Справа №481/632/21
Провадж.№1-кп/481/72/2021
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2021 року Новобузький районний суд Миколаївської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Новий Буг Миколаївської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000041 від 11 березня 2021 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у смт. Казанка Казанківського району Миколаївської області зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає у АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, судимого, останній раз 09 червня 2021 року Новобузьким районним судом Миколаївської області за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді 02 років обмеження волі, на підставі ст..ст. 75,76 КК України, звільненого від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку у два роки, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

з участю: прокурора ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 , -

встановив:

07 березня 2021 року близько 22 години 30 хвилин у ОСОБА_3 , який перебував за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме побутових приладів у гр. ОСОБА_5 з території її домоволодіння, що за адресою: АДРЕСА_3 . Реалізуючи такий свій умисел, 07 березня 2021 року близько 22 години 40 хвилин, ОСОБА_3 , достовірно знаючи про те, що ОСОБА_5 не проживає у будинку АДРЕСА_3 , з метою власного збагачення, взяв свій велосипед та направився до вказаного будинку. В подальшому, ОСОБА_3 цього ж дня близько 22 години 50 хвилин, приїхавши до зазначеного вище будинку, вважаючи, що його дії не будуть поміченими сторонніми особами, з корисливих мотивів таємно проник через незачинену хвіртку на територію даного домоволодіння. Після цього, ОСОБА_3 , перебуваючи на подвір`ї домоволодіння, доклав фізичних зусиль та ногою наніс удар в полотно вхідних дверей будинку, в результаті чого пошкодив скобу, на якій тримався навісний замок, за допомогою якого були зачинені двері будинку, та незаконно проник до його приміщення. Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні вище згаданого будинку, усвідомлюючи протиправність своїх дій, даючи таємно, повторно, з корисливих мотивів, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, з метою незаконного збагачення, викрав з кімнати кухні: газову плиту радянського виробництва з маркуванням «ГП-2» на дві конфорки з духовкою, розміри якої: висота 85 см, ширина 50 см, яка була у використанні, вартість якої станом на 07.03.2021 року становить 533,33 гривень, електричну духовку марки «Мечта» з конфорками (пласкими тентами) в корпусі білого кольору, яка була у використанні, вартість якої станом на 07.03.2021 року становить 450,00 гривень, балон для побутового газу, в корпусі червоного кольору об`ємом 50 літрів, який був у використанні, вартість якого станом на 07.03.2021 року становить 500,00 гривень, тобто виніс з будинку на подвір`я вказані речі. Після цього, ОСОБА_3 повантажив на свій велосипед окремо кожен викрадений предмет та по черзі перевіз до лісонасадження, що знаходиться неподалік від його домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 . Після цього, ОСОБА_3 викраденим майном розпорядився на власний розсуд, а саме продав як металобрухт ОСОБА_6 . Відтак своїми злочинними діями спричинив потерпілій матеріальний збиток на загальну суму 1483,33 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, визнав повністю та надав показання, якими підтвердив усі обставини, вчиненого ним порушення. Так, він пояснив, що проживає у АДРЕСА_2 . Йому відомо було, що у гр. ОСОБА_5 у власності є житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 . 07 березня 2021 року десь близько 22 години він свідомо направився до вказаного домоволодіння для викрадення чужого майна, яке там знаходилося, для того, щоб продати його та отримати кошти. Підтвердив те, що прийшовши туди, із застосуванням фізичної сили відчинив вхідні двері будинку для того, щоб проникнути всередину приміщення, звідки він викрав: газову плиту, електричну духовку та газовий балон, які у подальшому продав гр. ОСОБА_6 як металобрухт. У вчиненому щиро розкаюється та вважає, що заслуговує на покарання у виді позбавлення волі, а тому із покаранням, яке запропонував прокурор згідний.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, винуватість ОСОБА_3 в інкримінованому їм кримінальному правопорушенні, вчиненому при викладених вище обставинах, доведена зібраними в ході досудового слідства та дослідженими у судовому засіданні доказами у справі.
Показаннями потерпілої ОСОБА_5 , яка, будучи допитаною у судовому засіданні, попередженою про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання та приведеною до присяги, повідомила, що має у своєму володінні домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , у якому не проживає, проте зберігає у ньому побутові речі. Підтвердила те, що зверталася до поліції із заявою про вчинення крадіжки її майна із вказаного будинку, а саме: газової плити, електричної духовки та газового балону. Вона одразу запідозрила ОСОБА_3 у цьому, оскільки він знав про наявність у неї вказаних речей та схильний до вчинення крадіжок. Претензій до обвинуваченого не має, проте просить покарати його суворо.

заявою ОСОБА_5 від 11 березня 2021 року начальникові ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївської області, якою вона просить притягнути до відповідальності невідому їй особу, яка із домоволодіння, яке їй належить та знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , викрала її майно, а саме: газову плиту, електричну духовку та газовий балон.

витягом із Єдиного реєстру досудових розслідувань підтверджено факт внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 березня 2021 року за заявою потерпілої ОСОБА_5 , з правовою кваліфікацією за ч.3 ст. 185 КК України;
даними протоколу огляду місця події від 11.03.2021 року, складеного слідчим СВ ВП № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області у присутності понятих, та фото таблицею до нього, яким підтверджено факт проведення за добровільною згодою ОСОБА_5 огляду місця події території домоволодіння АДРЕСА_3 , звідки було викрадено майно потерпілої ОСОБА_5 ,
заявою ОСОБА_6 від 25.03.2021 року про добровільну видачу ним газового балона червоного кольору ємністю 50 літрів, який він придбав напередодні у невідомого йому чоловіка та протоколом його огляду від 25.03.2021 року та фото таблицею до нього, складений слідчим ВП № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області за участю ОСОБА_6 та понятих, яким оглянуто такий газовий балон;
протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.03.2021 року, з додатками до нього, складеного слідчим СВ ВП № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області у присутності понятих, та фото таблицею до нього, яким підтверджено факт проведення впізнання свідком ОСОБА_7 особи, яка продала йому газовий балон, який упізнав ОСОБА_3 ;
висновком експерта судово-товарознавчої експертизи № 1403 від 14 квітня 2021 року, яким встановлено, що ринкова вартість газової плити радянського виробництва з маркуванням «ГП-2» на дві конфорки з духовкою, розміри якої: висота 85 см, ширина 50 см, бувша у використанні станом на березень місяць 2021 року складає 533,33 грн., ринкова вартість настільної електричної духовки марки «Мечта» на поверхні якої наявні дві конфорки (пласкі тенти) в корпусі білого кольору, придбана більше 10 років тому та яка була у використанні станом на березень місяць 2021 року складає 450,00 гривень, ринкова вартість балону для побутового газу в корпусі червоного кольору об`єм 50 літрів, який був у використанні станом на березень місяць 2021 року складає 500,00 гривень.

Усі, надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в суді докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію злочину, винуватість обвинуваченого та інші обставини визначені у ст.91 КПК України, зібрані вони у порядку, встановленому ст. 93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.

Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають.

За таких обставин, проаналізувавши та оцінивши об`єктивно досліджені у судовому засіданні, відповідно до вимог ст.ст.85, 94 КПК України, вказані вище всі докази, надані сторонами кримінального провадження, в їх сукупності, враховуючи їх логічність, послідовність та узгодженість між собою, суд повно та всебічно з`ясував та встановив під час судового розгляду обставини вчинення кримінального правопорушення та прийшов до висновку, та вважає доведеним те , що ОСОБА_3 07 березня 2021 року близько 22 години 50 хвилин з території домоволодіння, що за адресою: АДРЕСА_3 , таємно з корисливих мотивів з метою власного збагачення з проникненням у приміщення будинку викрав майно, яке належить ОСОБА_5 , тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України.

Вказаний висновок суду узгоджується з п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кобець проти України" (заява №1637/04), у якому зазначено, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (рішення у справі "Авшар проти Туреччини" п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно дост. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

Згідно матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 та досудової доповіді, останній проживає у АДРЕСА_2 , по місцю проживання характеризується негативно, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не знаходиться, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів.

Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненому кримінальному правопорушенні є: щире каяття.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 не встановлено.

При призначені покарання ОСОБА_3 суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, його наслідки, які не є тяжкими, спосіб вчинення злочину і його мотиви, форму вини, обстановку вчинення правопорушення, особу обвинуваченого, який не вперше притягається до кримінальної відповідальності, на шлях виправлення не став, по місцю проживання характеризується негативно, наявність пом`якшуючої покарання обставини - щире каяття, відсутність обтяжуючих покарання обставин, а також вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, яка передбачає відповідальність за вчинене.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Крім цього, судом встановлено, що вироком Новобузького районного суду Миколаївської області від 09.06.2021 року, ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді обмеження волі строком 2 (два) роки. На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк 2 (два) роки та покладено обов`язки, визначені ч.ч. 1, 3 ст.76 КК України.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України, за цим вироком ОСОБА_3 вчинив 07.03.2021 року, тобто до постановлення вироку Новобузького районного суду Миколаївської області від 09.06.2021 року.

Згідно абзацу 2 пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», коли особа, щодо якої було застосоване таке звільненні вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Така позиція викладена Верховним Судом у постанові Об`єднаної палати ККС від 23.09.2019 року у справі №199/1496/17.
Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Цивільний позов не заявлявся. Процесуальні витрати по справі відсутні.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до приписів п.5 ч.9 ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.369-371, 373-376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 03 (трьох) років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок Новобузького районного суду Миколаївської області від 09.06.2021 року виконувати самостійно.

Речові докази: редуктор для газового балона з написом «Пропан» та газовий балон, повернути законному володільцю.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено сторонами до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Новобузький районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1