КОМПАНІЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 391/225/21
Провадження № 1-кп/391/54/21
У Х В А Л А

11.05.2021 р.селище Компаніївка

Компаніївський районний суд Кіровоградської області:
головуюча суддя ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника обвинуваченого ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши в підготовчому судовому засіданні у смт. Компаніївка Кіровоградської області в залі судових засідань Компаніївського районного суду Кіровоградської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000023 від 12.02.2021 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, Кіровоградської області, Українця, громадянина України, не працюючого, маючого середню освіту, одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого: 31.10.2000 року Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч. 1 ст. 142 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки з конфіскацією майна; 11.03.2001 року Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч.2 ст. 141, ч.З ст.42 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років з конфіскацією майна; 20.04.2010 року Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч.2 ст. 186, ч.2 ст.187, ст. 69, ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 років; 29.01.2016 року Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч. 3 ст. 186, ст. 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців; 26.11.2018 року ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда звільнено умовно- достроково на невідбутий строк 11 міс. 17 днів, а також відносно якого у вересні 2020 року направлено обвинувальний акт до суду за ч.2 ст. 186 КК України; на даний час судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Досудовим розслідуванням встановлено, що 11.02.2021 року, в період часу з 21 год. по 22 год., більш точного часу в ході проведення досудового розслідування встановити не представилося можливим, ОСОБА_5 , перебував в приміщенні літньої кухні домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 , де разом із господарем вказаного домоволодіння ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вживали спиртні напої. В цей час на грунті раптово-виниклих неприязних відносинах виник конфлікт між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , в ході якого у ОСОБА_5 , виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень останньому.
В подальшому ОСОБА_5 , перебуваючи за вищевказаною адресою та в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно та цілеспрямовано, вивів з приміщення літньої кухні ОСОБА_7 , на подвір`я, де в період часу з 21 год. по 22 год. більш точного часу в ході проведення досудового розслідування встановити не представилося можливим, стоячи навпроти останнього почав наносити кулаками обох рук та численні удари ногами, а саме не менше 14 ударів в ділянку обличчя та голови, не менше 20 ударів в область тулубу та не менше 8 ударів в область кінцівок ОСОБА_7 .. Після цього, ОСОБА_5 , завів ОСОБА_7 до приміщення літньої кухні, де в подальшому і залишив. Після чого ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а ОСОБА_7 помер на місці.
Внаслідок вищевказаних дій, ОСОБА_5 спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_7 згідно висновку експерта №225 від 01.04.2021 у вигляді закритої травми органів грудної клітини та органів черевної порожнини, синці по передній та задній поверхнях тулуба справа і зліва, підшкірні крововиливи в поперековій ділянці; множинні переломи ребер: з другого по десяте справа та з п`ятого по дванадцяте зліва по одній або двом анатомічним лініям із порушенням каркастності грудної клітини; пошкодження пристінкової плеври відламками ребер справа та зліва з крововиливами навколо; крововиливи в м`які тканини грудної клітини в проекції пошкодження ребер; крововиливи в праву й ліву плевральні порожнини, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент спричинення, тілесні ушкодження у вигляді рани в ділянці лівої брови та рани і ділянці перенісся, синці навколо лівого ока та в ділянці носа, множинні синці обличчя та кінцівок, садна верхній кінцівок, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Причиною смерті ОСОБА_7 є тупа закрита травма органів грудної клітки, яка супроводжувалась множинними переломами правих та лівих ребер із пошкодженням відламками ребер пристінкових листків плеври справа та зліва, що призвело до крововиливів у плевральні порожнини, до порушення каркастності грудної клітини, унаслідок чого розвився комплекс патологічних змін.
Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, кваліфікованого як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.
В судовому засіданні прокурором Бобринецького відділу Знам`янської окружної прокуратури Кіровоградської області подано клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою до 60 днів.
Клопотання обґрунтовано тим, що підставою для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою є ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання та продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовжують існувати на сьогодні. Такими ризиками є: п. 1 -переховуватись від органу досудового розслідування та суду; п. 3 - незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; п. 5 вчинити інше кримінальне правопорушення.
Крім того, необхідно врахувати: вагомість наданих доказів про вчинення ним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, вік та стан здоров`я обвинуваченого; який не працює, постійних доходів не має; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, оскільки обвинуваченому інкриміновано вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, що свідчить про його аморальне відношення до існуючого правопорядку. Вказані дані свідчать про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив проти продовження строку тримання під вартою та заявив клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Клопотання мотивував тим, що ризики відповідно до ст. 177 КПК України відсутні. ОСОБА_5 визнає повністю свою вину не має будь-якого наміру переховуватись від суду, у нього не має потреби незаконно впливати на потерпілих, свідків, так як під час досудового розслідування було допитано зазначених осіб, в нього не має необхідності перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та він не збирається вчиняти інше кримінальне правопорушення.
Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти тримання його під вартою та підтримав клопотання захисника.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до наступного.
13.02.2021 року слідчим суддею Кіровського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_5 обрано запобіжний захід тримання під вартою строком на 60 днів.
08.04.2021 року слідчим суддею ОСОБА_5 продовжено строк тримання під вартою до 12.05.2021 року.
Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених п. п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, вважаю їх обґрунтованими та доведеними.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Враховуючи вищевикладені обставини, та те що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, викладені в клопотанні прокурора не відпали, а також враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, яке відносяться до категорії тяжких, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 7 до 10 років та беручи до уваги, те що обвинувачений, який неодноразово судимий може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, які ще судом не допитувались, чи вчинити нові кримінальні правопорушення, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 строк тримання під вартою.
Суд вважає, що на теперішній час, запобігти ризикам, які зазначені в клопотанні прокурора, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів не можливо, оскільки будь-які більш м`які види запобіжного заходу не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого та виконанню обвинуваченим процесуальних обов`язків в їх сукупності і запобігти вказаним ризикам.

У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 року Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W. Проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональних зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Згідно п.2 ч. 4 ст. 183 КПК України суд має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини, тому розмір застави при продовженні ОСОБА_5 , міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою не визначається.
Керуючись ст.ст.176-178, 193-197, 309, 331, 392-395 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт відмовити.
Клопотання прокурора Бобринецького відділу Знам`янської окружної прокуратури Кіровоградської області про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України у кримінальному провадженні № 0000023 від 12.02.2021 року до 60 днів, з 14:30 години 11.05.2021 року з подальшим утриманням в державній установі «Кропивницький слідчий ізолятор» за адресою вул. Куроп`ятникова, 50 Б, м. Кропивницький Кіровоградської області.
Строк дії ухвали, щодо продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 до 14:30 години 09.07.2021 року.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду Кіровоградської області протягом семи днів з дня її оголошення.
Для особи, яка перебуває під вартою, строк оскарження обчислюється з
моменту отримання копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1