Справа №932/4841/21
Провадження № 1-кс/932/2530/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 червня 2021 року м.Дніпро
Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні у залі суду клопотання слідчого СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Центральної окружної прокуратури м.Дніпра ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000377, -
ВСТАНОВИВ:
До Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська 18.06.2021 надійшло вищезазначене клопотання, яке було розподілено, для розгляду, слідчому судді ОСОБА_1 , та в якому заявник просив слідчого суддю:
-постановити ухвалу про накладення арешту на майно, а саме гараж № НОМЕР_1 розташований по АДРЕСА_1 .
В обґрунтування заявлених вимог, в клопотанні зазначено, що в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000377 за фактом вчинення діяння, що має ознаки злочину передбаченого ч.2 ст.190 КК України, встановлено, що невстановлені особи шахрайським шляхом заволоділи об`єктом нерухомого майна, а саме гаражем № НОМЕР_2 розташованим у дворі будинку АДРЕСА_1 який належав ОСОБА_5 та спадкоємицею якого є ОСОБА_6 . З огляду на те, що вказаний гараж є об`єктом протиправних дій, що свідчить про його відповідність критеріям визначеним ст.167 КПК України, вважали за можливе звернутися до слідчого судді з даним клопотанням.
До судового засідання слідчий не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Слідчий суддя, вважає за необхідне провести розгляд клопотання за відсутності сторін з огляду на те, що терміни його розгляду визначені процесуальним законодавством є стислими.

Вивчивши клопотання та матеріали додані до нього, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне.

06.05.2021 в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000377 за фактом вчинення діяння, що має ознаки злочину визначеного ч.2 ст.190 КК України було зареєстроване кримінальне провадження за заявою ОСОБА_6 відносно невстановлених осіб, які шахрайським шляхом заволоділи об`єктом нерухомого майна, а саме капітальним гаражем № НОМЕР_2 розташованим у дворі будинку АДРЕСА_1 .

Відповідно до копії договору купівлі-продажу гаражу від 10.10.2019 останній містить інформацію про наявність права у продавця ОСОБА_7 на його відчуження, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №26406469 від 14.06.2010 виданого КП «ДМБТІ» Дніпропетровської обласної ради.

Згідно з відповіддю наданою державним реєстратором КП «ДМБТІ» ДОР ОСОБА_8 в інвентаризаційній справі станом на 2012 рік містяться лише відомості щодо права власності ОСОБА_5 на вказаний гараж.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно сформованої 14.06.2021, гараж № НОМЕР_1 по вул.Князя Ярослава Мудрого в м.Дніпро належить ОСОБА_9 .

Статтею 98 КПК України, визначено що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення зберегли на собі його сліди або містять інші відомості які можуть бути використані як доказ факту чи обставин ще встановлюються під час кримінального провадження в тому числі предмети що були об`єктом кримінально протиправних дій гроші цінності та інші речі набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з п.7 ч.2 ст.131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч.3 ст.170 КПК України з метою забезпечення збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, прокурора, який звертається з клопотанням про арешт майна, оскільки у відповідності до п. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на те, що гараж літ.№32 Г розташований по вул.Князя Ярослава Мудрого, 32Г в м.Дніпро є об`єктом кримінально протиправних дій, клопотання є таким, що підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Центральної окружної прокуратури м.Дніпра ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000377, задовільнити.
Накласти арешт на гараж літ. АДРЕСА_2 (реєстраційний номер нерухомого майна - 101) власником якого є ОСОБА_9 з позбавленням права на відчуження та розпорядження.
Виконання ухвали доручити слідчому СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 .
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Ухвалу складено та підписано 23.06.2021

Слідчий суддя ОСОБА_1