1Справа № 335/7365/19 1-кп/335/173/2021
УХВАЛА
31 травня 2021 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
В судовому засіданні захисник обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 - адвокат ОСОБА_4 заявив клопотання про визнання доказів недопустимими по кримінальному провадженню. В обґрунтування свого клопотання зазначив, що під час судового розгляду сторона обвинувачення надала суду письмові докази для дослідження та долучення. Серед наданих прокурором письмових доказів є:
- протокол обшуку (з додатками) від 05.11.2018 року за адресою: АДРЕСА_1 ;
- постанову про визнання речовими доказами та вирішення питання про їх зберігання від 05.11.2018 року щодо вилученого під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 ;
- протокол огляду (з додатками) від 08.11.2018 вилученого під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 ;
- висновок експерта від 30.11.2019 № 5-114 з додатками;
- висновок ескперта від 26.04.2019 року № 5-20 з додатками;
- протокол огляду (з додатками) від 21.06.2019 року доданих до висновку експерта від и26.04.2019 року № 5-20 дисків для лазерних систем зчитування;
- опечатаний спеціальний пакет № 4825015.
Проте перелічене на думку сторони захисту не може бути допустимими доказами з нижчевикладених підстав.
З наданих стороною обвинувачення документів, випливає, що 29.10.2018 року слідчим суддею Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_12 (справа № 335/6379/18, провадження № 1-кс/335/8412/2018) задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_13 постановлено ухвалу про проведення обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 .
Вказаною вище ухвалою слідчого судді було надано дозвіл на проникнення до квартири та проведення у ній обшуку виключно слідчому ОСОБА_13 .
Натомість, як вбачається з протоколу обшуку від 05.11.2018 року обшук за адресою: АДРЕСА_1 , провів не слідчий ОСОБА_13 , а слідчий СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_14 .
Тобто слідчий ОСОБА_14 незаконно залучила для участі в проведенні обшуку оперуповноважених УБЗПТЛ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_15 та ОСОБА_16 .
Однак участь при проведенні 05.11.2018 року обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , оперуповноважених ОСОБА_15 та ОСОБА_16 і взагалі їх проникнення до цього житла без ухвали слідчого судді та передбачений КПК України підстав на думку адвоката є незаконним.
Вищеописані дії поліцейських порушили права обвинувачених на недоторканість і повагу до житла, визначені ч. 1 ст. 30 Конституції України та п. 1 ст. 8 Конвенції.
Крім цього, у наданому раніше стороною захисту листі Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03.07.2019 року № 01-29/680/19 зазначено, що при перевірці матеріалів кримінального провадження № 335/6379/18 встанновлено, що 29.10.2018 року при розгляді клопотань слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_13 про надання дозволу на проведення обшуку фіксування засідань технічними засобами не здійснювалося згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України.
Адвокат вважає, що надана суду на підставі абз. 1 ч. 4 ст. 107 КПК України можливість не здійснювати фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження стосується виключно судового провадження, тобто кримінального провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами. Обов`язок розгляду слідчим суддею клопотання про обшук з проведенням повної технічної фіксації судового засідання є безумовним, а його порушення спричиняє недопустимість доказів, отриманих під час виконання ухвали, винесеної за результатами такого розгляду.
Вищезазначений протокол обшуку (так само як і вилучені під час цього обшуку документи та речі) є очевидно недопустимими доказами, оскільки отримані під час виконання ухвали про дозвіл на обшук за вказаною вище адресою, яка винесена 29.10.2018 слідчим суддею без проведення повної технічної фіксації засідань. Решта перелічених у клопотанні документів є похідними від протоколу обшуку, а тому за доктриною «плодів отруєного дерева», вони також є неналежними доказами.
Тому, посилаючись на ч. 2 ст. 86, чч. 2, 3 ст. 89 КПК України просить визнати недопустимими докази:
- протокол обшуку (з додатками) від 05.11.2018 року за адресою: АДРЕСА_1 ;
- постанову про визнання речовими доказами та вирішення питання про їх зберігання від 05.11.2018 року щодо вилученого під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 ;
- протокол огляду (з додатками) від 08.11.2018 вилученого під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 ;
- висновок експерта від 30.11.2019 № 5-114 з додатками;
- висновок ескперта від 26.04.2019 року № 5-20 з додатками;
- протокол огляду (з додатками) від 21.06.2019 року доданих до висновку експерта від и26.04.2019 року № 5-20 дисків для лазерних систем зчитування;
- опечатаний спеціальний пакет № 4825015.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_17 та обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 підтримали клопотання, просять його задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні заперечує проти задоволення клопотання захисника. Пояснив, що слідчий проводив обшук на підставі ухвали слідчого судді, яка виносилася у відповідності до КПК. Тому, підстав для задоволення клопотання захисника немає.
Суд, заслухавши думку учасників судового засідання та дослідивши клопотання з доданими матеріалами, приходить до наступного висновку.
Листом Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя № 01-29/680/2019 від 03.07.2019 адвоката ОСОБА_4 повідомлено про те, що при перевірці матеріалів кримінального провадження № 335/6379/18 встановлено, що 29.10.2018 при розгляді клопотань слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_13 про надання дозволу на проведення обшуку фіксування засідань технічними засобами не здійснювалось згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України.
Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Твердження захисника, що розгляд слідчим суддею клопотання про обшук з проведенням повної технічної фіксації судового засідання є безумовним, являється помилковим, оскільки положення ч. 4 ст. 107 КПК України застосовуються як в суді під час судового провадження, так і під час розгляду питань слідчим суддею на досудовому розслідуванні.
З огляду на те, що фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду слідчим суддею клопотання слідчого про надання дозволу на проведення обшуку не здійснювалося через неявку в судове засідання слідчого, від якого надійшла заява про розгляд клопотання за його відсутності, то порушень вимог КПК України немає.
Крім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 107 КПК України рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. За клопотанням учасників процесуальної дії застосування технічних засобів фіксування є обов`язковим.
Отже фіксування є обов`язковим за клопотанням учасників процесуальної дії, проте адвокат не довів, що таке клопотання мало місце.
Частиною 1 ст. 86 КПК України встановлено, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.
Частиною 2 ст. 89 КПК України передбачено, що у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.
Враховуючи те, що під час судового розгляду не встановлено очевидної недопустимості письмових доказів, то підстав для задоволення клопотання захисника ОСОБА_4 про визнання доказів недопустимими не має.
Суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 89 КПК України.
Керуючись ст. ст. 86, 89, 107, 350 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Повний текст ухвали виготовлено 31.05.2021.
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1