Справа № 203/1543/20
Провадження № 1-кп/0203/374/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2021 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська
у складі колегії суддів:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 , представника потерпілого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч.1 ст.263, ч.5 ст.186 КК України,-
ВСТАНОВИВ:

19 квітня 2021 року в судовому засіданні надійшло клопотання адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який, який не пов`язаний із обмеженням волі.
В обґрунтування клопотання захисник вказав, що розгляд справи триває значний час, чим порушуються розумні строки тримання під вартою, ризики, які стали підставою продовження строку тримання під вартою, перестали існувати, безпосередні свідки події вже допитані судом.
Обвинувачений підтримав заявлене клопотання.
Прокурор, представник потерпілого заперечив проти задоволення клопотання захисника.
Вислухавши думку учасників кримінального провадження щодо заявленого клопотання, колегія суддів прийшла до наступного висновку.
Відповідно до ч.ч 1,2ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно до частини 1 статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
17 березня 2021 року судом було постановлено ухвалу про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто по 15 травня 2021 року включно. При цьому було встановлено наявність ризиків, передбачених п.п 1,3 ч.1 ст.177 КПК України.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 25 березня 2021 року ухвалу Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 17 березня 2021 року залишено без змін.
Суд вважає, що на даний момент перелічені ризики продовжують існувати, дослідження доказів у справі розпочато з допиту свідків, наразі допитано тільки три свідка, більшість свідків та потерпілий недопитані,тому є достатні підстави вважати, що перебуваючи на волі обвинувачений матиме змогу впливати на свідків та потерпілого з метою змін або викривлення показань свідків обвинувачення, а тому ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, не зменшився та не перестав існувати.
При вирішенні питання про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177КПК України враховано позицію Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» у якій зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Так, ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні злочинів, один з яких є корисливим, особливо тяжким злочином, за яке передбачено покарання до тринадцяти років позбавлення волі, тому є підстави вважати, що перебуваючи на волі обвинувачений може переховуватися від суду з метою уникнення відповідальності.
Обставини, на які посилається сторона захисту в обґрунтування заявленого клопотання щодо наявності міцних соціальних зв`язків у обвинуваченого, постійного місця проживання, те, що раніше не притягався до кримінальної відповідальності, не є самодостатньою підставою для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки встановлені ризики є реальними, продовжують існувати. Окрім того, такі обставини існували і на момент вчинення інкримінованих злочинів, у вчиненні яких він обвинувачується, та жодним чином не виступили стримуючим фактором в його поведінці.
Таким чином, колегія суддів, з урахуванням наявності ознак преваги суспільних інтересів над інтересами забезпечення поваги до особистої свободи, прийшла до висновку, що наразі немає підстав для задоволення клопотання.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 311 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч.1 ст.263, ч.5 ст.186 КК України,- відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом семи діб з дня її оголошення.

Головуюча суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3