ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 646/8985/18 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/646/21 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,
обвинуваченого - ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 30 липня 2020 року про повернення прокурору обвинувального акту стосовно ОСОБА_8 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 30 липня 2020 року повернуто прокурору обвинувальний акт стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за фактом вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.
В обґрунтування прийнятого рішення, районний суд зазначив, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_8 не містить формулювання обвинувачення, як окремої складової частини у змісті обвинувального акту, що є процесуальною перешкодою для суду та певних учасників процесу щодо належного виконання процесуальних дій та обов`язків, а саме: роз`яснення обвинуваченим суті обвинувачення; визначення меж судового розгляду; зміни обвинувачення в суді; погодження зміни обвинувачення; неможливості чітко визначення у мотивувальній частині вироку формулювання обвинувачення, яке пред`явлено особі і визнане судом доведеним. Посилання прокурора на наявність в обвинувальному акті формулювання обвинувачення, яке міститься у третьому абзаці на п`ятому аркуші судової справи не спростовує вищевказаних висновків суду, оскільки не містить зазначення місця, часу та способу вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, тобто обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, що передбачені нормами ст. 91 КПК України, тому не є «формулюванням обвинувачення» в розумінні п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.

Крім того, суд зазначив в оскаржуваному судовому рішенні, про необхідність визначення «формулювання обвинувачення» у окремому розділі обвинувального акту як було зазначено колегією суддів Харківського апеляційного суду в ухвалі від 24.10.2019 року, постановленої за результатами розгляду апеляційної скарги прокурора на попередню ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 09.04.2019 року про повернення обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_8 . Прокурором при його повторному направленні до Червонозаводського районного суду м. Харкова усунуто не було.
Не погодившись із зазначеним рішенням районного суду прокурор ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 30.07.2019 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000200 від 31.08.2018 за обвинуваченням ОСОБА_8 , у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження.
В обґрунтування своєї вимоги апелянт вказує на те, що із змісту обвинувального акту вбачається, що згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, прокурором у обвинувальному акті було сформульовано обвинувачення з викладенням фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими. Прокурором при цьому на підставі КПК України використано його право сформулювати обвинувачення ОСОБА_8 так, як він вважає за потрібне. Таким чином, суд шляхом повернення обвинувального акту для усунення недоліків по суті вимагає від прокурора зміни сформульованого ним обвинувачення. При цьому, повертаючи прокурору обвинувальний акт з підстав не конкретного викладення ним в обвинувальному акті фактичних обставин кримінального правопорушення суд фактично перебрав на себе функцію обвинувачення. Отже, повертаючи прокурору обвинувальний акт з вищенаведених підстав, суд фактично вийшов за межі своїх повноважень, оскільки виконуючи вимоги ст. 314 КПК України, що регламентує порядок проведення підготовчого судового засідання за пред`явленим обвинуваченням, на даній стадії судового розгляду не наділений правом давати будь-яку оцінку формулюванню обвинувачення.
Крім того, апелянт зазначає, що при винесенні ухвали від 30.07.2020 року про повернення обвинувального акту прокурору суд всупереч вимог листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.10.2012 року №223-1430/0/4-12 «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» не визначив конкретні заходи, які має вжити прокурор на усунення недоліків, не вказав, з якою метою йому повертається обвинувальний акт, а також не встановив терміну для усунення недоліків.

Заслухавши доповідь судді; доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні; думку обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України в підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу. Вимоги до обвинувального акту викладено в ст. 291 КПК України.
У відповідності до ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.
За приписами п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт, поряд з іншим, має містити виклад обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Разом з тим, суд першої інстанції, повертаючи прокурору обвинувальний акт для усунення недоліків, дійшов помилкових висновків про порушення зазначених вимог кримінального процесуального закону, які б перешкоджали призначенню судового розгляду на підставі обвинувального акту.
Відповідно вимогам, передбаченим п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Висновки суду першої інстанції про те, що обвинувачення сформульовано неповно, не конкретно та містить протиріччя, є передчасними.
З урахуванням такої стадії судового розгляду, як підготовче судове засідання, будь-яка оцінка пред`явленого обвинувачення щодо його фактичного змісту є втручанням в оцінку доказів, що є процесуально неприпустимим.
До того ж, процесуальна оцінка зазначених вище обставин, згідно вимог чинного КПК України, можлива лише при ухваленні остаточного судового рішення, передбаченого ст.373 КПК України, тобто за наслідками лише судового розгляду кримінального провадження з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 318-380 КПК України.
Крім того, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, в обвинувальному акті №0000200 стосовно ОСОБА_8 прокурором змістовно та послідовно викладено обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, а також формулювання обвинувачення, що у сукупності в повному обсязі дозволяє стороні захисту зрозуміти суть пред`явленого обвинувачення та можливість суду роз`яснити його обвинуваченому (арк.2-5 т.1).
Якщо під час судового розгляду будуть встановлені нові фактичні обставини, то питання зміни обвинувачення можливо вирішити шляхом застосування вимог ст.ст.337-339 КПК України.
Посилання суду першої інстанції на висновки колегії суддів Харківського апеляційного суду, які містяться в ухвалі від 24.10.2019 року про залишення без змін ухвали місцевого суду від 09.04.2019 року про повернення прокурору обвинувального акту стосовно ОСОБА_8 , є помилковим, оскільки ці судові рішення судів першої та апеляційної інстанції стосувалися відсутності у попередньому обвинувальному акті структурної частини- формулювання обвинувачення взагалі, що було усунуто прокурором (арк.30-33, 34-36, 37-40 т.1).
Таким чином суд першої інстанції безпідставно повернув обвинувальний акт прокурору, оскільки будь-яких суттєвих порушень вимог ст. 291 КПК України при його складанні суд не навів.
Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Порушення судом першої інстанції вимог ст.ст. 370, 291 КПК України є істотним, оскільки перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Згідно ч.1 ст.409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає апеляційну скаргу прокурора обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задовольнити.
Ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 30 липня 2020 року про повернення прокурору обвинувального акту стосовно ОСОБА_8 скасувати та призначити новий розгляд провадження в суді першої інстанції.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді