Номер провадження: 11-сс/813/219/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2

судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

заявниці ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси, від 18 січня 2021 року, якою була залишена без задоволення скарга ОСОБА_7 на постанову слідчого Малиновського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , від 07 вересня 2020 року, про закриття кримінального провадження №0000529, внесеного до ЄРДР 05 липня 2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 190, ч.2 ст. 366 КК України,-

встановив:

Зміст оскарженого судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси, від 18.01.2021 року була залишена без задоволення скарга ОСОБА_7 на постанову слідчого Малиновського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , від 07 вересня 2020 року, про закриття кримінального провадження №0000529, внесеного до ЄРДР 05 липня 2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 190, ч.2 ст. 366 КК України.

Рішення слідчого судді мотивовано тим, що доводи скарги ОСОБА_7 про те, що органом досудового розслідування не виконано певні необхідні на її погляд слідчі дії у вигляді витребування документів, допиту свідків у цьому кримінальному провадженні, не містять підстав для встановлення істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, оскільки такі порушення в даному кримінальному провадженні не мають вирішального значення для обґрунтування висновку про наявність достатніх підстав вважати, що діяння будь-якої особи можуть бути кваліфіковані за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 366 КК України.

Слідчий, приймаючи рішення про закриття кримінального провадження, виклав у постанові інформацію про здобуті ним докази і зробив висновок про те, що ці докази не встановлюють обставини, які підлягають доказування відповідно до ст. 91 КПК України.

Тобто, на підставі наявних у кримінальному провадженні доказів, слідчий зробив висновок, про відсутність ознак складу злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 366 КК України.

Отже, слідчий суддя дійшов висновку про те, що досудове розслідування проведено достатньо повно і доказів вчинення кримінального правопорушення не встановлено, а прийняте за результатами перевірки рішення відповідає вимогам ст. 110 КПК України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
На вказану ухвалу ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що оскаржена ухвала є незаконною, необґрунтованою і невмотивованою, у зв`язку з чим просить скасувати оскаржену ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси, від 18 січня 2021 року і постановити нову ухвалу, якою визнати дії слідчого протиправними, скасувати постанову слідчого Малиновського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , від 07 вересня 2020 року про закриття кримінального провадження №0000529, внесеного до ЄРДР 05 липня 2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 190, ч.2 ст. 366 КК України і скерувати матеріали кримінального провадження для проведення подальшого досудового розслідування.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги посилається на такі обставини:

- в результаті вчиненого злочину її позбавлено права на 12/100 частин домоволодіння, а матеріальні збитки у 250 разів і більше перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян, що свідчить про неправильну правову кваліфікацію за ч. 2 ст. 190 КК України;

- слідчим не здійснено належних дій щодо збирання, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження № 0000529, чим порушено вимоги Кримінального процесуального кодексу України, в тому числі ст. ст. 9, 91-94, 110 КПК України;

- поза увагою слідчого залишились заяви про витребування доказів, а саме, належним чином засвідчених копій правовстановлюючих документів на нерухоме майно, витягів про реєстрацію прав власності;

- слідчим суддею при розгляді скарги, проігноровано вищевказані норми КПК України, також і тому, що постанова про закриття кримінального провадження не містить аналізу доказів, які були зібрані в ході досудового розслідування, викладені в системному та хронологічному порядку, та належного спростування доводів скаржника.

Позиції учасників судового розгляду.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_7 апеляційну скаргу підтримала у повному обсязі і просили її задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив апеляційний суд залишити оскаржену ухвалу без змін.

Мотиви апеляційного суду.
За результатами перевірки матеріалів кримінального провадження та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Так, відповідно до вимог ст. 370 КПК України, будь-яке судове рішення, повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Цією ж нормою закону передбачено, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнений до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; повага до людської гідності; доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів; забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до вимог п. 2) ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Також, згідно з ч.1 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно вимог п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається при встановленні відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

В свою чергу слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови.

За результатами розгляду скарги ОСОБА_7 слідчий суддя, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, заслухавши пояснення учасників судового розгляду скарги ОСОБА_7 , дійшов висновку про те, що органом досудового розслідування зібрано достатньо об`єктивних даних для прийняття остаточного законного та обґрунтованого процесуального рішення про закриття кримінального провадження.

На думку апеляційного суду таке рішення є обґрунтованим та мотивованим, з огляду на таке.

Відповідно до ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 16 червня 2016 року (т. 1, а.с.11) прокуратурою Одеської області до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені викладені у заяві ОСОБА_7 відомості про вчинення злочину (т. 1 а.с. 9-10, 12-24). Кримінальне провадження № 0000529 внесено до ЄРДР 05 липня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України (т. 1, а.с. 1).

Згідно витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні 0000529 «фізичні особи на ім`я ОСОБА_9 , ОСОБА_10 і посадові особи Одеської міської ради та її виконавчих органів, анкетні дані яких не зазначені у заяві, за попередньою змовою між собою, безоплатно шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_7 заволоділи її нерухомим майном, що розташовано по АДРЕСА_1 » (т. 1, а.с. 99).

21 лютого 2019 року прокурором Одеської місцевої прокуратури № 2 внесені відомості до ЄРДР за № 0000033 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, з викладенням таких обставин: «До Одеської місцевої прокуратури № 2 19.02.2019 з прокуратури Одеської області надійшло звернення ОСОБА_7 про те, що службові особи органів державної влади та місцевого самоврядування внесли до офіційних документів неправдиві відомості, що стало наслідком порушення її майнових прав на нерухоме майно за адресою АДРЕСА_2 » (т. 5).

07 березня 2019 року прокурором прокуратури Одеської області до ЄРДР внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України, кримінальне провадження № 0000101. При цьому зазначено такі обставини: «Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_11 від 01 березня 2019 року у справі № 522/3026/19 задоволено скаргу ОСОБА_7 та зобов`язано уповноважених службових осіб прокуратури Одеської області внести до ЄРДР відомості про злочин, що містяться у заяві ОСОБА_7 за вхідним номером №10618-19 від 18 лютого 2019 року».

Постановою прокурора Одеської місцевої прокуратури № 2, від 16 квітня 2019 року, кримінальні провадження № 0000101, № 0000033 об`єднані в одне кримінальне провадження під № 0000033.

Постановою прокурора Одеської місцевої прокуратури № 2, від 25 квітня 2019 року, кримінальні провадження № 0000033 та № 0000529 об`єднані в одне кримінальне провадження під №0000529 (т. 5).

Потерпілою ОСОБА_7 надані і слідчим долучені до матеріалів кримінального провадження копії таких документів:

- реєстраційне посвідчення № 36911 від 04.12.1996 року Одеського міжміського бюро технічної інвентаризації про те, що жилий будинок (домоволодіння) за адресою: АДРЕСА_2 , 12/100 частини, зареєстровано за ОСОБА_7 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 5-ю Одеською держнотконторою 15.06.1989 року за № 3-с-1115 (т. 1, а.с.106);

- договір купівлі-продажу від 15.06.1989 року (т. 1, а.с. 107-108);

- угода (соглашение) від 03.12.1996 року, відповідно до якого розірвано договір купівлі-продажу між ОСОБА_7 та ОСОБА_12 , а 5/100 частин домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , переходять ОСОБА_7 (т. 1, а.с.109);

- договір конкретного користування від 30.11.1992 року між виконкомом ІНФОРМАЦІЯ_1 та громадянами власниками домоволодіння, відповідно до якого у користування ОСОБА_7 надано частину домоволодіння (т. 1, а.с. 110-111);

- витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості», № 1256798, дата 20.11.2006 року, реєстраційний номер 1679059, адреса об`єкта: АДРЕСА_3 , власник ОСОБА_7 , тип об`єкта «домоволодіння» виправлено на «житловий будинок», підстава виникнення права власності рішення суду від 22.09.2006 року. Виправлення посвідчено в.о. директора КП «БТІ» ОМР ОСОБА_13 (т. 1, а.с. 112);

- заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 22.09.2006 року про задоволення позову ОСОБА_7 до Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, третя особа КП «ОМБТІ та РОН» про визнання права власності на 12/100 частин домоволодіння та літню кухню, виділення об`єкту в самостійне домоволодіння та зобов`язання зареєструвати (т. 1, а.с. 113-114, 117-118);

- витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості», № 12979229, дата 20.12.2006 року , реєстраційний номер 11218754, адреса об`єкта: АДРЕСА_2 , власник ОСОБА_7 , тип об`єкта «домоволодіння», підстава виникнення права власності додаткове рішення суду від 20.11.2006. (т. 1, а.с.115);

- додаткове рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 20.11.2006 року про доповнення рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 22.09.2006 року у справі за позовом ОСОБА_7 до Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, третя особа КП «ОМБТІ та РОН» про визнання права власності на 12/100 частин домоволодіння та літню кухню, виділення об`єкту в самостійне домоволодіння та зобов`язання зареєструвати (т. 1, а.с. 116);

- витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, індексний № 37386269, сформований 12.05.2015 року реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції. Параметри запиту фізична особа ОСОБА_7 , у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості відсутні (т. 1, а.с. 119);

- інформація КП «БТІ» Одеської міської ради від 07.04.2015 року про те, що станом на 31.12.2012 року за ОСОБА_14 зареєстровано 12/100 частин домоволодіння по АДРЕСА_2 та житловий будинок по АДРЕСА_3 (т. 1, а.с. 120);

- заява ОСОБА_7 до Одеської міської ради від 24.03.2015 про передачу безоплатно у приватну власність земельної ділянки загальною площею 0,0048 га за адресою: АДРЕСА_3 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (т. 1, а.с. 121);

- рішення Одеської міської ради № 6756-VІ від 10.06.2015 року, яким відмовлено у наданні дозволу ОСОБА_7 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (т. 1, а.с. 123);

- постанова Одеського апеляційного адміністративного суду від 27.04.2016 року, якою частково скасовано рішення Одеської міської ради №6756-VІ від 10.06.2015 року, зобов`язано Одеську міську раду розглянути заяву ОСОБА_7 щодо надання їй дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (т. 1, а.с. 124-126);

- скарги, заяви ОСОБА_7 , надані їй відповіді (т. 1, а.с. 127-202);

- довіреність від 17.12.2005 року, якою ОСОБА_7 уповноважила ОСОБА_9 бути її представником (т. 1, а.с. 203);

- інші документи, заяви, клопотання, повідомлення (т. 1, а.с. 205-236).

В ході досудового розслідування була допитана свідок ОСОБА_15 заступник начальника відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради, яка пояснила, що при здійсненні реєстраційних дій щодо майна ОСОБА_7 на підставі її заяви, від 10.03.2017 року, щодо реєстрації права власності на житловий будинок по АДРЕСА_3 , вона діяла у межах своїх повноважень та керувалася Наказом Головного територіального Управління юстиції в Одеській області № 492/03-07 від 19.10.2017, Наказом Міністерства юстиції України №4727/7 від 19.12.2017, рішенням окружного адміністративного суду м. Києва, від 18.10.2018, по справі № 826/4909/18, постановою 6-го Апеляційного адміністративного суду, від 31.01.2019, по справі № 826/4909/18, ухвалою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, від 19.03.2019, по справі № 826/4909/18, рішенням Одеського окружного адміністративного суду, від 10.12.2018, по справі № 815/2378/18, постановою 5-го Апеляційного адміністративного суду, від 03.04.2019, по справі №815/2378/18 (т. 4, а.с. 86-91).

Також свідком надано та слідчим долучено до матеріалів кримінального провадження копію рішення Окружного адміністративного суду м. Києва, від 18.10.2018, у справі № 826/4909/18, та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду, від 31.01.2019, про залишення без змін рішення суду 1-ої інстанції, яким залишено без задоволення позовні вимоги позивача ОСОБА_7 про зобов`язання Мін`юсту прийняти рішення за заявою власника нерухомості позивача, передбаченого пп. «в» п. 2 ч. 6 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» про внесення змін до запису Державного реєстру прав: витяг з Державного реєстру прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 34269765 від 15.03.2017 11:36:48, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101, номер запису про право власності: 19445518, тип об`єкта: «житловий будинок» та зобов`язання Мін`юсту виправити помилку, допущену державним реєстратором юридичного департаменту Одеської міської ради ОСОБА_15 , та вказати вірний тип об`єкта: «домоволодіння» до запису Державного реєстру прав: витяг з Державного реєстру прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 34269765 від 15.03.2017 11:36:48, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, номер запису про право власності: 19445518 (т. 4, а.с.53-65).

Свідок ОСОБА_16 директор КП «БТІ» показав, що при здійсненні реєстраційних дій щодо майна ОСОБА_7 працівники КП «БТІ» діяли відповідно до рішення суду з приводу цього майна. Щодо подання заяви про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 16.11.2006 року від імені ОСОБА_7 в матеріалах інвентаризаційної справи наявна заява від ОСОБА_7 з підписом, копіям її паспорта і ідентифікаційного коду, будь-які довіреності відсутні. Станом на 31.12.2012 року об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_3 не входить до 12/100 частин домоволодіння по АДРЕСА_2 , відповідно до заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 22.09.2006 року об`єкт за адресою: АДРЕСА_3 , виділений у окремий об`єкт і право власності щодо нього визнано за ОСОБА_7 (т. 4, а.с. 166-171, 172-177).

10.01.2014 року КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради» видано ОСОБА_7 повідомлення про те, що станом на 31.12.2012 року 12/100 частини домоволодіння по АДРЕСА_2 та домоволодіння по АДРЕСА_3 зареєстровані за ОСОБА_7 на підставі рішення Малиновськоьго районного суду м. Одеси, від 22.09.2006 року (т. 4, а.с.147, 148).

Згідно з повідомленням КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради» від 10.05.2017 року на ім`я ОСОБА_7 , станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 (раніше, до виділу у самостійний об`єкт нерухомості та реконструкції, літня кухня у складі домоволодіння по АДРЕСА_2 ) зареєстроване за ОСОБА_7 на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 22.09.2006 року, справа № 2-6750/2006. У резолютивній частині зазначеного рішення суду вказано, що право власності визнано на житловий будинок АДРЕСА_3 за ОСОБА_7 , тому у Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 20.11.2006 року був виправлений тип об`єкта з домоволодіння на житловий будинок (т. 4, а.с. 108).

Уповноваженими органами були складені технічні паспорти на житлові будинки, що є власністю ОСОБА_7 :

- 29.09.2005 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 (т. 4, а.с. 131-139);

- 25.02.2015 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 (т. 4, а.с. 140-146).

Таким чином, в ході досудового розслідування не встановлено вчинення будь-якою особою жодних дій, направлених на позбавлення ОСОБА_7 права на її нерухоме майно по АДРЕСА_2 , яким вона володіє з 1998 року. Усі зміни в документації щодо нерухомого майна здійснювалися лише за заявами ОСОБА_7 та на підставі наданих нею документів.

Слідчим дано оцінку всім зібраним доказам у їх сукупності, оцінено об`єктивну та суб`єктивну сторону кримінальних правопорушень, відомості за якими були внесені до ЄРДР, внаслідок чого, слідчий цілком об`єктивно дійшов висновку про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.190, ч. 2 ст. 366 КК України, оскільки в ході досудового розслідування не здобуто доказів вчинення діянь, які б свідчили про наявність ознак шахрайства, що завдало значної шкоди потерпілому, та службове підроблення, що спричинило тяжкі наслідки.

В свою чергу слідчий суддя при розгляді скарги ОСОБА_7 , перевірив дотримання органом досудового розслідування вимог кримінального процесуального законодавства, спростував доводи, наведені в скарзі ОСОБА_7 , та дійшов обґрунтованого висновку про законність винесення слідчим постанови про закриття кримінального провадження.

Що стосується доводів ОСОБА_7 про неправосудність заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 22.09.2006 року, яким задоволений позов ОСОБА_7 до Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, третя особа КП «ОМБТІ та РОН» про визнання права власності на 12/100 частин домоволодіння та літню кухню, виділення об`єкту в самостійне домоволодіння та зобов`язання зареєструвати, та додаткового рішення від 20.11.2006 року, то ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси, від 17.11.2020 року, відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність першого заступника прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_17 щодо невнесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення за її заявою, від 09.11.2020 року, про вчинення суддею кримінального правопорушення, передбаченого ст. 375 КК України.

Судом встановлено, що зміст заяви ОСОБА_7 фактично зводиться до незгоди із зазначеними судовими рішеннями по справі, в якій ОСОБА_7 була позивачем, та фактично ОСОБА_7 намагається оскаржити ці рішення у позапроцесуальний спосіб.

Крім того, матеріали кримінального провадження містять численні документи, відповідно до яких ОСОБА_7 долучала заочне рішення, від 22.09.2006 року, у справі №2-6750/2006, ухвалене суддею Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_18 , до своїх заяв та скарг до судових, правоохоронних органів та органів місцевого самоврядування.

Вказівка в апеляційній скарзі на неповноту та необ`єктивність розгляду скарги слідчим суддею є необґрунтованою. При розгляді скарги слідчим суддею ретельно досліджені матеріали кримінального провадження, повно та всебічно з`ясовані усі питання щодо перевірки законності прийнятого органом досудового розслідування рішення.

Слідчий суддя при розгляді скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого Малиновського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , від 07 вересня 2020 року про закриття кримінального провадження №0000529, внесеного до ЄРДР 05 липня 2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 190, ч.2 ст. 366 КК України, врахував положення ч.2 ст.9 КПК України, з`ясувавши питання дотримання вимог, щодо всебічності та повноти дослідження обставин кримінального провадження.

Жодних доводів, які можуть бути підставами для скасування ухвали слідчого судді, зокрема, і такі, котрі б давали підстави вважати, що слідчим суддею при розгляді скарги не були враховані обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді зазначеної скарги, в апеляційній скарзі не наведено.

Під час апеляційного розгляду скарги ОСОБА_7 апеляційним судом не встановлено порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть за собою скасування ухвали слідчого судді, а також порушень, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження і не є визначеними законом підставами для скасування оскарженого рішення.

Відповідно до положень ч.3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, тому оскаржену ухвалу слідчого судді слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 370-372, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси, від 18 січня 2021 року, якою була залишена без задоволення скарга ОСОБА_7 на постанову слідчого Малиновського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , від 07 вересня 2020 року про закриття кримінального провадження №0000529, внесеного до ЄРДР 05 липня 2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 190, ч.2 ст. 366 КК України, -залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4