Провадження № 1-кп/947/864/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.06.2021 м.Одеса

Київський районний суд м. Одеси у складі судді ОСОБА_1 , який здійснює кримінальне провадження одноособово,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщені суду у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт і угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000367 від 06.04.2021, щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Кулевча Одеської області, українця, громадянина України, учня ОЗОШ №33, раніше судимий:
-12.05.2020 Приморським районним судом м.Одеси за ч.1 ст.186 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн., який сплачений,
-23.04.2021 Малиновським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ст.ст.75,104 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, іспитовий строк 1 рік,

зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,
фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора Київської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 , його законного представника ОСОБА_5 та захисника адвоката ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:
До Київського районного суду м.Одеси надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000367 від 06.04.2021, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України з угодою про визнання винуватості від 31.05.2021.
Згідно обвинувального акту і наданої угоди про визнання винуватості ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, за наступних обставин.

Так, повторно 06.04.2021 приблизно о 13.00 год. ОСОБА_3 , знаходячись на відкритій території автомобільної стоянки торгівельного центру « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за адресою: м.Одеса, проспект Небесної Сотні, 2А, де у нього виник злочинний намір спрямований на таємне викрадення чужого майна. Побачивши припаркований автомобіль марки «Nissan» темно синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого являється ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , діючи умисно, з метою особистої наживи, маючи корисливий умисел, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає і він залишаться непоміченими, підійшов до зазначеного автомобілю та шляхом застосування власної фізичної сили відчинив капот вказаного автомобіля, звідки таємно викрав автомобільний акумулятор торгової марки «WESTA», вартістю 1200 грн. Після чого ОСОБА_3 залишив місце вчинення кримінального правопорушення та отримав можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 матеріальний збиток на суму 1200 грн.
Наведені умисні дії ОСОБА_3 були кваліфіковані органами досудового розслідування за ч.2 ст.185 КК України, за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Повторно, 17.04.2021 приблизно о 12.00 год., ОСОБА_3 перебуваючи на відкритій території автомобільної стоянки, яка розташована біля багатоповерхового будинку № 18А, м. Одеса, вул. Мачтова, помітив припаркований автомобіль марки «ВАЗ 2107» бірюзового кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 , власником якого є ПАТ «Укртелеком», в ході чого, в останнього виник злочинний намір спрямований на таємне викрадення автомобільного акумулятора з вищевказаного автомобіля. В подальшому ОСОБА_3 , діючи умисно, з метою особистої наживи, маючи корисливий умисел, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає і він залишаться непоміченими, підійшов до вказаного автомобіля та шляхом застосування власної фізичної сили відчинив капот вказаного автомобіля, звідки таємно викрав автомобільний акумулятор торгової марки «ISTA»», вартістю 1231,01 грн. Після чого, ОСОБА_3 залишив місце вчинення кримінального правопорушення та отримав можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши ПАТ «Укртелеком» матеріальний збиток на 1231,01 грн.
Наведені умисні дії ОСОБА_3 були кваліфіковані органами досудового розслідування за ч.2 ст.185 КК України, за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Як вбачається з обвинувального акту та угоди про визнання винуватості ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, по обох епізодах, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував потерпілим шкоду, в зв`язку з чим потерпілі будь-яких претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_3 не мають.
ОСОБА_3 також погодився із прокурором на призначення йому покарання за злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України, у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів остаточне покарання ОСОБА_3 визначити шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Малиновського районного суду м.Одеси 23.04.2021, більш суворим, призначеним цим вироком, і остаточно до відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст.ст.75, 104 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, іспитовий строк 2 роки; відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до ч.3 ст.469 КПК України, перед укладенням угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінального правопорушення, внаслідок якого шкода завдана також правам та інтересам потерпілих, від потерпілого ОСОБА_7 та представника потерпілої сторони ПАТ «Укртелеком» ОСОБА_8 отримано письмові згоди на укладення угоди про визнання винуватості з підозрюваним ОСОБА_3 та надали згоди на узгоджене сторонами угоди покарання.
Суд, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинувачуваного повне порозуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості. При цьому суд виходить з наступного.
Так, злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , згідно ст.12 КК України відноситься до нетяжкого злочину, оскільки санкція статі передбачає максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.
Відповідно до п.1 ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання
винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути
укладена у провадженнях щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
Угода за змістом укладена відповідно до ст.472 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, у т.ч. стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.
Обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до ст.474 КПК України роз`яснив процесуальні права, характер обвинувачення, вид покарання та наслідки укладання, затвердження та невиконання угоди, передбачені ст.ст.473, 476 КПК України, роз`яснив вичерпні підстави оскарження вироку суду.
Суд також переконаний в тому, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим узятих на себе за угодою зобов`язань.
Як видно з реєстру матеріалів досудового розслідування у проваджені зібрано достатньо доказів для обґрунтованої підозри і обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, а тому визнання ним винуватості є цілком виправданим.
Суд також вважає, що обставини, які обтяжують і пом`якшують покарання, дані про особу ОСОБА_3 , характер кримінального правопорушення та інші обставини, цілком враховані угодою про визнання винуватості і знайшли своє відображення в узгодженому остаточному покаранні.
Керуючись ст.ст.373, 374, 474, 475 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Затвердити угоду від 31.05.2021 про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_3 .
Відповідно до затвердженої угоди про визнання винуватості визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів остаточне покарання ОСОБА_3 визначити шляхом поглинення менш суворого покарання, призначених вироком Малиновського районного суду м.Одеси 23.04.2021, більш суворим, призначеним цим вироком, і остаточно до відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст.ст.75, 104 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, іспитовий строк 2 роки. Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту скасувати.

На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м.Одеси протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, лише у випадках, встановлених ст.ст.473, 394 КПК України.
Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1