильством.

22 грудня 2020 року близько 21-00 години ОСОБА_2 , знаходячись у будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, переслідуючи мету вчинення насильницьких дій умисно завдав членові своєї сім`ї брату ОСОБА_5 , один удар кухонним ножем у передню черевну стінку, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді різаної рани передньої черевної стінки, які відповідно до висновку експерта №02 від 06 січня 2021 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я, вчинивши таким чином у відповідності до статті 1 Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», кримінальне правопорушення, пов`язане з домашнім насильством.

Окрім того, 21 січня 2021 року близько 22-00 години ОСОБА_2 , знаходячись у будинку АДРЕСА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, переслідуючи мету вчинення насильницьких дій, умисно завдав членові своєї сім`ї матері ОСОБА_6 , декілька ударів рукою в область голови, спричинивши останній тілесні ушкодження, які відповідно до висновку експерта №12 від 03 лютого 2021 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я, вчинивши таким чином у відповідності до статті 1 Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», кримінальне правопорушення, пов`язане з домашнім насильством.

Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винуватим у вчиненні якого визнається обвинувачений.
Дії ОСОБА_2 підлягають кваліфікації за частиною 2 статті 125 КК України - як умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Докази на підтвердження встановлених судом обставин, вчинення ОСОБА_2 кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 125 КК України.
Показання обвинуваченого.
Обвинувачений ОСОБА_2 під час судового розгляду визнав себе винуватим за висунутим обвинуваченням, фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті та правову кваліфікацію дій не оспорював та показав, що він проживає разом з матір`ю ОСОБА_6 та братом ОСОБА_2 , з якими у нього часто виникають конфлікти. Так, 15 грудня 2020 року близько 22-00 години він перебував вдома, був тверезий, рубав дрова, топив пічку, брат ОСОБА_8 прийшов додому п`яний, обізвав його нецензурними словами, він розлютився й завдав брату три удари дерев`яним поліном по голові, потім декілька ударів по руках, точну їх кількість не пам`ятає. Під час цих подій присутні були їх мати ОСОБА_6 , ОСОБА_9 .. Після заподіяння брату тілесних ушкоджень у останнього на голові була кров, він викликав швидку, брату зашили голову, поліно спалив у грубі.

22 грудня 2020 року десь о 21-00 годині між ним та братом - ОСОБА_10 за місцем їхнього проживання знову виникла сварка, під час якої він взяв у шухляді тумбочки ножа та завдав ним один удар брату у «грудину».

21 січня 2021 року близько 22 години, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, за місцем свого проживання, він завдав матері декілька ударів рукою та ногою по голові.

Обвинувачений зазначив, що він просив вибачення у брата та матері, просив призначити йому покарання у виді арешту.

Показання потерпілих.
Потерпілий ОСОБА_5 під час судового розгляду показав, що обвинувачений ОСОБА_2 є його рідним братом, з яким у нього постійно виникають сварки, коли він (брат) тверезий, то з нього й слова не витягнеш, а коли п`яний, то хапається за все підряд, обвинувачений неодноразово завдавав йому тілесні ушкодження, він звертався до правоохоронних органів із заявами про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності, деякі кримінальні провадження судом були закриті в зв`язку з його відмовою від обвинувачення, вважає, що цього разу брата треба покарати, оскільки він систематично спричиняє йому тілесні ушкодження, під час судового розгляду даного кримінального провадження, а саме 24 лютого 2021 року, він (обвинувачений) облив його окропом. Потерпілий показав, що 15 грудня 2020 року близько 22-00 години він прийшов додому з роботи, затопив грубу, брат, будучи п`яним, став чіплятися до нього, виникла сварка, обвинувачений схватив поліно і став завдавати йому удари поліном по голові, ударів було не менше шести, а потім по руках. При цьому присутня була їх мати ОСОБА_6 .. Після цього брат викликав швидку, яка забрала його до лікарні, де надали йому медичну допомогу.
22 грудня 2020 року у вечірню пору доби він знаходився вдома, дивися телевізор, додому прийшов ОСОБА_2 , останній перебував у стані алкогольного сп`яніння, почав кричати, бити посуд, чіплявся до мене та до матері, а потім взяв у шухляді тумбочки ножа і вдарив його (потерпілого) один раз ножем в лівий бік, після чого обвинувачений викликав швидку, просив вибачення, але він сказав, що не вибачить. Потерпілий показав, що жодного разу він не перебував на стаціонарному лікуванні у зв`язку з відсутністю коштів.
Також потерпілий ОСОБА_5 показав, що він був свідком, як ОСОБА_2 21 січня 2021 року завдав тілесні ушкодження їх матері ОСОБА_6 , а саме ударив її рукою в обличчя, а потім ще бив ногою, куди саме не бачив.
Потерпіла ОСОБА_6 під час судового розгляду показала, що обвинувачений ОСОБА_2 та потерпілий ОСОБА_5 її сини, коли ОСОБА_11 вип`є, то завжди першим чіпляється до ОСОБА_12 та до неї. Так, 15 грудня 2020 року ОСОБА_11 поліном ударив по голові ОСОБА_12 , а потім бив по спині, скільки завдав ударів не рахувала, про це вона повідомила сусідці, яка викликала швидку. 22 грудня 2020 року ОСОБА_11 взяв ножа і штирхнув ним ОСОБА_12 . 21 січня 2021 року близько 22-00 години вони втрьох знаходилися вдома, ОСОБА_11 був п`яний, вона сиділа на дивані в залі, він підійшов до неї і почав битися, один раз ударив її кулаком по голові, від чого в неї запливло око і вона майже нічого не бачила, а потім бив ногою, у неї боліла нога, вона плакала, ОСОБА_11 викликав швидку, з приводу завданих їй тілесних ушкоджень звернулася до поліції, на стаціонарному лікуванні не перебувала.
Будучи присутніми в судовому засіданні, потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 наполягали на призначенні суворого покарання обвинуваченому. 03 березня 2021 року потерпілі в судове засідання не з`явилися, через канцелярію суду подали заяви про закінчення розгляду справи без їх участі, та висловили думку щодо призначення покарання обвинуваченому на розсуд суду.
Документи, висновки експертів, зібрані стороною обвинувачення.
04 січня 2021 року ОСОБА_5 звернувся до Менського ВП ГУНП в Чернігівській області із письмовою заявою про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_2 , який 15 грудня 2020 року заподіяв йому тілесні ушкодження (а.с.60).
На підставі заяви ОСОБА_5 04 січня 2021 року були внесені відомості до ЄРДР за № 0000001 по факту спричинення останньому 15 грудня 2020 року близько 22-00 години тілесних ушкоджень братом ОСОБА_2 з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч.1 ст. 125 КК України, про що свідчить Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с.59).
Згідно з висновком експерта №01 від 06 січня 2021 року за результатами проведення судово-медичної експертизи у ОСОБА_5 мають місце тілесні ушкодження у вигляді забійної рани волосистої ділянки голови, що могла утворитись від дії тупого предмету, в тому числі 15 грудня 2020 року та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я, для утворення яких достатньо одного травматичного впливу тупого предмету по типу удару у волосисту ділянку потерпілого (а.с.62-64).
На підставі висновку експерта №01 від 06 січня 2021 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 04 січня 2021 року за № 0000001 постановою дізнавача від 13 січня 2021 року перекваліфіковано з ч.1 ст. 125 на ч.2 ст. 125 КК України (а.с. 65).
05 січня 2021 року ОСОБА_5 звернувся до Менського ВП ГУНП в Чернігівській області із письмовою заявою про притягнення до відповідальності ОСОБА_2 , який 22 грудня 2020 року заподіяв йому тілесні ушкодження (а.с.66).
На підставі заяви ОСОБА_5 05 січня 2021 року були внесені відомості до ЄРДР за № 0000003 по факту спричинення останньому 22 грудня 2020 року тілесних ушкоджень ОСОБА_2 з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч.1 ст. 125 КК України, про що свідчить Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с.67).
Згідно з висновком експерта №02 від 06 січня 2021 року за результатами проведення судово-медичної експертизи у ОСОБА_5 мають місце тілесні ушкодження у вигляді різаної рани передньої черевної стінки, що могли утворитись від дії предмету, який має ріжучу поверхню, в тому числі 22 грудня 2020 року та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я, для утворення яких достатньо одного травматичного впливу предмету, що має ріжучу поверхню на передню черевну стінку потерпілого. Тілесне ушкодження потерпілого не могло утворитись внаслідок падіння з наданням тілу стороннього прискорення чи без нього з висоти власного зросту та тверду поверхню (а.с.69-71).
На підставі висновку експерта №02 від 06 січня 2021 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 05 січня 2021 року за № 0000003 постановою дізнавача від 13 січня 2021 року перекваліфіковано з ч.1 ст. 125 на ч.2 ст. 125 КК України (а.с. 72).
Постановою прокурора від 18 січня 2021 вказані кримінальні провадження об`єднані в одне провадження з присвоєнням їм № 0000001 (а.с. 75-76).
З Протоколу огляду речі від 13 січня 2021 року вбачається, що потерпілий ОСОБА_5 надав працівникам поліції кухонний ніж, яким 22 грудня 2020 року йому було спричинено тілесні ушкодження (а.с. 77-81).
З протоколу проведення слідчого експерименту від 12 січня 2021 року вбачається, що з метою перевірки та уточнення відомостей про обставини спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень 15 грудня 2020 року близько 22-00 години в будинку АДРЕСА_2 , дізнавачем сектору дізнання Менського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_13 , за участю потерпілого ОСОБА_5 було проведено слідчий експеримент із застосуванням технічних засобів фіксації - цифрової відеокамери Panasonic HC-V260.
Під час розгляду справи в суді було відтворено відеофайл із записом слідчого експерименту, який міститься на DVD-R диску, доданому до протоколу. Відеозапис слідчого експерименту узгоджується з відомостями щодо проведення слідчого експерименту, внесеними до протоколу проведення слідчого експерименту, а також показаннями потерпілого ОСОБА_5 у судовому засіданні, на пропозицію дізнавача потерпілий під час слідчого експерименту продемонстрував механізм спричинення йому тілесних ушкоджень (а.с.85-86).
З протоколу проведення слідчого експерименту від 12 січня 2021 року вбачається, що з метою перевірки та уточнення відомостей про обставини спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень 15 грудня 2020 року близько 22-00 години в будинку АДРЕСА_2 , дізнавачем сектору дізнання Менського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_13 , за участю свідка ОСОБА_6 , було проведено слідчий експеримент із застосуванням технічних засобів фіксації - цифрової відеокамери Panasonic HC-V260.
Під час розгляду справи в суді було відтворено відеофайл із записом слідчого експерименту, який міститься на DVD-R диску, доданому до протоколу. Під час слідчого експерименту ОСОБА_6 показала, що 15 грудня 2020 року близько 22 години вона з синами перебувала у будинку, сиділа на дивані, ОСОБА_12 топив грубку, в цей час до нього підійшов ОСОБА_11 , схопив дерев`яне поліно, яким завдав два удари по голові ОСОБА_12 . На пропозицію дізнавача свідок під час слідчого експерименту продемонструвала механізм спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 (а.с.88-89).
З протоколу проведення слідчого експерименту від 12 січня 2021 року вбачається, що з метою перевірки та уточнення відомостей про обставини спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень 22 грудня 2020 року близько 21-00 години в будинку АДРЕСА_2 , дізнавачем сектору дізнання Менського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_13 , за участю потерпілого ОСОБА_5 було проведено слідчий експеримент із застосуванням технічних засобів фіксації - цифрової відеокамери Panasonic HC-V260.
Під час розгляду справи в суді було відтворено відеофайл із записом слідчого експерименту, який міститься на DVD-R диску, доданому до протоколу. Відеозапис слідчого експерименту узгоджується з відомостями щодо проведення слідчого експерименту, внесеними до протоколу проведення слідчого експерименту, а також показаннями потерпілого ОСОБА_5 у судовому засіданні, на пропозицію дізнавача потерпілий під час слідчого експерименту продемонстрував механізм спричинення йому тілесних ушкоджень (а.с.90-91).
З протоколу проведення слідчого експерименту від 12 січня 2021 року вбачається, що з метою перевірки та уточнення відомостей про обставини спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень 22 грудня 2020 року близько 21-00 години в будинку АДРЕСА_2 , дізнавачем сектору дізнання Менського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_13 , за участю свідка ОСОБА_6 , було проведено слідчий експеримент із застосуванням технічних засобів фіксації - цифрової відеокамери Panasonic HC-V260.
Під час розгляду справи в суді було відтворено відеофайл із записом слідчого експерименту, який міститься на DVD-R диску, доданому до протоколу. Під час слідчого експерименту ОСОБА_6 показала, що 22 грудня 2020 року близько 22 години вона з сином ОСОБА_12 перебували у залі будинку. В цей час до будинку зайшов ОСОБА_14 , взяв до рук кухонного ножа, яким завдав одного удару у тулуб ОСОБА_12 . На пропозицію дізнавача під час слідчого експерименту свідок продемонструвала механізм спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 (а.с.92-93).
З протоколу проведення слідчого експерименту від 03 лютого 2021 року вбачається, що з метою перевірки та уточнення відомостей про обставини спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень 15 та 22 грудня 2020 року в будинку АДРЕСА_2 , дізнавачем сектору дізнання Менського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_13 , за участю підозрюваного ОСОБА_2 у присутності його захисника ОСОБА_7 , було проведено слідчий експеримент із застосуванням технічних засобів фіксації - цифрової відеокамери Panasonic HC-V260.
Під час розгляду справи в суді було відтворено відеофайли із записом слідчого експерименту, які містяться на DVD-R диску, доданому до протоколу. Під час слідчого експерименту підозрюваний ОСОБА_2 показав, що у грудні 2020 року у вечірню пору у нього виникла сварка з братом - ОСОБА_5 , під час якої він завдав брату три удари поліном по голові. Через декілька днів він знову вчинив сварку з братом, під час якої завдав йому один удар ножем в тулуб. На пропозицію дізнавача підозрюваний під час слідчого експерименту продемонстрував свої дії під час спричинення тілесних ушкоджень потерпілому (а.с. 95-96).
23 січня 2021 року ОСОБА_6 звернулася до відділення поліції №1 Корюківського РВП ГУНП в Чернігівській області із письмовою заявою про притягнення до кримінальної відповідальності її сина ОСОБА_2 , який 21 січня 2021 року заподіяв їй тілесні ушкодження (а.с.104).
На підставі заяви ОСОБА_6 23 січня 2021 року були внесені відомості до ЄРДР за № 0000003 з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч.1 ст. 125 КК України, про що свідчить Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с.103).
Згідно з висновком експерта №12 від 03 лютого 2021 року за результатами проведення судово-медичної експертизи у ОСОБА_6 мають місце тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, яка включає струс головного мозку та синець на повіках правого ока, які могли утворитись від дії тупого предмета, в тому числі 21 січня 2021 року та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я, для утворення яких достатньо одного травматичного впливу тупого предмета по типу удару в ділянку правого ока потерпілої. Тілесні ушкодження потерпілої не могли утворитись внаслідок падіння з наданням тілу стороннього прискорення чи без нього з висоти власного зросту на тверду поверхню (а.с. 106-108).
На підставі висновку експерта №12 від 03 лютого 2021 року кримінальне провадження, відомості про яке внесене до ЄРДР 23 січня 2021 року за № 0000003 постановою дізнавача від 04 лютого 2021 року перекваліфіковано з ч.1 ст. 125 на ч.2 ст. 125 КК України (а.с.109).
З протоколу проведення слідчого експерименту від 08 лютого 2021 року вбачається, що з метою перевірки та уточнення відомостей про обставини спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень 21 січня 2021 року в будинку АДРЕСА_2 , дізнавачем сектору дізнання Менського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_15 , за участю потерпілої ОСОБА_6 було проведено слідчий експеримент із застосуванням технічних засобів фіксації - цифрової відеокамери Panasonic HC-V260.
Під час розгляду справи в суді було відтворено відеофайл із записом слідчого експерименту, який міститься на DVD-R диску, доданому до протоколу.
Під час слідчого експерименту потерпіла ОСОБА_6 показала, що 21 січня 2021 року близько 22-00 години з синами ОСОБА_2 та ОСОБА_5 перебувала вдома. ОСОБА_2 , будучи п`яним, вчинив з нею сварку, під час якої завдав декілька ударів руками в ділянку голови. Від отриманих ударів вона впала на диван, на якому сиділа.
Відеозапис слідчого експерименту узгоджується з відомостями щодо проведення слідчого експерименту, внесеними до протоколу проведення слідчого експерименту, а також показаннями потерпілої ОСОБА_6 у судовому засіданні, на пропозицію дізнавача потерпіла під час слідчого експерименту продемонструвала механізм спричинення їй тілесних ушкоджень (а.с.112-114).
З протоколу проведення слідчого експерименту від 08 лютого 2021 року вбачається, що з метою перевірки та уточнення відомостей про обставини спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень 21 січня 2021 року в будинку АДРЕСА_2 , дізнавачем сектору дізнання Менського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_15 , за участю свідка ОСОБА_5 було проведено слідчий експеримент із застосуванням технічних засобів фіксації - цифрової відеокамери Panasonic HC-V260.
Під час розгляду справи в суді було відтворено відеофайл із записом слідчого експерименту, який міститься на DVD-R диску, доданому до протоколу.
Під час слідчого експерименту ОСОБА_5 показав, що 21 січня 2021 року близько 22-00 години він, його мати - ОСОБА_6 та брат - ОСОБА_5 перебували вдома. ОСОБА_2 , будучи п`яним, вчинив сварку з ОСОБА_6 , під час якої завдавав удари руками по голові матері, від яких вона впала на диван, на якому сиділа. Наступного дня ОСОБА_6 звернулася до лікарні.
Відеозапис слідчого експерименту узгоджується з відомостями щодо проведення слідчого експерименту, внесеними до протоколу проведення слідчого експерименту, а також показаннями потерпілої ОСОБА_6 у судовому засіданні (а.с.115-117).
Сторони кримінального провадження під час судового розгляду не заявляли клопотання про визнання вищезазначених доказів недопустимими, відповідно до положень частини 3 статті 89 КПК України.
Оцінюючи досліджені під час судового розгляду вищезазначені докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України.
Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 року, N 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.

В обвинувальному акті обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_2 , зазначено щире каяття, про що зазначив прокурор і в судових дебатах.

Захисник наполягав на врахуванні при призначенні покарання обвинуваченому ще й такої обставини, що пом`якшує покарання, як активне сприяння розкриттю злочину.

Стосовно наявності обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд зазначає наступне.

Щире каяття це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду, що об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям всіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню завданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди. Тобто, щире каяття припускає критичну оцінку особою своєї злочинної поведінки шляхом повного визнання своєї вини і готовності нести кримінальну відповідальність.

Визначення щире каяття не є тотожним з визнанням вини.

Розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочинних дій, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненні певного кримінального правопорушення, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в визнанні негативних наслідків кримінального правопорушення для потерпілої особи, намаганні особи відшкодувати завдані кримінальним правопорушенням збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні кримінального правопорушення повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження. Однак, у матеріалах кримінального провадження такі дані відсутні. Навпаки, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений систематично вчиняє насильницькі дії стосовно членів своєї сім`ї, зокрема, ОСОБА_2 двічі був засуджений за умисне спричинення потерпілому ОСОБА_5 тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, судом неодноразово закривалися кримінальні провадження за частиною 2 статті 125 КК України стосовно ОСОБА_2 у зв`язку з відмовою потерпілого ОСОБА_5 від обвинувачення, обвинувачений і на даний час продовжує вчиняти насильницькі дії стосовно потерпілих, про що останні показали під час судового розгляду даного кримінального провадження.

Будучи внутрішнім, морально-психічним процесом у свідомості особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, щире каяття підлягає встановленню у кожному конкретному випадку з урахуванням посткримінальної поведінки винного, правдивості його свідчень тощо.

За таких обставин, а також, враховуючи поведінку обвинуваченого під час судового розгляду кримінального провадження, систематичне вчинення ним насильницьких дій стосовно потерпілих як до, так і після вчинення кримінальних правопорушень, за якими обвинуваченому висунуте обвинувачення в даному кримінальному провадженні, показання потерпілих, суд не може врахувати щире каяття, оскільки сторона захисту об`єктивно нічим не підтвердила шкодування обвинуваченим про вчинене, засудження своєї протиправної поведінки, а лише, на думку суду, намагається уникнути справедливого покарання.

Сприяння розкриттю злочину здійснюється добровільно у будь-якій формі: повідомлення правоохоронним органам або суду фактів, надання доказів, іншої інформації про свою злочинну діяльність та/або таку діяльність інших осіб. Таке сприяння має бути активним, тобто певною мірою ініціативним та енергійним, в діях ОСОБА_2 , згідно з матеріалами кримінального провадження, такі ознаки відсутні.

Згідно з обвинувальним актом зазначено, що обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого, є рецедив кримінальних правопорушень, вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного спяніння, вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку та інших осіб, з якими винний перебуває у сімейних відносинах.
Мотиви призначення покарання.
Відповідно до ч.2 ст.50 КК України метою покарання є не тільки кара, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Виходячи з положень ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші обставини кримінального провадження, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Статті 65-73 КК є кримінально-правовими нормами, які визначають загальні засади та правила призначення покарання.

Питання призначення покарання визначає форму реалізації кримінальної відповідальності в кожному конкретному випадку з огляду на суспільну небезпечність і характер кримінального правопорушення, обставини справи, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, тощо.

Вирішення цих питань належить до дискреційних повноважень суду, що розглядає кримінальне провадження по суті, який і повинен з урахуванням усіх перелічених вище обставин визначити вид і розмір покарання та ухвалити рішення.

Обвинувачений ОСОБА_2 вчинив кримінальні правопорушення, які відповідно до статті 12 КК України є кримінальними проступками, раніше неодноразово судимий за вчинення тяжких насильницьких злочинів, вчинив кримінальні правопорушення у період непогашеної судимості, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, в тому числі і за вчинення домашнього насильства, що свідчить про те, що він належних висновків для себе не зробив та про його схильність до вчинення кримінально-караних дій і небажання стати на шлях виправлення, дотримуватися норм закону, моралі та загальновстановлених правил суспільної поведінки, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, перебуває на обліку (під наглядом) у лікаря-психіатра з 24 жовтня 2019 року з діагнозом F.70.1, є інвалідом третьої групи; не має постійної роботи, неодружений, немає на утриманні неповнолітніх дітей, інших утриманців, характеристика на обвинуваченого за місцем проживання відсутня.

Згідно з висновками експерта №29 та №30 від 21 січня 2021 року за результатами проведеного судово-психіатричного дослідження встановлено, що у ОСОБА_2 має місце психічний розлад у формі легкої розумової відсталості (F.70 за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10 перегляду); ОСОБА_2 за своїм психічним станом на період часу, до якого відносяться кримінальні правопорушення, у вчиненні яких він підозрюється, був здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними; за своїм психічним станом на теперішній час здатний правильно сприймати обставини, які мають значення для кримінального провадження, та давати про них правдиві свідчення; у ОСОБА_2 на теперішній час не виявлено психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю з синдромом залежності, тому протиалкогольне лікування йому не показане (а.с. 121-127).

Враховуючи особу обвинуваченого, конкретні обставини вчинення ним кримінальних проступків, наслідки, які настали від кримінальних проступків, з урахуванням позиції сторін кримінального провадження, в тому числі і думки потерпілих щодо призначення обвинуваченому покарання, а також використовуючи дискреційні повноваження, суд дійшов висновку призначити ОСОБА_2 покарання у виді обмеження волі у межах, передбачених санкцією частини 2 статті 125 КК України.
За змістом ч.1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
ОСОБА_2 був засуджений вироком Менського районного суду Чернігівської області від 18 грудня 2020 року за частиною 2 статті 125 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, який не сплатив по теперішній час.
За цим вироком ОСОБА_2 вчинив два кримінальних правопорушення 22 грудня 2020 року та 21 січня 2021 року, тобто після постановлення вироку 18 грудня 2020 року та до повного відбуття призначеного цим вироком покарання у виді штрафу.
Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України, основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.
За таких обставин, остаточне покарання ОСОБА_2 необхідно призначити з урахуванням вимог частини 1 статті 71 КК України за сукупністю вироків та визначити різні за видом покарання до окремого виконання за правилами частини 3 статті 72 КК України.
Мотиви ухвалення рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.
Під час досудового розслідування та судового розгляду у даному кримінальному провадженні стосовно обвинуваченого ОСОБА_2 не застосовувалися заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі і запобіжні заходи, суд також вважає можливим їх не застосовувати до набрання вироком законної сили.

Мотиви ухвалення рішення щодо речових доказів і документів, щодо процесуальних витрат.
Речові докази: кухонний ніж, наданий потерпілим ОСОБА_5 , який переданий на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Менського ВП ГУНП в Чернігівській області знищити.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільні позови у даному кримінальному провадженні потерпілими не заявлені.

На підставі викладеного, керуючись статтями 373-374 КПК України, суд
У Х В А Л И В :

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 125 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 11 (одинадцять місяців).
На підставі частини 1 статті 71 КК України, до покарання, призначеного за цим вироком приєднати покарання за вироком Менського районного суду Чернігівської області від 18 грудня 2020 року у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, і за сукупністю вироків, остаточно призначити ОСОБА_2 покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 11 (одинадцять місяців) та штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
Відповідно до частини 3 статті 72 КК України покарання у виді штрафу виконувати самостійно.
Початок строку відбування покарання у виді обмеження волі ОСОБА_2 обчислювати з дня звернення вироку до виконання.

Речові докази: кухонний ніж, наданий потерпілим ОСОБА_5 , який переданий на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Менського ВП ГУНП в Чернігівській області знищити.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1