ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/5111/20 Номер провадження 11-сс/814/282/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого - суддіОСОБА_2 ,
суддів з секретарем з участю прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 05 березня 2021 року у кримінальному провадженні №0000075,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням слідчий суддя частково задовольнив клопотання слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_9 у кримінальному провадженні №0000075 та наклав арешт на грошові купюри номіналом 200 грн (УА8923152, УА1346467, ТВ6573565, УВ0169323), вилучені 08 липня 2020 року під час проведення обшуку квартири АДРЕСА_1 , де проживає підозрюваний ОСОБА_8 .

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив, що ці грошові кошти є речовими доказами у кримінальному провадженні, відповідають критеріям, встановленим у ст.98 КПК України, а тому незастосування арешту майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню з огляду на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно.
При цьому зазначає про порушення слідчим суддею передбаченого ч.6 ст.173 КПК України строку для розгляду клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, оскільки вказане клопотання було отримано слідчим суддею 05 січня 2021 року, а розглянуто лише 05 березня 2021 року.
Стверджує, що слідчий пропустив 72-годинний строк для усунення недоліків клопотання про арешт майна, встановлений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 14 липня 2020 року.
Вказує про відсутність у слідчого судді повноважень для розгляду даного клопотання, оскільки строк досудового розслідування у кримінальному провадженні закінчився 08 січня 2021 року.
Стверджує про відсутність уточненого переліку майна, щодо якого слідчий звернувся з клопотанням про накладення арешту.
Звертає увагу, що 16 листопада 2020 року слідчий повернув підозрюваному ОСОБА_8 майно, яке було вилучене за місцем його проживання, проте частина грошових коштів залишилась у органу досудового розслідування.
Зазначає, що власником квартири за адресою: АДРЕСА_2 , де проводився обшук і вилучалось майно, є мати підозрюваного ОСОБА_8 ОСОБА_10 , яка не була повідомлена про розгляд клопотання про накладення арешту на майно.
Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та його захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, думку прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.
З матеріалів провадження видно, що слідчі Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, здійснюють досудове розслідування кримінального провадження №0000075 за ч.3 ст.368 КК України, під час якого 08 липня 2020 року проведено обшук квартири АДРЕСА_1 , де проживає підозрюваний ОСОБА_8 , під час якого вилучено певне майно та грошові кошти.
Відповідно до копій документів Укрпошти, які надав прокурор слідчому судді, 09 липня 2020 року слідчий поштою направив до Октябрського районного суду м. Полтава клопотання про арешт майна, яке надійшло до суду 14 липня 2020 року.
Цього ж дня слідчий суддя ухвалою повернув клопотання про арешт майна, встановивши строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.
Після отримання 17 липня 2020 року ухвали слідчого судді, усунувши недоліки, слідчий 20 липня 2020 року повторно направив до суду клопотання про арешт майна.
21 липня 2020 року ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава клопотання слідчого було задоволене частково та накладено арешт на відповідне майно і грошові кошти.
Після скасування цього рішення апеляційним судом через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, після нового розгляду клопотання, 09 листопада 2020 року слідчий суддя відмовив у накладенні арешту на майно.
При цьому в обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив, що майно було вилучене під час проведення обшуку квартири 08 липня 2020 року, а слідчий звернувся до слідчого судді з відповідним клопотанням лише 14 липня 2020 року, тобто поза межами строку, встановленого ч.5 ст.171 КПК України.
14 грудня 2020 року апеляційний суд за наслідками розгляду апеляційної скарги прокурора ухвалу слідчого судді від 09 листопада 2020 року скасував через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та призначив новий розгляд клопотання слідчого про арешт майна, вказавши, що висновки про відмову у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна з огляду на порушення слідчим приписів ч.5 ст.171 КПК України є помилковими.
Згідно з ч.3 ст.415 цього Кодексу, висновки і мотиви, з яких скасовані судові рішення, є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді.
Отже, доводи адвоката про те, що стороною обвинувачення пропущено строк для усунення недоліків клопотання про арешт майна є непереконливими.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Приписами п.1 ч.2 та ч.3 цієї статті Кодексу встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.
Так, відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до вимог ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Колегія суддів приходить до висновку, що в даному провадженні слідчий суддя вищезазначених вимог закону дотримався, правильно вирішив питання про накладення арешту на грошові кошти, врахувавши вимоги кримінального процесуального закону при застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження.
Як вбачається з протоколу обшуку від 08 липня 2020 року, у квартирі АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_8 , виявлено та вилучено, зокрема, чотири купюри номіналом 200 грн, серія та номер УА8923152, УА1346467, ТВ6573565, УВ0169323№202.
Згідно з протоколом огляду, копіювання та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів грошових купюр від 27 березня 2020 року, саме ці купюри були залучені та використані на підставі постанови прокурора відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_11 про проведення негласної слідчої (розшукової) дії контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту та в подальшому визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000075.
Відповідно до частини першої статті 256 КПК України протоколи щодо проведення негласних слідчих (розшукових) дій, аудіо- або відеозаписи, фотознімки, інші результати, здобуті за допомогою застосування технічних засобів, вилучені під час їх проведення речі і документи або їх копії можуть використовуватися в доказуванні на тих самих підставах, що і результати проведення інших слідчих (розшукових) дій під час досудового розслідування.
З огляду на те, що грошові купюри номіналом 200 грн (УА8923152, УА1346467, ТВ6573565, УВ0169323) є предметом кримінального правопорушення, визнані речовим доказом в даному кримінальному провадженні та відповідають критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, і є власністю держави, колегія суддів вважає, що слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність накладення на них арешту.
Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, колегія суддів не вбачає.
Всупереч доводам захисника, розгляд клопотання слідчого про арешт майна без повідомлення власника квартири, де був проведений обшук, в даному випадку не є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону з огляду на таке.
Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
З матеріалів провадження вбачається, що клопотання про арешт майна розглянуто слідчим суддею Октябрського районного суду м. Полтава 05 березня 2021 року з участю прокурора, захисника, а також підозрюваного ОСОБА_8 .
При цьому слідчий у клопотанні не порушував питання про арешт майна ОСОБА_10 , а саме по собі право власності у неї на квартиру, де проживає ОСОБА_8 і де було вилучене його майно, не зобов`язує слідчого суддю розглядати в даному випадку клопотання з участю власника квартири.
Не дотримання слідчим суддею передбаченого ч.6 ст.173 КПК України строку розгляду клопотання в даному випадку не є підставою для відмови у накладенні арешту на грошові кошти, які були залучені та використані для проведення негласної слідчої (розшукової) дії контролю за вчиненням злочину.
Доводи захисника про закінчення на момент ухвалення оскаржуваного рішення строків досудового розслідування є непереконливими.
Відповідно до ч.1 ст.219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.
Приписами ч.5 цієї статті Кодексу встановлено, що ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею.
Як вбачається з наданих суду матеріалів, ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 08 грудня 2020 року строк досудового розслідування кримінального провадження №0000075 продовжено до 6 місяців, тобто до 08 січня 2021 року.
31 грудня 2020 грудня прокурор відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_11 доручила слідчому відкрити матеріали кримінального провадження іншій стороні, про що слідчий направив підозрюваним та їх захисникам відповідні повідомлення 06 січня 2021 року.
З огляду на такі обставини відсутні підстави стверджувати про розгляд слідчим суддею клопотання про арешт майна поза межами строку досудового розслідування.
Враховуючи наведене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.405, ст.407 та ст.422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 05 березня 2021 року у кримінальному провадженні №0000075 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4