Справа № 632/629/20
провадження № 1-кп/632/22/21

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2021 року місто Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі колегії суддів: головуючого - ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретарів судового засідання: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченої ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Первомайський Харківської області, громадянки України, з базовою загальною середньою освітою, мешканки АДРЕСА_1 , не працюючої, не заміжньої, яка має на утриманні двох малолітніх дітей - 2018 року народження, не судимої, обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 вчинила умисне вбивство ОСОБА_9 за наступних обставин.

Так, 10 лютого 2020 року близько 06 години 20 хв. ОСОБА_7 знаходилася у житлі ОСОБА_9 будинку АДРЕСА_2 (на даний час Лозівського району) Харківської області, куди вона прийшла з метою взяти у ОСОБА_9 в борг гроші.

Під час спілкування між ОСОБА_7 і ОСОБА_9 на грунті особистої неприязні стався конфлікт, в ході якого остання звинувачувала ОСОБА_7 у вчиненні крадіжки, ображала обвинувачену нецензурною лайкою, погрожувала прокльонами, бажала настання смерті їй та її дітям.

За цих обставин у ОСОБА_7 , яка відчувала до ОСОБА_9 особисту неприязнь, обумовлену зазначеним конфліктом, виник умисел на вчинення вбивства останньої.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на позбавлення життя ОСОБА_9 , діючи із особистої неприязні, ОСОБА_7 ,перебуваючи у кімнаті зазначеного будинку, знаходячись позаду ОСОБА_9 , яка перебувала у сидячому положенні, з метою умисного протиправного заподіяння смерті останній, правою рукою взяла кінці шарфа, що був зав`язаний на шиї у ОСОБА_9 , та потягнула їхна себе та в гору, стискаючи шию потерпілої шарфом.

ОСОБА_9 , намагаючись визволитись, схопилася руками за шарф, однак ОСОБА_7 , маючи на меті позбавити її життя, утримувала кінці шарфа у такому положенні до тих пір, поки ОСОБА_9 не припинила пручатися та подавати ознаки життя, після чого відпустила шарф.

ОСОБА_9 впала на підлогу у кімнаті зазначеного будинку, не подаючи ознак життя.

В результаті умисних протиправних дій ОСОБА_7 , спрямованих на позбавлення життя ОСОБА_9 , останній були заподіяні тілесні ушкодження у виді: синця на лівій половині обличчя з переходом на шию по передньо бічним поверхням, який має «С» - подібну форму, крововиливів в підшкірно жирову клітковину та м`язи по ходу синця на шиї та обличчі; крововиливів на слизовій оболонці нижньої губи, від перехідної кайми з розповсюдженням до низу, відповідно проекціям 32-го, 31-го, 41-го, 42-го, 43-го зубів; крововиливів на слизовій оболонці лівої щоки, від верхньої третини до нижньої третини; крововиливів на слизовій оболонці правої щоки, від верхньої третини до нижньої третини; численних крапкових крововиливів на корінні язика як справа так і зліва; повного, поперечного перелому в місці зрощення лівого великого рогу та тіла під`язикової кістки з зоною розтягнення по передній поверхні та зоною стиснення по задній поверхні, з розривом суглобової капсули по задній поверхні; повного, поперечного перелому лівого великого рогу під`язикової кістки на відстані 0,5 см від його краю, з зоною розтягнення по задній поверхні та зоною стиснення по передній поверхні; одного синця в проекції лівого промінево-зап`ясного суглобу, по задньо-зовнішній поверхні, з переходом на кисть, по тильній поверхні; восьми синців на лівій кисті, на 2-му, 3-му, 4-му та 5-му пальцях, на 2-й та 3-й фалангах, по тильній поверхні; одного садна на правій кисті, на 2-му пальці, по тильній поверхні, на 1-й фаланзі; одного крововиливу в підшкірно-жирову клітковину в проекції лівого промінево-зап`ясного суглобу, по задньо-внутрішній поверхні, з розповсюдженням на кисть, по тильній поверхні.

Смерть ОСОБА_9 настала на місці події від странгуляційної механічної асфіксії: удавлення петлею.

В судовому засіданні ОСОБА_7 винуватою себе у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, не визнала.

При цьому ОСОБА_7 показала, щовбивства ОСОБА_9 вона не вчиняла.

10 лютого 2020 року о 05 годині вона залишила своє місце мешкання, о 05 годині 15 хв. на станції Новоберецька сіла у електропоїзд, яким доїхала до селища Трійчате, де з 05 години 30 хв. до 10 години знаходилася у ОСОБА_10 . Однак у подальшому ОСОБА_7 повідомила суду, що,перебуваючи у селищі Трійчате, знаходилася у ОСОБА_11 .О 10 годині40 хв. вона, ОСОБА_7 , на станції Трійчате,знову сіла у електропоїзд, на якому об 11 годинідісталася міста Первомайський Харківської області, де знаходилася до 12 години 45 хв.і у цей період часу отримувала гроші на утримання дітей та займалася побутовими справами.

О 13 годині 05 хв. повернулася до села Новоберецьке.

Протягом 10 лютого 2020 року вона у житлі ОСОБА_9 не перебувала.

Також ОСОБА_7 стверджувала, що у житлі ОСОБА_9 вона жодного разу за життя останньої не була, відповідно речей не торкалася,декілька разів приходила до її домоволодіння, але навіть у двір не заходила.

Крім того, обвинувачена показала, що вона прийшла до житла потерпілої 16 лютого 2020 року, близько вісімнадцятої години, з приводу того, що собака ОСОБА_9 загриз домашню птицю, яка належала її родині. У кімнаті будинку виявила труп ОСОБА_9 , який був вкритий речами, про що вона, обвинувачена, повідомила ОСОБА_12 ,яка викликала співробітників поліції.

До цього ж ОСОБА_7 показала, що до трупу ОСОБА_9 вона не торкалася та взагалі до нього не підходила. Речі у будинку,де мешкала потерпіла, не чіпала.

Незважаючи на невизнання обвинуваченою своєї вини, винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті ОСОБА_9 , за обставин, викладених у вироку, підтверджується сукупністю наступних, досліджених судом доказів.

Так, згідно із показаннями свідка ОСОБА_12 вона мешкає у будинку АДРЕСА_3 , по сусідству у будинку АДРЕСА_2 мешкала ОСОБА_9

16 лютого 2020 року між вісімнадцятою і дев`ятнадцятою годинами до її місця мешкання прибігла ОСОБА_7 , яка була у стані алкогольного сп`яніння, збуджена та перелякана кричала, плакала і повідомила, що вона була у житлі ОСОБА_9 , де виявила останню без ознак життя.

При цьому ОСОБА_7 просила її піти разом із нею, щоб переконатися у тому, чи дійсно ОСОБА_9 померла.

Зі слів ОСОБА_7 їй стало відомо, що вона прийшла до ОСОБА_9 з приводу того, що собака останньої загриз домашню птицю, яка належала родині ОСОБА_7 .

Після цього вони пішли до місця мешкання ОСОБА_9 , де вона залишилася біля входу у будинок, а ОСОБА_7 зайшла у житло. Вийшовши обвинувачена повідомила їй, що ОСОБА_9 мертва.

У зв`язку із цим вона, свідок, викликала поліцію та швидку допомогу.

В подальшому її та ОСОБА_13 залучили у якості понятих при проведенні огляду місця події домоволодіння, у якому мешкала ОСОБА_9 . У цій слідчій дії також брала участь ОСОБА_14 .

В одній із кімнат будинку, на підлозі, був виявлений труп ОСОБА_9 , який лежав обличчям догори. Труп був вкритий курткою.

Крім того, ОСОБА_12 повідомила, що у домоволодінні ОСОБА_9 дуже часто бував ОСОБА_15 , який іноді мешкав у неї.

Протягом січня лютого 2020 року ОСОБА_15 у ОСОБА_9 не мешкав, як і не мешкали інші особи.

Із показань свідка ОСОБА_13 вбачається, що 16 лютого 2020 року вона разом із ОСОБА_12 була залучена у якості понятої під час огляду місця події домоволодіння АДРЕСА_2 .

В ході даної слідчої дії на підлозі в одній із кімнат будинку, що знаходиться на території зазначеного домоволодіння, був виявлений труп ОСОБА_9 зі слідами насильницької смерті - удушення, який був вкритий курткою. На шиї трупу був шарф сіро чорного кольору, який ОСОБА_9 постійно носила за життя.

Останній раз вона бачила ОСОБА_9 живою 02 чи 03 лютого 2020 року.

Свідок ОСОБА_14 показала суду, що вона мешкає у селі Новоберецьке.

16 лютого 2020 року близько двадцять третьої години вона як депутат сільської радибрала участь у проведенні огляду місця події домоволодіння АДРЕСА_2 , зокрема будинку на території зазначеного домоволодіння, в одній ізкімнат якого був виявлений труп ОСОБА_9 зі слідами насильницької смерті.

Також свідок показала, що у цьому ж населеному пункті мешкає ОСОБА_7 , яка зловживала і зловживає алкогольними напоями.

Вдень 10 лютого 2020 року ОСОБА_7 заходила у магазин, де вона, свідок, здійснює свою діяльність, та повідомила їй, що була у місті Первомайський, де отримувала гроші, які виплачуються на утримання дітей.

Свідок ОСОБА_15 показав суду, що він мешкає у АДРЕСА_2 . Протягом тривалого часу був знайомий із ОСОБА_9 , якій допомагав по господарству.

Оскільки ОСОБА_9 мала гроші, то до неї постійно приходили мешканці села з метою взяти у борг гроші, у тому числі і родина ОСОБА_16 .

Свідки ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 і ОСОБА_20 мешканці села Новоберецьке, кожний окремо,показали, що в будинку АДРЕСА_2 цьому ж населеномупункті мешкала ОСОБА_9 .

При цьому ОСОБА_17 і ОСОБА_20 повідомили, що про смерть ОСОБА_9 їм стало відомо від співробітників поліції.

ОСОБА_18 і ОСОБА_19 дізналися про смерть ОСОБА_9 від дружин.

З показаннями свідків узгоджуються дані, відображені в письмових джерелах доказів.

Так, відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером кримінального провадження 0000078 до реєстру 17 лютого 2020 року внесені дані про те, що 16 лютого 2020 року близько двадцятої години за місцем мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено труп ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з тілесними ушкодженнями у виді синця на шиї, зі слідами, характерними для механічної асфіксії ( т. 1 а.с. 59).

Із протоколу огляду місця події, фототаблиці та планів - схем до нього вбачається, що ця слідча дія була проведена 16 лютого 2020 року у період часу з 23 години 20 хв. по 24 годину, за участю понятих ОСОБА_13 і ОСОБА_12 , судовомедичного експерта та ОСОБА_14 депутата сільської ради.

Під час огляду місця події домоволодіння АДРЕСА_2 ,у будинку, що розташований на території вказаного домоволодіння, а саме у кімнаті № 3, о 23 годині 20хв., був виявленийтруп ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,з ознаками насильницької смерті, вкритий курткою,із зав`язаним на шиї у виді петлі шарфом сіро чорного кольору.

Труп ОСОБА_9 , окрім іншого, був одягнутий у синтетичну куртку блакитного кольору та кофту, взутий у бурки, поруч із ним знаходився стілець.

З місця події, окрім іншого, був вилучений шарф з шиї трупу(т. 1 а.с. 60 - 91).

Вилучені під час слідчих дій - огляду місця події, предмети, у тому числі предмети одягу та взуття ОСОБА_7 , були оглянуті, визнані речовими доказами у кримінальному проваджені та передані на зберігання, що підтверджується відповідним протоколом, процесуальним рішенням слідчого та квитанцією (т.1 а.с. 148 - 150).

За висновком судово-медичної експертизи № 12-17/20-ПР/20 від 23 березня 2020 року смерть ОСОБА_9 настала від странгуляційної механічної асфіксії, удавленням петлею, що підтверджується даними судово-медичної експертизи трупа та додатковими методами дослідження.

Смерть ОСОБА_9 настала не менше ніж за шість діб до дати огляду його на місці події.

При дослідженні трупа ОСОБА_9 встановлені тілесні ушкодження у виді:

- на голові та шиї: одного садна в проекції лобної кістки справа, на 4 см вправо від середньої умовної лінії, на 1,5 см вгору від верхнього краю в проекції правої надбрівної дуги; одного синця на лівій половині обличчя, з переходом нашию по передньо-бічним поверхням виявлений сінець, «С» - подібної форми, з вертикальним розташуванням, верхній кінець якого розпочинається на верхній повіці лівого ока від внутрішнього кута не доходячи 0,5 см до зовнішнього кута ока, в верхній третині, на 1 см вліво від середньої умовної лінії та на 10,5 см вгору від нижнього краю проекції тіла нижньої щелепи та на 0,5 см до низу від нижнього краю проекції лівої надбрівної дуги, де він декілька заокруглений, з косо-горизонтальним розташуванням. Медіальний край вказаного синця проходить косо-вертикально, по лівій спинці носу на 0,5 см вліво від середньої умовної лінії, від верхньої третини до нижньої третини, далі переходить на носо-губну складку на 1,5 см вліво від середньої умовної лінії, на підборіддя на 2 см вліво від середньої умовної лінії по своєму ходу заокруглюючись переходить на шию по передній поверхні на 2 см до низу від нижнього краю проекції тіла нижньої щелепи, проходить косо-горизонтально, переходячи на праву бічну поверхню шиї, проходить на 0,5 см до низу від нижнього краю проекції тіла нижньої щелепи, доходить до правого кута нижньої щелепи, де вказаний край проходить безпосередньо на проекції тіла нижньої щелепи, на 11,5 см вправо від середньої умовної лінії. Далі вказаний край полого спускається донизу, до середньої третини шиї, по своєму ходу декілька заокруглюється, де випукла поверхня якого спрямована справо та назад до задньої поверхні шиї утворюючи нижній кінець вказаного синця, нижній (латеральний) край якого розташовується на 4 см вгору від верхнього краю проекції правої ключиці, де ширина синця в даній ділянці становить 8 см, проходить косо-горизонтально, в середній третині, переходить на передню поверхню шиї в середній третині на 6 см вгору від яремної вирізки, де ширина синця в даній ділянці становить 7,5 см. Вказаний латеральний край переходить на ліву бічну поверхню шиї, косо-вертикально, до проекції лівого кута нижньої щелепи, на 12 см вліво від середньої умовної лінії та 9 см вгору від вертикального краю проекції лівої ключиці, де ширина синця вданій ділянці становить 8 см. Далі переходить на обличчя, вертикально, на проекцію лівої гілки нижньої щелепи, де ширина синця в даній ділянці становить 7,5 см, доходить до верхньої повіки лівого ока та з`єднується з медіальним краєм; одного синця на правій бічній поверхні шиї, в верхній третині, з частковим розповсюдженням на проекцію правої гілки нижньої щелепи, на 14 см вправо від середньої умовної лінії, на 5 см вгору та назад від нижнього кінця вище вказаного синця та 0,5 см до низу від нижнього краю правого сосцевидного відростку; 5-ти крововиливів на слизовій оболонці нижньої губи, від перехідної кайми з розповсюдженням до низу, відповідно проекціям 32-го, 31-го, 41-го, 42-го, 43-го зубів; численних крововиливів на слизовій оболонці лівої щоки, від верхньої третини до нижньої третини; численних крововиливів на слизовій оболонці правої щоки, від верхньої третини до нижньої третини; одного крововиливу в підшкірно-жирову клітковину та м`язи на обличчі, на лівій щоці, на 3 см вліво від середньої умовної лінії та на 5 см до низу від верхнього краю в проекції лівої надбрівної дуги з розповсюдженням донизу на проекцію тіла нижньої щелепи; одного крововиливу в підшкірно жирову клітковину та м`язи на шиї по передньо-бічним поверхням, від верхньої третини до нижньої третини, на 11,5 см вправо від середньої умовної лінії та на 12 см вліво від середньої умовної лінії; численних крапкових крововиливів на корінні язика, як справа так і зліва; повного, поперечного перелому в місті зрощення лівого великого рогу та тіла під`язикової кістки з зоною розтягнення по передній поверхні та зоною стиснення по задній поверхні, з розривом суглобової капсули по задній поверхні; повного поперекового перелому лівого великого рогу під`язикової кістки на відстані 0,5 см від його краю з зоною розтягнення по задній поверхні та зоною стиснення по передній поверхні.

- На верхніх кінцівках: одного синця в проекції лівого промінево-зап`ясного суглобу, по задньо-зовнішній поверхні, з переходом на кисть, по тильній поверхні; восьми синців на лівій кисті, на 2-му, 3-му, 4-му та 5-му пальцях, на 2-й та 3-й фалангах, по тильній поверхні; одного садна на правій кисті, на 2-му пальці, по тильній поверхні, на 1-й фаланзі; одного крововиливу в підшкірно-жирову клітковину в проекції лівого промінево-зап`ясного суглобу, по задньо-внутрішній поверхні, з розповсюдженням на кисть, по тильній поверхні.

Тілесні ушкодження у виді синця на лівій половині обличчя, з переходом на шию по передньо-бічним поверхням, який має «С» - подібну форму, крововиливів в підшкірно-жирову клітковину та м`язи по ходу синця на шиї та обличчі; крововиливів на слизовій оболонці нижньої губи, від перехідної кайми з розповсюдженням до низу, відповідно проекціям 32-го, 31-го, 41-го, 42-го, 43-го зубів; крововиливів на слизовій оболонці лівої щоки, від верхньої третини до нижньої третини; крововиливів на слизовій оболонці правої щоки, від верхньої третини до нижньої третини; численних крапкових крововиливів на корінні язика, як справа так і зліва; повного поперечного перелому в місці зрощення лівого великого рогу та тіла під`язикової кістки з зоною розтягнення по передній поверхні та зоною стиснення по задній поверхні, з розривом суглобової капсули по задній поверхні; повного, поперечного перелому лівого великого рогу під`язикової кістки на відстані 0,5 см від його краю з зоною розтягнення по задній поверхні та зоною стиснення по передній поверхні, виникли при затягненні петлі від сили рук, прижиттєво, в короткий проміжок часу до настання смерті, який вимірюється хвилинами, характерні особливості якого не відобразилися та знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

Враховуючи відсутність странгуляційної борозни на шиї та дані огляду трупа на місці його виявлення, можна вважати, що петля була виготовлена з м`якого матеріалу (шарф). Також враховуючи дані судово-криміналістичної експертизи (висновок експерта № 17-67-МК/12-17-20-ПР/20від 19.02.20, отриманий 17.03.20) вказані вище переломи є асиметричними та утворилися, вірогідніше за все, від дії зовнішньої сили зліва, з більшою ймовірністю, на ділянку лівого великого рогу.

Тілесні ушкодження у виді одного садна в проекції лобної кістки справа, на 4 см вправо від середньої умовної лінії, на 1,5 см вгору від верхнього краю проекції правої надбрівної дуги; одного синця в проекції лівого промінево-зап`ясного суглобу, по задньо-зовнішній поверхні, з переходом на кисть по тильній поверхні; восьми синців на лівій кисті, на 2-му, 3-му, 4-му та 5-му пальцях, на 2-й та 3-й фалангах, по тильній поверхні; одного садна на правій кисті, на 2-му пальці, по тильній поверхні, на 1-й фаланзі; одного крововиливу в підшкірно-жирову клітковину в проекції лівого промінево-зап`ясного суглобу, по задньо-внутрішній поверхні, з розповсюдженням на кисть, по тильній поверхні, утворилися внаслідок дії тупого твердого предмету (предметів), з обмеженою контактуючою поверхнею, при ударах, сковзанні, тисненні та здавленні, в проміжок часу, який вимірюється хвилинами до настання смерті, характерні особливості якого (яких) не відобразилися, та в прямому причинному зв`язку з настанням смерті не перебувають(т. 1 а.с. 92 - 100).

Судово-медичний експерт ОСОБА_21 , роз`яснюючи свій висновок в судовому засіданні, підтвердилайого, та повідомила, що вона була присутня під час проведення огляду місця події за наведених вище обставин.

В ході зазначеної слідчої дії був виявлений труп ОСОБА_9 , на шиї якого був шарф, зав`язаний на простий вузол.

При огляді трупа на місці подіїна ньому були виявлені тілесні ушкодження у виді синців, саден та крововиливів на обличчіта шиї.

Під час судово медичної експертизи трупа були встановлені тілесні ушкодження, про які йдеться вище, у тому числій ті, внаслідок яких настала смерть ОСОБА_9

Смерть останньої настала від странгуляційної механічної асфіксії: удавлення петлею.

Тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_9 , у тому числі ті, що стали причиною її смерті, могли бути заподіяні внаслідок використання шарфу, який був виявлений на шиї потерпілої.

Спосіб та механізм заподіяння тілесних ушкоджень, який ОСОБА_7 продемонструвала під час проведення слідчого експерименту,відповідають даним, отриманим в ході судово-медичного дослідження трупа потерпілої.

Крім того, експерт зазначила, що характер тілесних ушкоджень, встановлених при дослідженні трупа ОСОБА_9 , їх локалізація та об`єм, вказують на те, що спочатку шарф знаходився на шиї ОСОБА_9 , в момент здавленняостання намагалася вивільнитися за допомогою рук, про що свідчить наявність тілесних ушкоджень на лівій та правій кистях, потім шарф перемістився з шиї на її обличчя, натискав на шию, щоки та губи,внаслідок чого утворилися синці, садна та крововиливи.

Під час заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_9 знаходилася у вертикальному чи близькому до цього положенні.

Травмуючий предмет діяв ззаду на передта знизу вгору.

Згідно із висновком судово-медичної криміналістичної експертизи № 17-67-МК/12-17-20-ПР/20, на дослідження якої був наданий органокомплекс шиї від трупа ОСОБА_9 ,встановлено:

- повний поперечний перелом в місці зрощення лівого великого рогу та тіла під`язикової кістки з зоною розтягнення по передній поверхні та зоною стиснення по задній поверхні, з розривом суглобової капсули по задній поверхні;

- повний, поперечний перелом лівого великого рогу під`язикової кістки на відстані 0,5 см від його краю з зоною розтягнення по задній поверхні та зоною стиснення по передній поверхні.

Дані переломи є асиметричними та утворилися, вірогідніше за все, від дії зовнішньої сили зліва, з більшою ймовірністю, на ділянку лівого великого рогу(т. 1 а.с. 101, 102).

Із висновку судово-медичної гістологічної експертизи № 13/636-ДМ/20/12-17/20-ПР/20 вбачається, що при мікроскопічному дослідженні гістологічних препаратів від трупа ОСОБА_9 встановлено у фрагментах: № 1 «шкіряних покровів з лівої щоки з синцем» - дрібно осередкові крововиливи в дермі і гіподермі фрагмента шкіри з наявністю тканинної і судинної реакції; № 2 «шкіряних покровів з синцем на лівій передньо-бічній поверхні шиї» - деструктивний крововилив, що розшаровує м`які тканини, з наявністю судинної і тканинної реакції; № 3 «шкіряних покровів з синцем на правій передньо-бічній поверхні шиї» - деструктивний крововилив, що розшаровує м`які тканини, з наявністю судинної і тканинної реакції; № 4 «м`язів з крововиливом з лівої щоки» - деструктивний крововилив, що розшаровує м`які тканини, з наявністю судинної і тканинної реакції. Дистрофія волокон тканини; № 5 «м`язів з крововиливом з шиї по передньо-бічній поверхні» - деструктивний крововилив, що розшаровує м`які тканини, з наявністю судинної і тканинної реакції. Дистрофія волокон тканини; № 6 «стінки шлунку з плямами Вишневського» - хронічний гастрит. Венозне повнокров`я; № 7 «правого наднирника» - світлоклітинна аденома кору надниркової залози; № 8 «шкіряних покровів з підшкірно-жировою клітковиною з лівої кисті по тильні поверхні» - у гіподермі, переважно в прилеглих м`яких тканинах дифузний деструктивний крововилив, що розшаровує тканину з наявністю судинної і тканинної реакції. Дистрофія волокон тканини.

У головному мозку гострі циркуляторні розлади, набряк; у підкіркових зонах ділянки набухання мозкової тканини; склероз, гіаліноз окремих артерій; дистрофія невроцитів. Фіброз м`якої мозкової оболонки.

Дистрофія, гіпертрофія міокарду з ділянками атрофії кардіоміоцитів.

Кардіосклероз. Поля фрагментації кардіоміоцитів. Атеросклероз інтрамуральних артерій.

Інтерстриціальний пневмосклероз. Ділянки альвеолярної емфіземи. Спазм бронхів середнього і малого калібру. Гострий розлад гемодинаміки в мікроциркуляторному руслі легенів.

Артеріо-артеріолонефросклероз. Гіалиноз артерій і артеріол. Паренхіматозна (білкова) дистрофія нирок.

Зональний жировий гепатоз.

Гіпоплазія селезінки; гіаліноз центральних артерій.

Аутоліз в підшлунковій залозі. (т.1 а.с. 103-104).

Як встановлено з відповідного протоколу від 19 лютого 2020 року та відеозапису, під час слідчого експерименту, що був проведений за участю захисника, понятих, судовомедичного експерта та інспектора криміналіста, ОСОБА_7 з виходом на місце вчинення злочину територію домоволодіння АДРЕСА_2 , в умовах, що виключають сторонній тиск, добровільно, самостійно, послідовно і детально розповіла про обставини вчинення нею злочину умисного вбивства ОСОБА_9 , продемонструвавши механізм заподіяння потерпілій тілесних ушкоджень та їх локалізацію.

При цьому, обвинувачена вказала на такі подробиці обставин справи, що могли бути відомі лише особі, яка була присутня на місці вчинення злочину і їй було відомо про місце і спосіб його вчинення.

Під час зазначеної слідчої дії ОСОБА_7 , показуючи про обставини вчинення нею умисного вбивства ОСОБА_9 , повідомила, що 10 лютого 2020 року близько 06 години 20 хв. вона прийшла до місця мешкання ОСОБА_9 домоволодіння АДРЕСА_2 , з метою взяти у неї в борг гроші.

Вхідні двері у будинок, що знаходиться на території зазначеного домоволодіння житла ОСОБА_9 зачинені не були, слідуючи дверібули прикриті. Вона, обвинувачена, постукала, ОСОБА_9 , яка перебувала у кімнаті № 3, запросила її увійти.

Знаходячись у будинку вона, ОСОБА_7 , попросила у ОСОБА_9 , яка сиділа на стільці, позичити їй гроші. У свою чергу ОСОБА_9 відповіла, що грошей у неї немає та почала голосно сваритися, висловлюючи своє невдоволення тим, що у неї було таємно викрадене належне їй майно. У зв`язку із цимміж нею і ОСОБА_9 стався конфлікт, в ході якого остання звинувачувала, у тому числі і її, ОСОБА_7 , у вчиненні крадіжок, ображала її нецензурною лайкою, висловлювала прокльони.

В той момент, коли вона, відчинивши двері, майже вийшла із будинку, почулакрики ОСОБА_9 , яка бажала настання смерті як їй, так і її дітям.

За цих обставин, відчуваючи злість та особисту неприязнь до ОСОБА_9 , вона повернулася у кімнату, де схопила правою рукою кінці шарфу, який був зав`язаний на шиї у ОСОБА_9 , після чого потягнула його таким чином, що кінці шарфу опинились позаду потерпілої, утворивши таким чином петлю на шиї ОСОБА_9 , потім потягнула їх на себе та вгору, здавлюючи потерпілій шию та утримувала шарф за кінці у такому положенні до тих пір, поки ОСОБА_9 не перестала пручатися та подавати ознаки життя, після чого відпустила шарф, супроводжуючи свої дії нецензурною лайкою.

Після того, як ОСОБА_9 впала на підлогу та не подавала ознак життя, вона накрила її курткою та залишила будинок.

При цьому в ході даної слідчої дії ОСОБА_7 добровільно погодилася показати місце вчинення злочину та продемонструвати механізм заподіяння ОСОБА_9 тілесних ушкоджень.

Прибувши на місце події, яке ОСОБА_7 вказала самостійно - до зазначеного вище домоволодіння, обвинувачена продемонструвала маршрут, яким вона пересувалася двором та у будинку.

Знаходячись у будинку ОСОБА_7 самостійно вказала на кімнату, де перебувала ОСОБА_9 вранці 10 лютого 2020 року під час її візиту. Самостійно встановила стілець, на якому сиділа ОСОБА_9 , продемонструвавши, у якому положенні знаходилася остання. Також обвинувачена продемонструвала, де знаходилась вона по відношенню до ОСОБА_9 .

Потім ОСОБА_7 продемонструвала, яким чином вона прямувала на вихід із житла в момент конфлікту, зазначивши, що покидаючи будинок вона, взявшись за ручку (на якій, згідно із висновком дактилоскопічної експертизи, виявлений відбиток пальця з її правої руки), відчинила двері.

Оскільки ОСОБА_9 продовжувала конфліктувати та бажала настання смерті їй та її дітям, вона повернулася у кімнату, де знаходилася потерпіла, продемонструвавши яким чином вона це зробила.

ОСОБА_9 продовжувала сидіти на стільці обвинувачена продемонструвала у якому положенні.

У свою чергу вона, ОСОБА_7 , діючи із особистої неприязні, схопила за кінці шарфу, який був зав`язаний на шиї ОСОБА_9 продемонструвавши яким чином, та утворював петлюі, знаходячись позаду потерпілої,потягнула його на себе та вгору, внаслідок чого відбулося здавлення шиї ОСОБА_9 , та утримувала його у такому положенні, поки остання не перестала пручатися та подавати ознаки життя продемонструвавши механізм своїх дій.

Також ОСОБА_7 продемонструвала, у якому положенні знаходилася ОСОБА_9 після її падіння на підлогу без ознак життя на спині, обличчям до верху, та яким чином вона вкрила потерпілу курткою (т. 1 а.с. 115, 116, т. 2 а.с. 246).

Допитаний у якості свідка ОСОБА_22 інспектор-криміналіст, показав суду, що він брав участь у проведенні слідчого експерименту за участю ОСОБА_7 , надаючи допомогу слідчому під час цієї слідчої дії, а саме: здійснював відеофіксацію знімав весь слідчий процес.

Відеозйомка проведення слідчого експерименту здійснювалася ним безперервно на відеокамеру «Панасонік», інформація безпосередньо фіксувалася на карту пам`яті мікро-сіді, у подальшому інформація була перенесена на оптичний диск.

Захисник ОСОБА_8 заявив про визнання протоколу проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_7 недопустимим доказом, оскільки із відеозапису вбачається, що останній, як підозрюваній та понятим не були роз`яснені їх права під час проведення даної слідчої дії, а також у зв`язку із тим, що було допущено порушенняправа ОСОБА_7 на захист, яке полягає у тому, що захисником ОСОБА_23 були надані лише копія свідоцтва про зайняття адвокатською діяльністю та ордер, тоді як повинен був бути наданий ще й договір із захисником, чого, на думку захисника ОСОБА_8 , зроблено не було.

Таким чином, захисник вважає, що ОСОБА_7 договір із захисником не укладала, тобто право ОСОБА_7 на захист як підозрюваної належним чином забезпечено не було.

У свою чергу ОСОБА_7 також заявила, що у договорі із захисником міститься не її підпис.

Визнаючи ці заяви захисника, а також заяву ОСОБА_7 неспроможними та такими, що не приймаються до уваги, суд виходить з наступного.

Так, із відповідного відеозапису вбачається, що на початку слідчої дії слідчий повідомив, що учасникам слідчого експерименту, зокрема підозрюваній і понятим, до її початку та початку відеофіксації були роз`яснені їх права та обов`язки. Цей факт підтвердили як ОСОБА_7 так і поняті, не заперечувався він і захисником. Крім того, даний факт підтверджується особистими підписами ОСОБА_7 і понятих у протоколі, та тим, що будь-яких заяв і зауважень з приводу проведення слідчого експерименту ані від них, ані від інших учасників слідчої дії, не надійшло.

Відповідно до ст. 48 КПК України захисник може у будь-який момент бути залученим підозрюваним, обвинуваченим, їх законними представниками, а також іншими особами за проханням чи згодою підозрюваного, обвинуваченого до участі у кримінальному провадженні.

Згідно із ст. 50 КПК України повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються: 1) свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю; 2) ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Встановлення будь-яких додаткових вимог, крім пред`явлення захисником документа, що посвідчує його особу, або умов для підтвердження повноважень захисника чи для його залучення до участі в кримінальному провадженні не допускається.

Стаття 51 КПК України передбачає, що договір із захисником має право укласти, зокрема, і підозрюваний.

Відповідно до ст. 52 КПК України участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів. У цьому випадку участь захисника забезпечується з моменту набуття особою статусу підозрюваного.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що 19 лютого 2020 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України особливо тяжкого злочину.

За таких обставин участь захисника у даному кримінальному провадженні стала обов`язковою.

Право на залучення захисника мала ОСОБА_7 як підозрювана, або за наявності обставин, передбачених ст. 49 КПК України, захисника зобов`язаний був залучити слідчий.

Із копії свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, ордеру та договору із захисником, які наявні у матеріалах кримінального провадження, вбачається, що підозрювана ОСОБА_7 , яка не була затримана, щодо якої не були застосовані запобіжні заходи, скористалася своїм правом на вільний вибір захисника та залучила до участі у даному кримінальному проваджені адвоката ОСОБА_23 .

Разом із цим, у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 18 листопада 2019 року (провадження № 51-9792кмо18, справа № 648/3629/17) викладено висновок про те, що повноваження адвоката у кримінальному провадженні слід вважати належним чином підтвердженими, якщо захисник до свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю надав хоча б один із документів, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 50 КПК України, а саме: або ордер, виданий відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», або договір із захисником, або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що адвокатом долучено документи, якими підтверджено її повноваження як захисника у кримінальному провадженні.

Приймаючи до уваги те, що із протоколу проведення слідчого експерименту та відповідного відеозапису вбачається, що адвокат ОСОБА_23 брала участь у проведенні даної слідчої дії в якості захисника, її участь ОСОБА_7 не заперечувалася, жодних клопотань від останньої про відмову від цього захисника не надходило, враховуючи те, що у матеріалах кримінального провадження наявні документи, про які йдеться вище, та за відсутності яких адвокат ОСОБА_23 не мала б повноважень захисника уданому кримінальному проваджені та не була б допущена до проведення слідчих дій, суд вважає, що договір із захисником був укладений саме ОСОБА_7 і не вбачає порушення права останньої на захист під час проведення слідчого експерименту, у якому вона брала участь, маючи статус підозрюваної.

Із висновку судово медичної експертизи № 12-35/31/20-ПР/20, призначеної під час судового розгляду, вбачається, що враховуючи кількість та розташування виявлених при проведенні судово-медичної експертизи тілесних ушкоджень на трупі ОСОБА_9 та даних слідчого експерименту, можна вважати, що при тому способі (механізмі їх виявлення), на який вказує ОСОБА_7 під час проведення за її участі слідчого експерименту від 19 лютого 2020 року, виявлені тілесні ушкодження могли виникнути у повному обсязі (т. 2 а.с. 25-29).

Оцінивши дані, отримані під час проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_7 у сукупності із показаннями свідків, даними, отриманими в ході огляду місця події, висновками судово медичних експертиз, судово медичної криміналістичної експертизи, судово-медичної гістологічної експертизи, суд визнає їх достовірними та такими, що відповідають фактичним обставинам справи, оскільки ці докази повністю узгоджуються між собою щодо часу, місця вчинення кримінального правопорушення, знаряддя та способу вчинення ОСОБА_7 умисного вбивства ОСОБА_9 .

Відповідно до висновкусудово-медичної імунологічної експертизи № 14/398-Дм/20 кров від трупа ОСОБА_9 належить до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В (т. 1 а.с. 107).

За висновками судово-медичних імунологічних експертиз №№ 14/580-Дм/20, 14/581-Дм/20 кров ОСОБА_7 належить до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В.

Згідно з результатом дослідження зразку слини ОСОБА_7 є видільником властивого їй антигену Н.

На шарфі з трупу ОСОБА_9 в об`єктах №№ 1, 6, 22, що відповідає кінцям шарфу, знайдені сліди поту, походження яких від ОСОБА_7 не виключається (т. 1 а.с. 132 - 137).

Оцінивши дані, отримані під час проведення судово-медичних імунологічних експертиз №№ 14/580-Дм/20, 14/581-Дм/20, дані, що містяться в наведених протоколах: огляду місця події житла ОСОБА_9 , під час якого був вилучений шарф, що знаходився на шиї трупу; проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_7 ; висновках судово-медичних, судово-медичної криміналістичної, судово-медичної гістологічної експертиз, судово-медичної імунологічної експертизи № 14/398-Дм/20; показання свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 і ОСОБА_14 про наявність на шиї трупу ОСОБА_9 шарфу, у їх сукупності, суд вважає встановленим, що шарф, який був вилучений під час огляду місця події, є знаряддям вчинення злочину, з використанням якого ОСОБА_7 вчинила умисне вбивство ОСОБА_9 .

Згідно із висновком судово-медичної цитологічної експертизи № 12-15/191-Дм 2020 р. у піднігтьовому вмісті зрізів нігтьових пластин з пальців лівої руки трупу ОСОБА_9 знайдені сліди крові людини, в якій виявлений антиген Н. Встановити статеву приналежність слідів крові не представилось можливим у зв`язку з відсутністю клітинних елементів крові. Таким чином, сліди крові могли походити від людини з групою крові О (І) з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В, у тому числі і від самої потерпілої (т. 1 а.с. 126-130).

Відповідно до висновку судово-дактилоскопічної експертизи № 10/1/360СЕ-20 від 12 березня 2020 року на поверхні ручки з внутрішньої сторони дверей до коридору № 2 у житлі ОСОБА_9 виявлений слід середнього пальця правої руки ОСОБА_7 (т. 1 а.с. 139 - 146).

Згідно із висновком експерта № 5566/7000-7001 за результатами проведення судової експертизи з дослідження волокнистих матеріалів та виробів з них, з дослідження об`єктів рослинного та тваринного походження від 03 квітня 2020 року на предметах одягу та бурках ОСОБА_9 у якості нашарувань є поодинокі сторонні текстильні волокна; на кофті ОСОБА_9 у якості нашарувань є поодиноке волосся, схоже на волосся людини.

На дублянці та чоботах ОСОБА_7 у якості нашарувань є поодинокі сторонні текстильні волокна; нашарування, схожі на волосся людини відсутні.

Сторонні волокна-нашарування, виявлені на одязі з трупу ОСОБА_9 , не мають спільної родової належності з волокнами, з яких виготовлені матеріали одягу ОСОБА_7 .

Сторонні волокна-нашарування, виявлені на дублянці та чоботах ОСОБА_7 не мають спільної родової належності з волокнами, з яких виготовлені матеріали одягу та бурок з трупу ОСОБА_9 .

На куртці з тканини зеленувато-блакитного кольору, кофті та бурках з трупу ОСОБА_9 є поодинокі мікрочастки деревини, які мають спільну таксономічну належність відносяться до одного виду Липа серцевидна та співпадають за кольором з мікрочастками деревини виявленими на дублянці ОСОБА_7 . На куртці з тканини зеленувато-блакитного кольору, кофті та бурках з трупу ОСОБА_9 є поодинокі мікрочастки пуху та пір`я птахів роду Курка родини Справжні курячі, які мають спільну таксономічну належність та співпадають за кольором з мікрочастками пуху та пір`я птахів, що виявлені у якості нашарувань на дублянці ОСОБА_7 (т. 1 а.с. 117 - 124).

Таким чином, висновок судово дактилоскопічної експертизи та висновок судової експертизи з дослідження волокнистих матеріалів та виробів з них, з дослідження об`єктів рослинного та тваринного походження спростовують показання ОСОБА_7 про те, що вперше у житлі ОСОБА_9 вона була 16 лютого 2020 року, коли виявила труп останньої.

Разом із цим, оцінивши данні, що містяться у наведених вище висновку судово дактилоскопічної експертизи та висновку судової експертизи з дослідження волокнистих матеріалів та виробів з них, з дослідження об`єктів рослинного та тваринного походження, в їх сукупності з іншими зібраними у кримінальному проваджені доказами, наведеними у вироку, суд вважає встановленим, що ОСОБА_7 була присутня на місці вчинення злочину у будинку АДРЕСА_2 та мала контакт із ОСОБА_9 , як про це зафіксовано у протоколі проведення слідчого експерименту за її участю.

Як вбачається із висновку судово-медичної токсикологічної експертизи № 16/1289-Дм/20 при досліджені крові від трупа ОСОБА_9 метиловий, етиловий, ізопропиловий, н-пропіловий, ізобутиловий, н-бутиловий, ізоаміловий спирти не виявлені (т. 1 а.с. 108).

За висновком судово-медичної імунологічної експертизи № 14/407-ДМ/20 при досліджені мазків та тампонів із вмістом піхви та прямої кишки ОСОБА_9 , сперматозоїди не знайдені (т.1 а.с. 105,106).

Приймаючи до уваги те, що показання свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_22 , конкретні, послідовні, узгоджуються між собою в деталях та доповнюють одне одного, надані особами, не заінтересованими у кримінальному провадженні, а також узгоджуються з даними, що містяться у наведених вище доказах: документах, протоколах слідчих дій:огляду місця події, проведення слідчого експерименту, огляду предметів; висновках експертиз: судово-медичних, судово-медичної криміналістичної,судово-медичної гістологічної, судово-медичних імунологічних,судово-медичної токсикологічної, судової експертизи з дослідження волокнистих матеріалів та виробів з них, з дослідження об`єктів рослинного та тваринного походження, судово-медичної цитологічної, судової дактилоскопічної, суд визнає ці докази достовірними і бере в основу вироку.

Сторона захисту, оспорюючи висунуте обвинувачення, посилалася на свідка ОСОБА_24 та дані історії по картковому рахунку від 10 лютого 2020 року, які на думку сторони захисту доводять достовірність показань ОСОБА_7 про її перебування в цей день у місті Первомайський.

Цей свідок була допитана судом.

Свідок ОСОБА_24 показала, що 10 лютого 2020 року близько 06 години 30 хв. вона, вигулюючи собаку, бачила особу жіночої статі, схожу на ОСОБА_7 , яка йшла із молоком по вулиці Первомайській у селі Новоберецьке та зайшла у двір, де мешкає родина ОСОБА_16 .

Стверджувати, що це була ОСОБА_7 , вона не може, оскільки бачила цю особу зі спини, на відстані близько п`яти метрів, у темну пору доби. З нею не спілкувалася, в обличчя її не бачила.

Ідентифікувала її саме як ОСОБА_7 , оскільки особа за статурою була схожа на обвинувачену та зайшла у двір, де мешкає родина ОСОБА_16 .

Оцінивши показання ОСОБА_24 у сукупності з іншими зібраними у справі доказами, наведеними у вироку, суд доходить висновку, що вони є неконкретними та самі по собі не доводять невинуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, а тому не приймає їх при ухваленні вироку.

Щодо історії карткового рахунку від 10 лютого 2020 року, відкритого на ім`я ОСОБА_7 , то дані, які у ній містяться,самі по собі доводять лише факт зняття грошей з карткового рахунку у цей день, що могло бути зроблено у тому числі і обвинуваченою, та не суперечать встановленим судом даним щодо місця і часу вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, та жодним чином останню у вчиненні злочину не виправдовують.

У судовому засіданні ОСОБА_7 , заперечуючи дані, отримані під час проведення слідчого експерименту за її участі, повідомила суду, що в ході даної слідчої дії вона обмовила себе у вчиненні кримінального правопорушення та надала показання, які не відповідають дійсності.

Визнаючи цю заяву неспроможною та такою, що не відповідає фактичним обставинам, суд виходить з наступного.

Так, протягом судового розгляду ОСОБА_7 повідомляла різні обставини, за яких вона нібито обмовиласебе. Спочатку зазначила, що під час проведення слідчого експерименту відтворила ті дані, які були повідомлені їй співробітниками правоохоронних органів і які примусили її це зробити та пообіцяли, що їй буде призначене покарання, не пов`язане із позбавленням волі, однак хоча б мінімальних даних, які б дозволили ідентифікувати правоохоронців, суду не повідомила. Згодом пояснила, що дані в ході проведення слідчого експерименту повідомляла добровільно, однак ті, що вигадала сама, у тому числі в зв`язку із тим, що в день проведення цієї слідчої дії сильно втомилася та хвилювалася за своїх малолітніх дітей, які залишилися без нагляду.

Хід і результати цієї слідчої дії фіксувалися як у відповідному протоколі так і шляхом здійснення відеозапису. Після завершення слідчого експерименту учасники слідчої дії були ознайомлені із її результатами.

Учасники слідчої дії мали можливість внести до зазначеного протоколу зміни і доповнення, про що свідчать їх власноручні підписи, однак не зробили цього, оскільки були згодні з його змістом.

Будь-яких зауважень щодо проведення цієї слідчої дії та змісту протоколу від учасників слідчої дії не надходило.

Крім того під час досудового розслідування ОСОБА_7 не заявляла про застосування щодо неї примусу.

Не заявляла ОСОБА_7 про застосування до неї будь-яких недозволених методів слідства і слідчому судді для виконання останнім вимог ст. 206 КПК України, і під час розгляду клопотання про застосування щодо неї запобіжного заходу, а також не повідомляла про існування таких обставин і захисникам, яких мала протягом досудового слідства, починаючи з 19 лютого 2020 року.

Під час проведення слідчого експерименту, який був здійснений за участю понятих, захисника, судово-медичного експерта, ОСОБА_7 заявила про те, що бажає добровільно повідомити про обставини вчинення злочину та відтворити їх, що й було нею зроблено.

Також, судвідмічає, що у разі, якщо співробітники поліції дійсно чинили на ОСОБА_7 тиск з метою її самообмови, то остання, маючи захисника, якій брав участь в проведенні слідчого експерименту, не могла не усвідомлювати, що її права порушуються, а отже, необхідно зазначити про це захиснику. Натомість, вона жодної відповідної інформації захиснику не повідомила.

По закінченню досудового слідства ОСОБА_7 будь-яких заяв і клопотань, пов`язаних з розслідуванням кримінального провадження, у тому числі про застосовування щодо неї насилля з боку співробітників правоохоронних органів, не мала.

До того ж, досудове розслідування кримінального провадження здійснювалося виключно за участю захисників, які у свою чергу, були присутні при проведенні всіх слідчих та процесуальних дій, що само по собі виключало можливість застосування до ОСОБА_7 будь якого насильства.

Щодо заяви ОСОБА_7 про те, що під час досудового слідства вона, оговорюючи себе, відтворювала у своїх показаннях ті дані про обставини вчинення злочину, які напередодні проведення слідчого експерименту нібито отримувала від співробітників поліції, то суд з урахуванням проаналізованих вище доказів, а також того, що труп ОСОБА_9 був виявлений 16 лютого 2020 року, огляд місця події проводився в цей же день з 23 години 20 хв. до 24 години, із відповідного протоколу вбачається, що вказана слідча дія проводилася тільки слідчим, за участю судово медичного експерта, слідчий експеримент за участю ОСОБА_7 був проведений 19 лютого 2020 року, показання обвинуваченої, отримані в ході його проведення, носять досить послідовний та деталізований характер, узгоджуються і відповідають даним, отриманим в ході судово медичного дослідження трупа, висновок про щобув зроблений значно пізніше -23 березня2020 року, а також даним судово медичної експертизи щодо способу заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , яка була призначена судом за результатами проведення слідчого експерименту, висновок про що складений 07 жовтня 2020 року, вважає її неправдивою та не приймає до уваги при ухвалені вироку.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що показання ОСОБА_7 про її непричетність до вчинення умисного вбивства ОСОБА_9 не відповідають фактичним обставинам справи, є надуманими, і розцінює їх як позицію захисту, обрану обвинуваченою з наміром уникнути відповідальності за вчинене, оскільки вони не тільки не ґрунтуються на доказах, але і спростовуються сукупністю наведених вище доказів, визнаних судом достовірними і взятих в основу вироку.

Що стосується тверджень ОСОБА_7 про відсутність у неї умислу на позбавлення життя ОСОБА_9 , як про це вона зазначила під час проведення слідчого експерименту, то, оцінивши їх у сукупності з іншими перевіреними доказами, наведеними у вироку, суд доходить переконання, що ці твердження не відповідають фактичним обставинам справи, є надуманими, дані з метою зменшити свою злочинну роль у вчиненому.

Про наявність у ОСОБА_7 умислу, спрямованого на позбавлення життя ОСОБА_9 свідчить обраний нею спосіб і знаряддя вчинення злочину, характер і локалізація заподіяних потерпілій тілесних ушкоджень, цілеспрямований характер дій обвинуваченої і причина їх припинення, а також подальша поведінка ОСОБА_7 після вчиненого.

Так, достовірно знаючи, що ОСОБА_9 , яка є особою похилого віку, знаходиться у будинку одна, обвинувачена,діючи із мотивів особистої неприязні,підійшла до потерпілої, яка знаходилася у сидячому положенні, та ззаду взявши за кінці шарф, який був зав`язаний на шиї ОСОБА_9 простим вузлом, потягнула його таким чином, що кінці шарфу опинились позаду потерпілої, утворивши таким чином петлю на шиї ОСОБА_9 , потім потягнула його на себе та вгору, здавлюючи шию ОСОБА_9 та утримувала шарф за кінці у такому положенні, і припинила свої дії тільки тоді, коли потерпіла перестала подавати ознаки життя.

Потім обвинувачена накрила потерпілу курткою та зникла з місця вчинення злочину.

Дані обставини вчинення злочину, в тому числі поведінка обвинуваченої, свідчать про те, що, здійснюючи вищевказані діяння ОСОБА_7 не тільки усвідомлювала суспільно-небезпечний характер своїх дій і передбачала суспільно-небезпечні наслідки, зокрема реальну можливість настання смерті ОСОБА_9 внаслідок її удавлення, а й бажала настання таких наслідків.

Дослідивши і оцінивши докази, що покладені в основу вироку, які є достовірними, оскільки вони відповідають фактичним обставинам справи, узгоджуються між собою, взаємно доповнюють один одного, здобуті слідством з дотриманням порядку, встановленого кримінально-процесуальним законодавством, у їх сукупності, суд доходить висновку про доведеність винуватості ОСОБА_7 у повному обсязі пред`явленого обвинувачення і кваліфікує її дії за ч. 1 ст. 115 КК України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Дослідивши дані про особу ОСОБА_7 суд встановив, що остання трудовою діяльністю не займається, за місцем мешкання характеризується вкрай негативно, позбавлена батьківських прав щодо двох малолітніх дітей 2009 і 2012 років народження, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, раніше не судима.

Обставиною, якапом`якшує покарання ОСОБА_7 , суд визнає те, що вона має на утриманні двох малолітніх дітей 2018 року народження.

Обставиною, яка обтяжує покарання, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Крім того, нещирість обвинуваченої ОСОБА_7 під час давання показань суду, умисне перекручування фактичних обставин, обрана нею активна захисна позиція свідчать про відсутність у ОСОБА_7 каяття у вчиненому нею злочині внаслідок зневажливого ставлення до життя іншої людини.

Призначаючи покарання ОСОБА_7 , поряд з наведеними даними про особу обвинуваченої, суд враховує те, що ОСОБА_7 вчинила кримінальне правопорушення особливо тяжкий злочин, обставину, якапом`якшує покарання та обставину, яка обтяжує покарання,сукупність всіх обставин, що характеризують вчинене обвинуваченою злочинне діяння, наслідки, які настали.

На підставі викладеного суд доходить висновку, що справедливим покаранням, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_7 , попередження нових кримінальних правопорушень, є покарання у виді позбавлення волі, передбачене санкцією ч. 1 ст. 115 КК України.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, в сумі 17535 гривень 78 коп., відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 118, ч. 2 ст. 124 КПК України, суд стягує з ОСОБА_7 на користь держави.

Питання про речові докази підлягає вирішенню у порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Вирішуючи питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження стосовно ОСОБА_25 , суд враховує характер та тяжкість вчиненого нею кримінального правопорушення, видпризначеного ОСОБА_7 покарання, яке їй належить відбувати реально, вік, стан здоров`я, вкрай негативну характеристику за місцем мешкання, антисоціальний спосіб життя, відсутність міцних соціальних зв`язків за місцем її постійного проживання, майновий стан проживання за рахунок коштів, які виплачуються на утримання малолітніх дітей, а також наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ст. 177 КПК України ухилення від суду, оскільки вона має таку можливість та вчинення нового кримінального правопорушення, з метою запобігання зазначеним ризикам та забезпечення виконання вироку, вважає за необхідне до набрання вироком законної сили обрати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст. ст. 368, 369, 374 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на дев`ять років.

Обрати щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до набрання вироком законної сили, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківській слідчий ізолятор».

Взяти ОСОБА_7 під варту негайно, із зали суду.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з моменту її фактичного взяття під варту.

Речові докази: одяг та взуття ОСОБА_9 ; речі і зразки,отримані під час проведення слідчих дій, відповідно до п. 4 ч. 9 ст. 100 КПК України знищити; одяг та взуття ОСОБА_7 , відповідно до п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України -повернути власнику (законному володільцю).

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, в сумі 17535 гривень 78 коп.,стягнути з ОСОБА_7 на користь держави.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Харківського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Харківської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Обвинуваченій та прокурору копія вироку вручити негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копію судового рішення надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий: ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2
Суддя ОСОБА_3