Справа № 182/1308/21
Провадження № 1-кс/0182/307/2021
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.03.2021 м. Нікополь
Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської обл.. ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі клопотання прокурора Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_3 по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.03.2021 за № 0000029 про арешт майна, -
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
особи, у якої вилучено
майно ОСОБА_4 ,
представника особи,
у якої вилучено майно
адвоката ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :

9 березня 2021 року до Нікопольського міськрайонного суду Дніпровської області, після усунення недоліків, надійшло клопотання прокурора Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_3 по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.03.2021 за № 0000029 про арешт майна, а саме: автомобіля «Мerсedes-Benz ML 320» вишневого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .
Клопотання обґрунтовано тим, що 02.03.2021 по вул. Електрометалургів, 4-А в м. Нікополі Дніпропетровської області працівниками Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, за скоєння адміністративного правопорушення було зупинено легковий автомобіль «Мerсedes-Benz ML 320» реєстраційний номер НОМЕР_1 , у якого був відсутній передній номерний знак. Керував автомобілем ОСОБА_4 . Під час перевірки було виявлено, що на задньому пасажирському сидінні знаходиться сліп-пакет з кристалічною речовиною, зовні схожої на наркотичну речовину, яку ОСОБА_4 у невстановлений час та у невстановленому місці незаконно придбав, зберігав та перевозив на автомобілі «Мerсedes-Benz ML 320» вишневого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .
02.03.2021 в період часу з 01.43 год. до 02.06 год. працівниками Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області було проведено обшук автомобіля «Мerсedes-Benz ML 320», вишневого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в ході якого на задньому пасажирському сидінні було вилучено сліп пакет з кристалічною речовиною, зовні схожою на наркотичну речовину, яку було поміщено до спец пакету Національної поліції України, а також вилучено автомобіль«Мerсedes-Benz ML 320» вишневого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .
У зв`язку з тим, що автомобіль «Мerсedes-Benz ML 320» вишневого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 , перебуває на іноземній реєстрації, то встановити його власника не надалося можливим.
Користувачем автомобіля «Мerсedes-Benz ML 320» реєстраційний номер НОМЕР_1 є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає у АДРЕСА_1 .
За даним фактом відомості були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.03.2021 за № 0000029 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
02.03.2021 автомобіль «Мerсedes-Benz ML 320» реєстраційний номер НОМЕР_1 , користувачем якого є ОСОБА_4 визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.
Прокурор зазначає, що автомобіль «Мerсedes-Benz ML 320», вишневого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 є матеріальним об`єктом, який був знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди, які можуть бути використані як доказ факту, що встановлюється під час кримінального провадження та був об`єктом кримінально протиправних дій, а саме за допомогою даного автомобіля ОСОБА_4 незаконно перевозив та зберігав вилучену у нього речовину схожу на наркотичну. Вказаний автомобіль має суттєве значення при розслідування даного кримінального правопорушення, оскільки є знаряддям скоєння злочину. З метою збереження речового доказу, прокурор просить накласти арешт на автомобіль «Мerсedes-Benz ML 320» вишневого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .
Прокурор у судовому засіданні підтримав вказане клопотання і пояснив, що метою накладення арешту є забезпечення збереження речових доказів, а саме знаряддя скоєння злочину. Оскільки автомобіль, який у даному кримінальному провадженні визнаний в якості речового доказу, так як зберіг на собі сліди злочину, містить інформацію про знаряддя скоєного злочину, прокурор просить накласти арешт на вилучений автомобіль.
Особа, у якої майно вилучено ОСОБА_4 проти клопотання прокурора заперечував. Пояснив, що він не є власником автомобіля «Мerсedes-Benz ML 320», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Він займається ремонтом автомобілів, і вказаний автомобіль йому надали для ремонту. Власник вказаного автомобіля йому довіряє і дозволив користуватися автомобілем. В той день він поїхав до м. Нікополя до батька, який там мешкає. Напередодні номерний знак зі вказаного автомобіля здуло на мийці і він не встиг його закріпити. Стосовно пакету з нібито наркотичним засобом, то вказаний пакет йому не належить. Пакет міг випасти з кишені людини, яку він підвозив, а могли і підкинути працівники поліції під час проведення обшуку. Просив повернути автомобіль, так як йому необхідно віддати вказаний автомобіль власнику.
Представник особи, у якої вилучено майно ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 проти клопотання прокурора заперечувала. Вказала, що стороною обвинувачення не надано доказів, що вилучений під час проведення обшуку автомобіль є речовим доказом у даному кримінальному провадженні. Прокурором не вказано, за якими саме критеріями автомобіль визначений як речовий доказ. Автомобіль перебував у користування ОСОБА_4 , а власником є інша особа. Вважає, що підстави для арешту майна відсутні.
Вислухавши сторони, вивчивши надані копії матеріалів справи, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Із наданих копій матеріалів кримінального провадження вбачається, що 02.03.2021 розпочато досудове розслідування, у кримінальному провадженні, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000029 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
02.03.2021 в період часу з 01.43 год. до 02.06 год. слідчим СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області було проведено обшук транспортного засобу - автомобіля «Мerсedes-Benz ML 320» реєстраційний номер НОМЕР_1 , вишневого кольору, який знаходився на узбіччі дороги навпроти будинку № 4-а по вул. Електрометалургів у м. Нікополі Дніпропетровської області. В ході проведення обшуку, на задньому пасажирському сидінні зазначеного автомобіля було виявлено та вилучено один сліп-пакет, наповнений кристалічною речовиною. Сліп-пакет з кристалічною речовиною та автомобіль «Мerсedes-Benz ML 320» реєстраційний номер НОМЕР_1 , вилучено.
Автомобіль «Мerсedes-Benz ML 320» реєстраційний номер НОМЕР_1 , було вилучено та набув статусу тимчасово вилученого майна на підставі протоколу обшуку від 02.03.2021.
Постановою дізнавача СД Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області від 02.03.2021 автомобіль «Мerсedes-Benz ML 320» реєстраційний номер НОМЕР_1 , визнано речовими доказом у кримінальному провадженні.
03.03.2021 дізнавач СД Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, яке було повернено прокурору для усунення недоліків.
9 березня 2021 року, після усунення недоліків, до Нікопольського міськрайонного суду Дніпровської області надійшло клопотання прокурора Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, а саме автомобіля «Мerсedes-Benz ML 320» реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Відповідно до змісту ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна входить до видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з положеннями ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Підозра в даному кримінальному провадженні не повідомлялась нікому.
Прокурором у клопотанні про накладення арешту на майно зазначено, що метою застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна - є збереження речових доказів.
Однак, жодних об`єктивних даних, які б підтверджували, що тимчасово вилучене майно, а саме автомобіль «Мerсedes-Benz ML 320» реєстраційний номер НОМЕР_1 , на який прокурор просить накласти арешт, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України і має значення речового доказу по кримінальному провадженні, зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або містить інші відомості які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, прокурором у клопотанні не наведено, та не надано таких доказів до клопотання.
Прокурором не доведено існування правових підстав для накладення арешту на майно (автомобіль «Мerсedes-Benz ML 320» реєстраційний номер НОМЕР_1 ), передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, про які лише формально вказано у його клопотанні, оскільки не надано доказів, що вказаний автомобіль є доказом вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України. Прокурор відповідних доказів не надав, та не довів можливість використання вказаного автомобіля як речового доказу у кримінальному провадженні № 0000029 від 02.03.2021 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
Вказане свідчить про відсутність правових підстав для накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, на які посилається сторона обвинувачення, оскільки прокурором не надано доказів на підтвердження вказаних обставин, а з наявних матеріалів дане твердження є таким що ґрунтується на припущеннях.
Слідчий суддя не вбачає підстав для накладення арешту на автомобіль з огляду на те, що він не може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Окрім того, ОСОБА_4 не є власником автомобіля «Мerсedes-Benz ML 320» реєстраційний номер НОМЕР_1 , він є власністю іншої особи, і накладення на нього арешту надмірно обмежить право власника автомобіля.
Санкція статті Кримінального Кодексу, якою передбачено відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України не передбачає будь-якої, в тому числі і спеціальної, конфіскації майна.
На переконання слідчого судді, накладення арешту на автомобіль, всупереч вимогам розумності та співрозмірності надмірно обмежить право власності та право користування.
З врахуванням вищевикладеного, обґрунтованих підстав у накладенні арешту на автомобіль «Мerсedes-Benz ML 320» реєстраційний номер НОМЕР_1 слідчим суддею не встановлено, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити.
Згідно ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Керуючись ст. 170-173, 175, 376 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

В задоволенні клопотання прокурора Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_3 по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.03.2021 за № 0000029 про арешт майна відмовити.
Зобов`язати дізнавача СД Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 негайно повернути автомобіль «Мerсedes-Benz ML 320» вишневого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , особі у якої вилучено - ОСОБА_4 .
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1