ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/701/21 Справа № 202/1496/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),
підозрюваного ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в залі суду в м. Дніпрі матеріали досудового розслідування № 0000016 за апеляційною скаргою прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 квітня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працює на посаді старшого охоронця ТОВ Охоронний Холдінг-Кривбасс, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 квітня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 .
Застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням на підозрюваного обов`язків передбачених ст. 194 КПК України.
Встановлення строк тримання ОСОБА_8 під домашнім арештом до 04 червня 2021 року включно.
Слідчим суддею враховуються обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим; дані про особу підозрюваного ОСОБА_8 , який має середню освіту, неодружений, працевлаштований на посаді старшого охоронця ТОВ «Охоронний Холдінг-Кривбасс», має місце реєстрації за яким і мешкає, має на утриманні неповнолітню дитину 2009 року народження, раніше не судимий, однак на даний час підозрюється у скоєнні умисного тяжкого злочину проти власності, поєднаного з проникненням в інше сховище та вчиненого у великих розмірах за попередньою змовою групою осіб, і ці обставини свідчать про наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України. За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя вважав, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК, що дає підстави слідчому судді застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. Наявність у підозрюваного ОСОБА_8 міцних соціальних зв`язків, свідчить на користь останнього, є стримуючим фактором і може вважатися запорукою та певною гарантією для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, тому, на думку слідчого судді, саме запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною цілодобово залишати місце проживання, буде слугувати завданням кримінального провадження, меті обрання запобіжного заходу, зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та не буде надмірним тягарем у порушення прав підозрюваного.

Не погоджуючись з вказаним рішенням прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого, застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, із встановленням застави у розмірі 500 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1051000 гривень.
Мотивуючи апеляційну скаргу, прокурор вважає ухвалу слідчого судді незаконною та такою що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.
Вказує, що слідчим суддею не враховано, що будучи охоронцем товариства з обмеженою відповідальністю «Охоронний Холдінг-Кривбасс», яке здійснює охорону майна та власності ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат», ОСОБА_8 причетний до таємного викрадення майна Підприємства, та обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, санкцією якого передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від 5 до 8 років.
Зазначає, що під час досудового слідства не встановлено всіх осіб, причетних до скоєння кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюються ОСОБА_8 та його співучасники. За таких обставин є підстави вважати, що підозрюваний буде незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у кримінальному провадженні.
Крім того, ОСОБА_8 має вільний доступ на територію ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат», де було вчинено злочин, що врешті сприяло успішній реалізації злочинного наміру групи осіб, має доступ до документації обліку перетину контрольно-пропускних пунктів особами, з числа причетних до вчинення злочинів проти власності, а також техніки, якою причетні особи вивозили майно підприємства.
Перебуваючи не під вартою, ОСОБА_11 , працюючи старшим охоронцем ТОВ «Охоронний Холдінг-Кривбасс», яке здійснює охорону території ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат, має вільний доступ на територію комбінату де було скоєно кримінальне правопорушення та може сховати, спотворити речі, документи, які на теперішній час не оглянуті на не вилучені органом досудового розслідування.
Вказані обставини свідчать про наявність ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Зазначає, що 06.04.2021 у кримінальному провадженні №0000016 повідомлено про підозру співучасникам підозрюваного ОСОБА_8 - ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , у вчиненні кримінального правопорушення за ознаками ч. 4 ст. 185 КК України, за попередньою змовою групою осіб. Підозрюваному ОСОБА_14 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, саме із таким клопотанням сторона обвинувачення й зверталась. До підозрюваного ОСОБА_15 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
08 квітня 2021 року слідчим суддею Індустріального районного суду м. Дніпропетровська застосовано запобіжний захід підозрюваному у цьому ж кримінальному провадженні ОСОБА_13 у вигляді тримання під вартою строком до 05 годин 25 хвилин 04 червня 2021 року з можливістю внести заставу в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних. В той же день, 08 квітня 2021 року слідчим суддею Індустріального районного суду м. Дніпропетровська застосовано запобіжний захід підозрюваному у цьому ж кримінальному провадженні ОСОБА_12 у вигляді тримання під вартою строком до 05 годин 25 хвилин 04 червня 2021 року з можливістю внести заставу в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді, прокурор підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_8 , його захисник ОСОБА_7 заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили залишити ухвалу слідчого судді без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, думки учасників процесу, дослідивши матеріали судового та кримінального провадження, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
В ході перевірки ухвали слідчого судді, судом апеляційної інстанції встановлено, що зазначені вимоги закону суддею дотримані повністю.
Колегією суддів встановлено, що 06.07.2020 року ОВС відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області було розпочато досудове розслідування по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000016, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 186, ч. 4 ст. 185 КК України.
06.04.2021 року о 05 годині 26 хвилин, ОСОБА_8 затриманий в порядку ст. 208 КПК України.
В той же день, ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у вчиненні дій, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, з проникненням в інше сховище, вчинене у великих розмірах.
Вина ОСОБА_8 повністю підтверджується зібраними під час проведення досудового розслідування доказами: протоколами обшуків за місцем реєстрації, проживання підозрюваних, в ході яких вилучено викрадене обладнання, яке належить ПрАТ Північний гірничо-збагачувальний комбінат, інструменти пристосовані для зняття обладнання, банківські картки, сім-картки, грошові кошти, здобуті злочинним шляхом, флеш накопичувачі, чорнові записи, а також засоби зв`язку, які використовувались для координації протиправної діяльності; показаннями свідків, протоколами пред`явлення фотознімків для впізнання; протоколами проведення негласних слідчих (розшукових) дій із додатками в порядку ст.ст. 263, 269 КПК України, речовими доказами, та іншими доказами у їх сукупності.
Слідчий суддя відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, встановив та виходив з того, що матеріали кримінального провадження, на які посилались прокурор та слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру оголошену ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.
Також при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя врахував, що ОСОБА_8 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке у відповідності до ст. 12 КК України є тяжким, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі. Проте, сама по собі тяжкість інкримінованих правопорушень не може бути підставою для обрання запобіжного заходу, але при цьому з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовується відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, про що викладено правову позицію в рішенні ЄСПЛ Летельє проти Франції.
Слідчим суддею було взято до уваги, що підозрюваний ОСОБА_8 має середню освіту, неодружений, працевлаштований на посаді старшого охоронця ТОВ Охоронний Холдінг-Кривбасс, має місце реєстрації за яким і мешкає, має на утриманні неповнолітню дитину 2009 року народження, раніше не судимий, а тому для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, слідчий суддя вважав, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту буде достатнім для попередження ризиків вказаних слідчим та прокурором.
Суд апеляційної інстанції погоджується із такими висновками слідчого судді.
При розгляді апеляційних скарг, виконуючи вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу, суд зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування до нього такого запобіжного заходу про який йдеться у клопотанні слідчого.
Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення, колегія суддів зважає на те, що, в контексті практики Європейського суду з прав людини наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин (рішення від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства»).
Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Слідчий в обґрунтування необхідності застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зазначив про наявність ризиків, зокрема, те, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, експертів, інших підозрюваних у вказаному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
На думку колегії суддів апеляційного суду відомості та докази, що містяться в доданих до клопотання слідчого матеріалах, у їх сукупності дають підстави вважати, що підозра про причетність ОСОБА_8 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин, є обґрунтованою, відтак висновок слідчого судді про наявність обґрунтованої підозри відповідає закону та фактичним обставинами кримінального провадження.
На даному етапі провадження суд не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу. А тому, з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані, у слідчого судді суду першої інстанції були всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрювану з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
Відповідно, до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Одним із видів запобіжних заходів у кримінальному провадженні відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 176 КПК України є домашній арешт.
Зі змісту ст. 181 КПК України слідує, що домашній арешт, як вид запобіжного заходу, може бути застосований до особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі та полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби на підставі ухвали слідчого судді, суду.
На думку колегії суддів, з урахуванням віку та стану здоров`я підозрюваного ОСОБА_8 , особи останнього, який має постійне місце проживання в АДРЕСА_1 , характер вчинення кримінального правопорушення, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має стійкі соціальні зв`язки, має на утриманні неповнолітню дитину 2009 року народження, отже обраний слідчим суддею підозрюваній запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, в сукупності з обов`язками, передбаченими ч. 5 ст. 194 КПК України, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та не буде порушувати його права, передбачені ст. 43 Конституції України. Також доводи апеляційної скарги прокурора правильності цього висновку не спростовують.
Крім того, ні в суді першої інстанції, ні під час апеляційного розгляду не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість перебування ОСОБА_8 під цілодобовим домашнім арештом, або ж про інші обставини, які б переважили встановлені ризики.
У відповідності до п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз.
Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що зазначені в апеляційній скарзі доводи і підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та задовольнити клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції, відтак ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог ст.ст. 194, 196 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для її скасування не вбачається.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 квітня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 , залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4