ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/335/21 Справа № 175/474/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 08 лютого 2021 року про відмову у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 на постанову слідчого СВ Дніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 від 30 жовтня 2020 року, про закриття кримінального провадження № 0001364 від 02.10.2019 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 на постанову слідчого СВ Дніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 від 30 жовтня 2020 року, про закриття кримінального провадження № 0001364 від 02.10.2019 року.
Суд першої інстанції мотивував свою відмову тим, що у встановленому порядку сторони кримінального провадження не звернулися з відповідним клопотанням до слідчого судді про продовження строку досудового розслідування, який сплив у даному провадженні через дванадцять місяців. У такому випадку строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає. У відповідності до положень ст. 284 КПК України, слідчий, прокурор зобов`язані були закрити кримінальне провадження у разі, коли строк досудового розслідування, визначений ст. 219 КПК України, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.
Крім того встановлено, що постанова відповідає вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України, а саме: винесена з всебічним, повним та об`єктивним дослідженням. Постанова слідчого містить аналіз, мотиви та обґрунтування, з яких він виходив при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження.
Таким чином, наразі, після спливу строку досудового розслідування, за відсутності встановлених підстав для його поновлення, слідчий суддя позбавлений можливості скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою скаргу адвоката задовольнити, постанову слідчого про закриття кримінального провадження скасувати, а матеріали кримінального провадження повернути для організації досудового розслідування.
В обґрунтування апеляційної скарги, адвокат ОСОБА_6 зазначила, що суд першої інстанції формально підійшов до розгляду скарги, тим самим ухвала суду є необгрунтованою і винесена поспіхом, без встановлення дійсних обставин по справі та належної оцінки зібраних досудовим розслідуванням доказів.
Вказує, що слідчий суддя не досліджував матеріали справи, слідчий та прокурор у судове засідання не з`явились, матеріали кримінального провадження № 0001364 до суду не надали.
Слідчий суддя не прийняв до уваги, що по кримінальному провадженню не виконані всі необхідні слідчі дії, а строки розслідування навмисно затягувалися з метою приховування кримінального провадження не виконання всіх необхідних слідчих дій та протягування встановленої винної особи до кримінальної відповідальності за скоєння злочину проти здоров`я людини.
Зазначає, що органом досудового розслідування не надано належної уваги показам очевидців кримінального правопорушення. Під час досудового розслідування, потерпілий і очевидці скоєного злочину неодноразово повідомляли, що тілесні ушкодження наніс сусід потерпілого ОСОБА_9 . Це було неодноразово вказано потерпілим як при написанні первинної заяви про скоєння злочину проти нього, так і при допиті в якості потерпілого та при проведенні з ним слідчого експерименту в приміщені СМЕ.
Допитані свідки правопорушення прямо вказують, що тілесні ушкодження потерпілому спричинив ОСОБА_9 . Ці покази були підтверджені під час проведення слідчого експерименту. Дана обставина мала бути предметом з`ясування в ході досудового слідства, але цього не відбулося.
Слідчий, з яким безпідставно погодився слідчий суддя, не встановив достовірність фактів, які пов`язані з реальними подіями та діями, які відбулися 07.09.2019 року, зокрема, не враховано ту обставину, що під час побиття потерпілий ОСОБА_7 знаходився в кімнаті за столом у себе в квартирі АДРЕСА_1 , тому за місцем проживання потерпілого був скоєний злочин щодо нього, а саме посягання на його життя та здоров`я.
Оскільки така кількість ударів, завдана ОСОБА_9 потерпілому ОСОБА_7 по різним частинам тіла свідчить про прямий умисел заподіяти шкоди його життю та здоров`ю. Тим паче, нападник знав, що завдання удару у голову може спричинити тяжкі тілесні ушкодження, що супроводжуватимуться довготривалим розладом здоров`я та працездатності.
У суді апеляційної інстанції адвокат ОСОБА_6 підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити.
Заслухавши суддюдоповідача, думку адвоката, дослідивши та перевіривши надані матеріали, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів прийшла до наступних висновків.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивного з`ясування обставин, які підтвердженні доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведенні належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказані вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею не дотримані.
Статтею 25 КПК України встановлено, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
Відповідно до ч. 4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
Колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що зазначених вимог закону слідчим не дотримано, а висновки слідчого судді про правомірність закриття кримінального провадження слідчим на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із закінченням строків, встановлених ст. 219 КПК України, є передчасними.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, 02.10.2019 року слідчим відділенням Дніпровського РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області відкрито кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0001364.
Слідчим в рамках даного кримінального провадження встановлено лише, що 07.09.2019 року невстановлена особа знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 спричинила ОСОБА_7 тілесні ушкодження.
Під час досудового розслідування проводилися заходи на встановлення свідків та очевидців даної події, але їх вдалося встановити.
30.10.2020 року постановою старшого слідчого закрито кримінальне провадження № 0001364 у зв`язку з закінченням строків досудового розслідування, передбачених ст. 219 КПК України.
На думку колегії суддів, висновки слідчого судді викладені в оскаржуваній ухвалі, не в повній мірі відповідають фактичним обставинам кримінального провадженні, належним чином не вмотивовані та не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону.
Так, розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя повинен на підставі пояснень заявника, слідчого (прокурора) та матеріалів кримінального провадження встановити, чи вжив слідчий всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження як обставин зазначених в заяві про скоєння кримінального правопорушення, так і обставин встановлених ним в кримінальному провадженні, і чи наявні, передбачені ст. 284 КПК України, підстави для його закриття.
Закриття кримінального провадження це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.
Тому, враховуючи те, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчі судді при розгляді скарги на відповідні постанови з`ясовують питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.
З ч. 1 ст. 40 КПК України слідує, що слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження слідчими, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
За положеннями ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до ст. п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюючи її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.
Дослідивши зміст постанови слідчого від 30.10.2020, колегія суддів вважає її такою, що не відповідає вимогам ст. 110 КПК України, оскільки в даному випадку бездіяльність слідчого потягла за собою не встановлення винної особи, яка нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_7 , та не притягнення її до відповідальності, що позбавило можливості ОСОБА_7 захистити свою честь, гідність і недоторканність, що згідно ст. 3 Конституції України є найвищою соціальною цінністю.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку, що рішення слідчого про закриття провадження є передчасним, а досудове розслідування є не повним та не всебічним, оскільки не в повному обсязі з`ясовані всі обставини справи, що мають значення для кримінального провадження, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги щодо неповноти досудового розслідування та необґрунтованості постанови слідчого, підтверджуються матеріалами і підлягають частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 , - задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 08 лютого 2021 року про відмову у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 на постанову слідчого СВ Дніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 від 30 жовтня 2020 року, про закриття кримінального провадження,- скасувати.
Постановити нову, якою постанову слідчого СВ Дніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 від 30 жовтня 2020 року, про закриття кримінального провадження, - скасувати.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4