Справа № 643/5193/20
Провадження № 1-кп/643/520/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.2021 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,
прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинуваченого: ОСОБА_5 ,
захисника: ОСОБА_6 ,
розглянувши кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000311 від 17.01.2020 року та за №0000389 від 13.02.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України, ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України,-
ВСТАНОВИВ:
У провадженні Московського районного суду м. Харкова у складі колегії суддів: головуючий суддя: ОСОБА_1 , судді ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , перебуває кримінальне провадження № 643/5193/20 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України.
20.07.2021 року на адресу Московського районного суду м. Харкова надійшло клопотання, відповідно до змісту якого, прокурор Салтівської окружної прокуратури м. Харкова просить суд продовжити стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до двох місяців, а саме на 60 днів.
В обґрунтування означеного клопотання прокурор зазначив, що на цей час ризики, що стали підставою для обрання зазначеного запобіжного заходу, а в подальшому і його продовження судом, не зменшились та не зникли та повністю виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.
У судовому засіданні прокурор Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 підтримала клопотання та просила його задовольнити.
У судовому засіданні прокурор Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 підтримав означене клопотання.
У судовому засіданні захисник просив суд відмовити прокурору у задоволенні означеного клопотання, оскільки підстави, на які посилається прокурор для продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, фактично відсутні. Крім того, просив суд про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який, оскільки обвинувачений має постійне місце проживання, схильний до працевлаштування. Також захисник просив суд врахувати, що у обвинуваченого мати є інвалідом.
Обвинувачений підтримав думку свого захисника.
Вислухавши думку учасників судового процесу, вивчивши дані про особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з огляду на наступне.
Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 08.06.2021 року продовжено обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор (27)» на 60 днів - до 06.08.2021 року включно.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
В даний час кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду, докази судом не досліджувались.
Пунктом 20-5 Перехідних положень Кримінального процесуального кодексу України визначено, що тимчасово, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), встановлюються певні особливості судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях та розгляду окремих питань під час судового провадження.
Зокрема, цим пунктом визначено, що у разі неможливості у визначений Кримінальним процесуальним кодексом України строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.
Враховуючи те, що судді, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які входить до складу суду у даній справі, наразі перебувають у відпустці, а строк тримання під вартою ОСОБА_5 закінчується 06.08.2021 року, і відповідно неможливо за вказаних обставин розглянути колегією суддів питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , суд, з урахуванням вимог вищевказаних Перехідних положень Кримінального процесуального кодексу України, дійшов висновку про можливість розгляду питання продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим одноособово головуючим суддею у справі - ОСОБА_1 .
В силу приписів ч. 4 ст. 199 КПК України розгляд клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою здійснюється згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Частиною 5 ст. 199 КПК України передбачено, що слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Таким чином, підставою для продовження тримання особи під вартою є, зокрема, встановлення, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Вирішуючи питання про продовження строку запобіжного заходу, суд враховує наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, а саме обвинувачений може переховуватися від суду, вчиняти вплив на свідків та вчиняти інші злочини.
Суд також оцінює сукупність обставин, передбачених ст. 178 Кримінального процесуального кодексу України, а саме: тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання винуватим у скоєні вказаного злочину (за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 12 років з конфіскацією майна); обвинувачений офіційно не працює, постійного джерела доходу не має, не має достатніх міцних соціальних зв`язків.
Суд вважає, що усвідомлення імовірності визнання вини особи за висунутим йому обвинуваченням та тиск тягаря можливого відбування покарання, є обставинами, що свідчить про наявність ризику переховування від суду та є підставою для тримання особи під вартою.
Враховуючи дані про особи обвинуваченого, тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання його винним, інші обставини кримінального провадження, суд дійшов висновку, що на даній стадії кримінального провадження ризики здійснення обвинуваченим дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та на які посилався прокурор в клопотанні про продовження застосування запобіжного заходу, не зменшились настільки, що вже не можуть виправдовувати подальше тримання обвинуваченого під вартою.
Суд вважає, що на даний час жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
На думку суду в даному випадку інтереси суспільства превалюють над правами обвинуваченого щодо його особистої свободи та недоторканості, гарантованих ст. 29 Конституції України, а ухвала суду є законодавчо встановленим рішенням щодо тримання особи під вартою.
В даному конкретному випадку суд вважає, що аргументи сторони захисту, а саме наявність постійного місця проживання обвинуваченого та схильність до працевлаштування, не є обґрунтованою підставою для зміни запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_5 з тримання під вартою на більш м`який.
Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбаченого ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, в судовому засіданні, стороною захисту не надано, а судом не встановлено, у зв`язку з чим суд відмовляє у задоволенні клопотання стороні захисту про зміну запобіжного заходу на більш м`який.
При цьому, суд зазначає, що при вирішенні питання міри запобіжного заходу суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів (рішення по справі «Ілійков проти Болгарії»).
Оскільки судове провадження станом на 20.07.2021 року не завершено до спливу строку тримання під вартою та враховуючи те, що ризики визначені ст. 177 КПК України, котрі були підставами для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на час розгляду кримінального провадження не зменшились та не зникли, за відсутності підстав для скасування або зміни запобіжного заходу, суд вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити та продовжити дію існуючого запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
Керуючись ст. 331 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
1. Клопотання прокурора про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
2. Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор (27)» на 60 днів - до 17.09.2021 року включно.
3. Відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_5 з тримання під вартою на більш м`який.
4. Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
5. Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.
6. Повний текст ухвали буде проголошено 22.07.2021 року о 13:30 год.

Суддя ОСОБА_1