Справа № 953/2735/21
н/п 1-кс/953/2372/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" березня 2021 р. Київський районний суд м. Харкова у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003475 від 17.12.2020, -

ВСТАНОВИВ:
16.03.2021 до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003475 від 17.12.2020, в якому він просить накласти арешт на майно, яке належать підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 мешкає: АДРЕСА_1 , а саме: грошові кошти в сумі 500 доларів США, купюрами номіналом по 100 доларів США з номерами: НЕ08995210А, KL97756944A, KG69217305A, KB22656506I, KB07624125E, які було вилучено до спец пакету №SUD1122310; предмет схожий на ніж розкладний, який було упаковано в спец пакет №1648243; мобільний телефон ТМ «Айфон» Pro Max, IMEI НОМЕР_1 , з сім-картою мобільного оператору Київстар з мобільний номером НОМЕР_2 , вилучений до спец пакету №SUD1122309; блокнот на спіралі різнокольоровий в якому наявні рукописні записи виконані барвником синього кольору, вилучений до спец пакету №SUD3048196. Місцем зберігання арештованого майна визначити камеру схову речових доказів Харківського РУП №1 ГУ НП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, 49.
В обґрунтування клопотання зазначає, що вилучене в ході проведення 19.02.2021 обшуків майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та є його предметом, а також вказане майно буде використано у кримінальному провадженні в якості речових доказів, та в подальшому забезпеченням цивільного позову, заявленого потерпілим, у зв`язку з чим виникла необхідність в накладенні арешту на вказане майно. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню.
Прокурор в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання про арешт майна за його відсутності, просив задовольнити клопотання в повному обсязі. Неприбуття прокурора у судове засідання відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.
Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 в судове засідання не з`явились, захисник надав до суду заяву про розгляд клопотання прокурора про арешт майна за його відсутністю, заперечував проти задоволення заявленого клопотання, просили відмовити в його задоволенні за необґрунтованістю та безпідставністю.
Оскільки відповідно до ч.1 ст. 172 КПК України неприбуття інших осіб в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, слідчий суддя розглядає клопотання за їх відсутності.
Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч. 4 ст. 107 КПК України.
Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання, виходячи з наступного.
Слідчим суддею встановлено та як вбачається зі змісту витягу з ЄРДР № № 0003475 від 17.12.2020, що СУ ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 347 КК України.
Ухвалами слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 17.02.2021 року надано дозвіл на проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у житловій квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_6 , а також в транспортному засобі Mercedes Benz E200 д.н. НОМЕР_3 , яким користується ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та який належить на праві власності ОСОБА_4 з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання та вилучення знарядь кримінального правопорушення та отримання доказів, а саме: відомостей на матеріальних носіях щодо спілкування ОСОБА_7 із ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_4 між собою та із третіми особами з приводу вимагання грошових коштів, мобільних телефонів, які використовувались як засоби зв`язку в ході вчинення злочинних дій, електронних носіїв інформації, які можуть містити відомості про причетність до вказаного кримінального правопорушення, квитанцій, банківських та фіскальних документів, чорнових записів які мають відношення до кримінального провадження та грошових коштів, які були здобуті в результаті вчинення кримінального правопорушення.
19.02.2021 на підставі ухвал слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 17.02.2021 проведено обшук у квартирі розташованій за адресою: АДРЕСА_1 та автомобілі Mercedes Benz E200 д.н. НОМЕР_3 , в ході яких згідно протоколів обшуків від 19.02.2021, вилучено вказане в клопотанні прокурора майно.
19.02.2021 потерпілим ОСОБА_10 заявлено цивільний позов на загальну суму 800.000 грн. (750.000 грн. матеріальна шкода, 50.000 грн. моральної шкоди).
Відповідно до ч.7 ст.236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені з обігу, вважаються тимчасово вилученим майно.
Згідно ч. 3 ст. 168 КПК України, слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол, копія якого надається особі, у якої вилучено майно, або її представнику
Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно п. 5 ст. 171 КПК України у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України.
26.02.2021 року слідчим суддею Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_11 клопотання прокурора від 19.02.2021 про арешт майна повернуто прокурору для усунення недоліків протягом 72 годин з моменту отримання копії ухвали. Ухвала отримана прокурором 02.03.2021 о 11-30 годин, тобто строк подання клопотання становить о 11-30 годин 05.03.2021.
Крім того, 05.03.2021 року слідчим суддею Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_11 клопотання прокурора про арешт майна повернуто прокурору для усунення недоліків протягом 72 годин з моменту отримання копії ухвали. Ухвала отримана прокурором 15.03.2021 о 09-40 годин, тобто строк подання клопотання становить о 09-40 годин 18.03.2021.
Після проведення обшуку клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено, слідчий, на виконання вимог абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України, повинен був звернутися до суду протягом 48 годин після вилучення майна, тобто до 27.01.2021, інакше майно має бути повернуто особі, у якої воно було вилучено. В передбачений кримінальним процесуальним законодавством строк стороною обвинувачення, як встановлено вище, подано до суду клопотання про арешт майна.
Порядок тимчасового вилучення майна врегульовано у ст. 168 КПК України. Зокрема, відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку.
Згідно вимог п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, у випадках, передбачених частиною 5 статті 171 КПК України.
За правилами абз. 1 ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Відповідно ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Тобто, згідно норм чинного законодавства, розглядаючи клопотання слідчого або прокурора про арешт майна, слідчий суддя, суд повинні з`ясувати, чи відповідає таке клопотання вимогам ст. 171 КПК України, а частиною 3 ст. 172 КПК України передбачено, що слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без дотримання вимог ст. 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
За змістом ч. 3 ст. 172 КПК України, в разі повернення клопотання про арешт майна прокурору для усунення недоліків, тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
Як зазначено вище дане клопотання сторони обвинувачення надійшло до Київського районного суду м. Харкова після усунення недоліків 16.03.2021. Таким чином, згідно зі ч. 3 ст. 172 КПК України, передбачений законом строк в сімдесят дві години для усунення недоліків прокурором не порушено.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні сторони обвинувачення майно, вилучене в ході проведення 19.02.2021 обшуків та особистих обшуків під час затримання, крім зазначеного нижче, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення в цій частині довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.
Однак, відповідно до ч. 4 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Як передбачено ч.1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Однією із загальних засад кримінального провадження, визначених п. 21 ч. 1 ст. 7 КПК України, є розумність строків. Відповідно до ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження визначено захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна у вказаній частині, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешти майна в цій частині підлягають задоволенню.
Окрім цього, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на мобільні телефони з наявними всередині сім-картками, проте відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення.
Таким чином, слідчий суддя покладає на слідчого, який здійснює досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, обов`язок в строк не пізніше одного місяця за участю спеціаліста зняти інформацію з мобільних телефонів з наявними всередині сім-картками, після чого передати їх на відповідальне зберігання власникам майна, попередивши їх про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.
Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.
Окрім цього, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на мобільний телефон ТМ «Айфон» Pro Max, IMEI НОМЕР_1 , з сім-картою мобільного оператору Київстар з мобільний номером НОМЕР_2 , проте відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення.

Таким чином, слідчий суддя покладає на слідчого, який здійснює досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, обов`язок в строк не пізніше двох місяців за участю спеціаліста зняти інформацію з мобільного телефону марки Телефон ТМ «Айфон» Pro Max, IMEI НОМЕР_1 , з сім-картою мобільного оператору Київстар з мобільний номером НОМЕР_2 , після чого передати його на відповідальне зберігання власнику майна, попередивши його про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.

Такий спосіб арешту майна, слідчий суддя вважає розумним та співмірним обмеженням права власності, завданням кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003475 від 17.12.2020 задовольнити частково.
Накласти арешт на тимчасово вилучене майне, яке належить підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- грошові кошти в сумі 500 доларів США, купюрами номіналом по 100 доларів США з номерами: НЕ08995210А, KL97756944A, KG69217305A, KB22656506I, KB07624125E, які було вилучено до спец пакету №SUD1122310;
- предмет схожий на ніж розкладний, який було упаковано в спец пакет №1648243;
- мобільний телефон ТМ «Айфон» Pro Max, IMEI НОМЕР_1 , з сім-картою мобільного оператору Київстар з мобільний номером НОМЕР_2 , вилучений до спец пакету №SUD1122309;
- блокнот на спіралі різнокольоровий в якому наявні рукописні записи виконані барвником синього кольору, вилучений до спец пакету №SUD3048196.
Зобов`язати слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003475 від 17.12.2020, в строк не пізніше двох місяців за участю спеціаліста зняти інформацію з мобільного телефону марки Телефон ТМ «Айфон» Pro Max, IMEI НОМЕР_1 , з сім-картою мобільного оператору Київстар з мобільний номером НОМЕР_2 , після чого передати мобільний телефон на відповідальне зберігання власнику майна.

Попередити ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.

Місцем зберігання арештованого майна визначити камеру схову речових доказів Харківського РУП №1 ГУ НП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, 49, згідно з Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження.
Відповідно до ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1