Спра Справа № 357/6674/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/1697/2021 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2

Іменем України
24 лютого 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі: ОСОБА_5 ,
за участю прокурора: ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 , на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 грудня 2020 року, якою було відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про його умовно-дострокове звільнення,-
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Стаханівського міського суду Луганської області від 19.01.2012 року ОСОБА_7 засуджено за п. 13 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 71 КК України на 12 років 6 місяців позбавлення волі.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25.02.2016 року ОСОБА_7 зараховано в строк покарання попереднє ув`язнення з 02.08.2011 року по 09.02.2012 рік, ч. 5 ст. 72 КК України.

Початок строку відбуття покарання 02.08.2011 року, закінчення строку відбування покарання 26.07.2023 року.

13.07.2020 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі, в якому він просить застосувати до нього положення ст. 81 КК України.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 грудня 2020 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про його умовно-дострокове звільнення.
Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що засуджений ОСОБА_7 не став на шлях виправлення, тому не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Не погоджуючись з ухвалою суду, засуджений ОСОБА_7 вважає рішення суду необгрунтоним та невмотивованим, просить застосувати до нього умовно-дострокове звільнення.
В обґрунтуванні вказує, що став на шлях виправлення та заслуговує на умовно-дострокове звільнення, звертає увагу, що фактично відбув більш ніж три чверті строку покарання призначеного Стахановським міським судом Луганської області, за час відбування покарання в ДУ Городищенська ВК №96 має три стягнення (останнє в 2014 році), які погашені в установленому законом порядку, в 2015 році був визнаний засудженим, що став на шлях виправлення та переведений в ДУ Білоцерківська ВК №35, де на нього було накладено стягнення, та згодом анульовано, за час відбування покарання в ДУ Білоцерківська ВК №35 має 11 заохочень, офіційно працевлаштований на посаді днювальний, має позитивну характеристику, керівник освітньої секції серед засуджених, приймає участь у секціях диференційного впливу, а саме: спорт, підготовка засуджених до звільнення, релігія, підтримує зв`язки з друзями та рідними протягом усього перебування в установі, пройшов навчання в школі установи та отримав атестат про середню освіту, пройшов курс навчання в ПГУ по професії «Електрозварювальник» про що має диплом.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, що підтримав судове рішення, засудженого, котрий просив задовольнити апеляційну скаргу, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Так, згідно ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Умовно-достроково звільнити особу від відбування покарання можливо за умови, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Тобто, обовязковими показниками, за якими суд може констатувати, що людина виправилася, є чітко визначені в ч. 2 ст. 81 КК України, критерії: сумлінна поведінка засудженого та сумлінне ставлення до праці.
Як вбачається з матеріалів справи, суд, розглядаючи питання про умовно дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 , з належною повнотою дослідив та перевірив наявні в матеріалах справи докази та, відповідно до вимог чинного законодавства, дійшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання.
З матеріалів провадження не вбачається, а засуджений ОСОБА_7 не надав в розпорядження суду доказів, які б давали підстави вважати, що він сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, та може бути умовно-достроково звільнений від відбування покарання.
З огляду на викладене, підстав для скасування ухвали суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 грудня 2020 року, якою було відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про його умовно-дострокове звільнення- без змін.
Судді: