Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/228/2021 Справа № 641/1747/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2021 року

Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комінтернівського районного суду м. Харкова обвинувальний акт у кримінальному проваджені, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002832 від 11.12.2019 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Нова Водолага Харківської області, громадянки України, в силу ст. 89 КК України раніше не судимої, що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и в:

10.12.2019 приблизно о 20:00, більш точного часу не встановлено. ОСОБА_4 , знаходячись поряд з буд. АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вступила в словесний конфлікт на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_6 , в ході якого у ОСОБА_4 виник раптовий злочинний умисел, направлений на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 . Після чого, ОСОБА_4 реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, з мотивів неприязних відносин, які виникли внаслідок словесного конфлікту, усвідомлюючи протиправність своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно та протиправно, з метою спричинення тяжких тілесних ушкоджень, дістала з кишені своєї куртки наявний при ній ніж, та нанесла один проникаючий удар ножем, який тримала в правій руці, в область живота ОСОБА_6 .

В результаті своїх протиправних дій ОСОБА_4 спричинила ОСОБА_6 наступні тілесні ушкодження: одне проникаюче колото-різане поранення черевної порожнини, яке за ступенем тяжкості відноситься до тяжкого тілесного ушкодження, яке є небезпечним для життя в момент заподіяння.

У судовому засіданні ОСОБА_4 вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні визнала повністю, щиро покаялась та суду пояснила , що вона дійсно 10.12.2019 року знаходячись поряд з буд. АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в ході сварки дістала з кишені своєї куртки наявний при ній ніж, та нанесла один проникаючий удар ножем, який тримала в правій руці, в область живота ОСОБА_6 .

Потерпілий у даному кримінальному провадженні відсутній, у зв`язку з відмовою ОСОБА_6 бути потерпілим.

Даючи оцінку показанням ОСОБА_4 суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони послідовні, об`єктивно і досить повно відображають обстановку і обставини скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення (злочину), пояснюють мотив скоєного, підстав для самообмови судом не встановлено.

Враховуючи, що ОСОБА_4 у судовому засіданні визнала свою вину у повному обсязі, не оспорювала обставини вчинення нею кримінального правопорушення, суд, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та допустимих відомостях, визнаних доказами, або відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, критерієм доведення винуватості особи у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є те, що саме прокурор має довести вину обвинуваченого поза межами розумного сумніву, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд має бути переконаний поза межами розумного сумніву, що кожен із суттєвих елементів інкримінованого особі кримінального правопорушення є доведеним (справа Дж. Мюрей проти Сполученого Королівства).

З урахуванням викладеного, розглянувши кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, дотримуючись принципу змагальності сторін та свободі в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження і дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження .

Обираючи міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_4 скоїла тяжкий злочин, в силу ст. 89 КК України раніше не судима, за місцем мешкання характеризується негативно, на обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , згідно з ч. 1 ст. 66 КК України є щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 , згідно з п. ІЗ ч. 1 ст. 67 КК України, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13.12.2019 року до Компанієць була застосована міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строк тримання під вартою згідно якої строк тримання під вартою рахується з 11.12.2019 року.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28.07.2020 року ОСОБА_4 була змінена міра запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт та звільнено ОСОБА_4 в залі суду.

За таких обставин, для досягнення мети покарання визначеної ст. 50 КК України, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у вигляді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі та позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде до висновку про можливість виправлення засудженої без відбування покарання, вона може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Зважаючи на ті обставини, що обвинувачена визнав свою провину та щиро розкаялась у скоєному, що визнано судом обставиною, яка пом`якшує покарання, позицію постраждалого, суд дійшов висновку, що обвинувачену належить звільнити від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України, із покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, так як суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженої без відбування покарання.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Підстави для застосування спеціальної конфіскації, передбаченої ст. ст. 96-1, 96-2 КК України відсутні.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28 грудня 2019 року скасувати.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Питання про речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі на строк П`ЯТЬ років.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на строк ТРИ роки, якщо вона протягом випробувального строку не вчинить нового злочину та виконає обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 термін попереднього ув`язнення з 13 грудня 2019 року по 28 липня 2020 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Арешт Накладений ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28.12.2019 року на штани жіночі чорного кольору з білою вставкою, куртку жіночу чорного кольору синтетичну, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що належать ОСОБА_4 , куртку чорного кольору з червоними та білими вставками та капюшоном, які належать ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - скасувати

Речові докази: Компакт диск ТМ «Ахеnt» - зберігати в иатеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Харківського Апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Засудженому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя - ОСОБА_1