Справа № 159/3104/21
Провадження № 1-кс/159/1131/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
про відмову в задоволенні клопотання арешт майна
31 травня 2021 року м. Ковель

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря

судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

власника майна ОСОБА_4 ,

представників власників

майна ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000434 від 26.05.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, про арешт майна, -

в с т а н о в и в:

Слідчим відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 , за погодженням з процесуальним прокурором ОСОБА_3 , внесено до суду клопотання про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000434 від 26.05.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.
Клопотання подано до суду засобами поштового зв`язку 26.05.2021 року та надійшло до суду 28.05.2021 року.
Клопотання мотивовано тим, що СВ Ковельського РУП Головного управління Національної поліції у Волинській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000434 від 26.05.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, про те, що 26.05.2021 року о 06 год. 51 хв. за адресою: м. Ковель, вул. Луцька, виявлено транспортний засіб марки «Мерседес», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , завантажений лісоматеріалами круглими породи «дуб», на лісопродукцію документи про правомірність її набуття, порубку та транспортування відсутні, що заподіює істотну шкоду.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що 26.05.2021 року, близько 06 год. 51 хв. виявлено транспортний засіб марки «Мерседес Бенц», з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , із завантаженою деревиною породи «дуб» у кількості 19 колод, діаметрами у межах 25-47 см, під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який пояснити походження деревини не зміг, надав довідку Заболоттівської селищної ради, у якій зазначено кадастровий номер ділянки, де росли дерева породи «дуб».

В ході проведення огляду місця події 26.05.2021 року вилучено транспортний засіб марки «Мерседес» з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_8 , лісоматеріали породи дуб у кількості 19 штук, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Враховуючи вищевикладене, з метою збереження речових доказів по даному кримінальному провадженню, слідчий просить накласти арешт на транспортний засіб марки «Мерседес», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , деревину породи «дуб» у кількості 19 колод, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, що були вилучені в ході проведення 26.05.2021 року огляду місця події за адресою: м. Ковель, вул. Луцька.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав з підстав, зазначених в ньому, та просив його задовольнити.
Власник автомобіля «Мерседес», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , - ОСОБА_4 просив повернути йому автомобіль, оскільки до кримінального провадження він не має причетності, лише перевозив деревину, а автомобіль є джерелом його доходів.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення даного клопотання та вказувала, що прокурор не довів необхідності накладення арешту на автомобіль. Крім цього, таке накладення арешту буде надмірним обтяженням для власника, оскільки останній є інвалідом ІІІ-ї групи, а автомобіль є єдиним джерелом його доходів. Просила відмовити в задоволені клопотання.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_6 вважав, що клопотання є безпідставним та невмотивованим. Вказував на те, що огляд місця події був проведений до внесення відомостей до ЄРДР. При цьому, мало місце проникнення слідчим у вантажний відсік та в салон автомобіля. Таким чином, в даному випадку фактично мав місце обшук, а тому такий огляд місця події мав би бути легалізований ухвалою слідчого судді, проте такого не відбулось. Письмова згода власника автомобіля на проведення такого огляду також відсутня. Крім цього, при такому огляді мав би бути відеозапис проведення слідчої дії, проте відомості про здійснення такого відеозапису відсутні. Вважає, що за таких обставин протокол огляду місця події, як і всі інші здобуті докази є недопустимими, а тому просив відмовити в задоволенні даного клопотання.

Заслухавши учасників кримінального провадження, перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з ЄРДР щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та, дослідивши докази по вказаних матеріалах, слідчий суддя прийшов до висновку про відсутність законних підстав для задоволення даного клопотання.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Арештом майна, згідно з вимогами ч. 1 ст. 170 КПК України, є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
У п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. В цьому випадку, згідно із ч. 3 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
З аналізу положень вищевказаних процесуальних норм закону вбачається, що слідчий, прокурор повинні довести, що майно, яке на їх думку підлягає арешту, повинно відповідати критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України. Доведеними повинні бути і ризики щодо такого майна, передбачені ст.170 КПК України, а саме: щодо збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Так, з витягу з кримінального провадження № 0000434 від 26.05.2021 рокувбачається, що слідчим відділенням Ковельського РУП ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Підставою для внесення відомостей до ЄРДР стали матеріали правоохоронних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень.
Згідно протоколу огляду місця події від 26.05.2021 року, в ході проведення такого огляду виявлено та вилучено транспортний засіб марки «Мерседес» з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_8 , лісоматеріали породи "дуб" у кількості 19 штук та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Відповідною постановою слідчого від 26.05.2021 року вилучене майно та документи визнано речовими доказами по даному кримінальному провадженню.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_8 в судовому засіданні, останній рухався вказаним транспортним засобом в м. Ковелі по вул. Луцькій та був зупинений працівниками патрульної поліції. На їх пропозицію він відкрив вантажний відсік автомобіля, де була завантажена деревина. Через декілька хвилин після цього йому привезли довідку Заболоттівської сільської ради про легальність походження цієї деревини, яку він пред`явив поліцейським. Останні висунули йому вимогу рухатись до Ковельського районного управління поліції. При цьому, один з поліцейських сів до нього в салон автомобіля. По приїзду до приміщення поліції, будь-якого дозволу на огляд автомобіля в нього запитували та відібрали письмове пояснення. Зазначена вище довідка була в салоні автомобіля, яку в подальшому вилучили звідти.

Згідно зазначеного вище протоколу огляду місця події, огляд проводився 26.05.2021 року з 07 год. 30 хв. до 08 год. 00 хв. без участі ОСОБА_8 на території Ковельського РУП, що по вул. Незалежності, 119-а в м. Ковелі, з використанням фотокамери (проте ні фотознімків, ні відеозапису до матеріалів клопотання не долучено).

Згідно наданого витягу з ЄРДР, відповідні відомості внесено до реєстру 26.05.2021 року о 15 год. 27 хв.

Таким чином, огляд місця події проводився до внесення відомостей до ЄРДР.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 237 КПК України, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів. Огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.
Відповідно до ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення. Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді.
Відповідно до ч. 3 ст. 233 КПК України, слідчий має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей, із безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням з прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді.
Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_8 добровільної письмової згоди на огляд його транспортного засобу не надавав.

За таких обставин, слідчий, в силу вимог ст.ст. 233, 234 КПК України, мав би звернутись до слідчого судді з клопотанням про проведення обшуку.

Згідно автоматизованої системи документообігу Ковельського міськрайонного суду, слідчий з таким клопотанням до слідчого судді не звертався.

Як неодноразово зазначав в своїх правових позиціях Верховний Суд, докази, отримані під час огляду та обшуку, які були проведені з порушенням правил, передбачених у ч. 2 ст. 234, ч. 2 ст. 237, ч. 3 ст. 233 КПК України, а також, якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, є недопустимими. Огляд житла чи іншого володіння особи може бути проведено за добровільною згодою особи, яка ним володіє, за умови, що були наявні процесуальні гарантії, які захищали здатність особи висловлювати свою справжню думку при наданні такої згоди.

Як встановлено в даному випадку, добровільної згоди власника транспортного засобу (іншого володіння) не було, а огляд слідчим був проведений з порушенням правил, передбачених у ч. 2 ст. 234, ч. 2 ст. 237, ч. 3 ст. 233 КПК України.

За таких обставин, протокол огляду місця події, як всі інші докази з ним пов`язані, є недопустимими.

Тому, проаналізувавши вищевикладене та дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя вважає, що майно та документи, які 26.05.2021 року було тимчасово вилучено в ОСОБА_4 , не може бути доказом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, в даному кримінальному провадженні, оскільки слідчим та прокурором не доведено, що воно відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 та ч. 2 ст. 167 КПК України, а тому, відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, на нього не може бути накладено арешт.
Таким чином, на переконання слідчого судді, клопотання про арешт майна не містить належних обґрунтувань, а його матеріали доказів, які б підтверджували необхідність накладення арешту на майно, як того вимагає ст. 171 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

В задоволенні клопотання слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 про арешт майна, - відмовити повністю.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим ОСОБА_7 , на яку покласти обов`язок інформувати про неї заінтересованих осіб.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд протягом п`яти днів з моменту оголошення повного тексту ухвали.

Ухвала може бути скасована в порядку ст.174 КПК за клопотанням власника чи володільця майна, що не був присутнім під час розгляду.

Повний текст ухвали складено, підписано та проголошено 02 червня 2021 року.

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного суду ОСОБА_1