Дата документу 06.04.2021 Справа № 314/2856/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/807/453/21 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2021 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали кримінального провадження, за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 03 грудня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення.

Згідно змісту ухвали, до Вільнянського районного суду Запорізької області від засудженого Державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» ОСОБА_7 надійшло клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Судом першої інстанції встановлено, що засуджений ОСОБА_7 з 05.01.2014 перебуває на лікуванні в Софіївській спеціалізованій туберкульозній лікарні № 55. На виробництві установи працевлаштований не був у зв`язку з хворобою на туберкульоз. Відповідно до медичної довідки установи лікування засудженого ОСОБА_7 завершено.
Згідно характеристики, яка міститься в матеріалах справи засуджений ОСОБА_7 характеризується незадовільно, вимоги режиму відбування покарання порушував, за що мав дев`ять стягнень, при цьому, за весь період відбування покарання має лише одне заохочення (29.12.2017).
Відповідно до довідок заступника начальника установи із соціально-виховної роботи та психологічної роботи, засуджений ОСОБА_7 , не залучався до робіт з благоустрою колонії, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених згідно ч.5 ст.118 КВК України, не приймає участі в роботі самодіяльних організацій, бібліотеку не відвідує, не бере участі у програмах диференційованого виховного впливу на засуджених.
Поведінка ОСОБА_7 , за весь час відбування ним покарання у своїй сукупності не була стабільно позитивною та активною.
Враховуючи матеріали провадження та особу засудженого суд першої інстанції дійшов до висновку, що відсутні підстави для умовно - дострокового звільнення ОСОБА_7 , оскільки засуджений не проявив себе як такий, що довів своє виправлення та перевиховання, а встановлені в судовому засіданні дані у своїй сукупності не можуть свідчити про його виправлення та перевиховання.

В апеляційній скарзі захисник засудженого, не погоджується з ухвалою суду першої інстанції, вважає її такою, що не в повній мірі відображає обставини, що характеризують засудженого.

Свою скаргу апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції при ухваленні рішення прийняв до уваги лише негативні характеристики засудженого, і не врахував позитивні та його стан здоров`я.

Так, відповідно до характеристики, наданої на засудженого ОСОБА_7 встановлено, що він перебуває на лікуванні, хворіє на туберкульоз.

Дисциплінарні стягнення у встановленому порядку були погашені. Має також заучування за сумлінну поведінку і ставлення до праці. Намагається вести себе відповідно до встановлених правил та норм.

Вважає висновки суду першої інстанції про те, що засуджений не працевлаштований такими, що не відповідають обставинам, оскільки ОСОБА_7 хворіє на туберкульоз, тому він позбавлений можливості працювати.

При цьому, відповідно до пояснень представника адміністрації установи, в жовтні 2020 року засуджений добровільно залучався без оплати праці до робіт з благоустрою колонії і поліпшення житлово-побутових умов засудженого, що підтверджує факт виправлення засудженого.

Просить апеляційний суд скасувати ухвалу суду першої інстанції від 03.12.2020 та застосувати умовно-дострокове звільнення від відбування покарання щодо засудженого ОСОБА_7 .

До початку судового засідання апеляційної інстанції від захисника-адвоката ОСОБА_8 , діючого в інтересах засудженого ОСОБА_7 надійшла заява про відмову від апеляційної скарги на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 03 грудня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення; прокурора, який не заперечував проти задоволення заяви захисника; перевіривши доводи апеляції та заяви, колегія суддів вважає, що заява захисника про відмову від апеляційної скарги підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ч.1 ст.403 КПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду.

Згідно ч.2 ст.403 КПК України, якщо вирок або ухвала суду першої інстанції не були оскаржені іншими особами або, якщо немає заперечень інших осіб, які подали апеляційну скаргу, проти закриття провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції своєю ухвалою закриває апеляційне провадження.

Оскільки, захисник засудженого відмовився від апеляційних вимог, а іншими учасниками судового провадження скарги на зазначену ухвалу суду не подані, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ст.403 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

заяву захисника засудженого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 про відмову від апеляційної скарги задовольнити.
Апеляційне провадження за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 03 грудня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення, закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3