УХВАЛА
12 лютого 2021 року
м. Київ
справа №587/3218/17
провадження №51-351ск19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
вивчивши матеріали касаційної скарги захисника засудженого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на вирок Сумського районного суду Сумської області від 10 грудня 2018 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 18 вересня 2019 року,
встановив:
Захисник ОСОБА_5 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на вказані судові рішення поза межами строку на касаційне оскарження і у своєму клопотанні просить поновити йому пропущений строк.
Відповідно до ч. 2 ст. 426 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) касаційна скарга на судові рішення може бути подана упродовж трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК процесуальний строк може бути поновлений лише у випадку, коли він був пропущений з поважних причин.
Таким чином, згідно із вказаною нормою, процесуальний строк може бути поновлений, якщо особа з поважних причин не вчинила відповідну процесуальну дію до його закінчення.
Під поважними причинами кримінальний процесуальний закон розуміє обставини непереборного характеру, наприклад такі, як стихійне лихо, тяжка хвороба або інші, в силу яких особа була позбавлена реальної можливості вчасно звернутися до суду із заявою чи скаргою.
Як на поважні причини пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень захисник ОСОБА_5 посилається на юридичну необізнаність засудженого ОСОБА_4 щодо строків та порядку оскарження судових рішень щодо нього в касаційному порядку та відсутністю можливості звернутися за правовою допомогою з метою реалізації свого права на касаційне оскарження судових рішень, у зв`язку з введенням карантину на території України з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Однак, ці доводи захисника щодо причин пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень засудженим ОСОБА_4 є надуманими, оскільки, як убачається з матеріалів касаційного провадження, останній був забезпечений належною правовою допомогою з боку адвоката ОСОБА_6 , яка здійснювала захист його інтересів у кримінальному провадженні й зверталася з касаційною скаргою в межах строку на касаційне оскарження до Верховного Суду, за результатами розгляду якої 28 січня 2020 року ухвалою цього суду було відмовлено у відкритті касаційного провадження на підставі ч. 2 п. 2 ст. 428 КПК.
Окрім цього, слід зазначити, що 21 серпня 2020 року захисник ОСОБА_5 вже звертався до Верховного Суду з клопотанням про поновлення йому строку на касаційне оскарження вказаних судових рішень з аналогічних підстав, в задоволенні якого колегією суддів Верховного Суду ухвалою від 9 вересня 2020 року було відмовлено.
Таким чином, підстав для поновлення захиснику ОСОБА_5 строку на оскарження судових рішень колегія суддів не вбачає.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і суд касаційної інстанції за заявою особи не знайшов підстав для його поновлення.
На підставі викладеного, керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про поновлення строку на касаційне оскарження вироку Сумського районного суду Сумської області від 10 грудня 2018 року та ухвали Полтавського апеляційного суду від 18 вересня 2019 року відмовити.

Касаційну скаргу з додаткамиповернути особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3