Дата документу 13.05.2021 Справа № 937/1140/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №937/1140/21 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11сс/807/375/21 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2021 року місто Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 11 лютого 2021 року, якою повернуто його скаргу на бездіяльність Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань в порядку та строк, передбачений ч.1 ст.214 КПК України,

ОСОБА_6 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 11 лютого 2021 року, якою повернуто його скаргу на бездіяльність Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань в порядку та строк, передбачений ч.1 ст.214 КПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та зобов`язати Мелітопольське ВП ГУНП в Запорізькій області внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що на відповіді Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області стоїть печатка отримання 22 січня 2021 року, його скарга на цю відповідь подана 31 січня 2021 року. Проте слідчий суддя зазначає, що строк на оскарження пропущений.

ОСОБА_6 забезпечена можливість брати участь в розгляді апеляційної скарги в режимі відеоконференції з приміщенням ДУ «Вільнянська установа виконання покарань №11», де він утримується, проте, після відмови в задоволенні заявленого апелянтом відводу колегії суддів, останній відмовився брати участь у апеляційному розгляді та залишив приміщення для проведення відеоконференції.
Заслухавши доповідь судді; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку колегії суддів, оскаржувана ухвала слідчого судді цим вимогам закону відповідає не в повній мірі з огляду на таке.

Згідно з матеріалами провадження, заявник ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області зі скаргою, з якої убачається, що предметом оскарження є бездіяльність Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області, яка полягає у невнесенні відомостей за заявою ОСОБА_6 про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Повертаючи вказану скаргу, слідчий суддя вказав на те, що скарга подана після закінчення десятиденного строку на оскарження допущеної бездіяльності, а особа, яка подала скаргу, не порушує питання про поновлення цього строку, у відповідності до вимог п.3 ч.2 ст.304 КПК України.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів погодитись не може, з огляду на таке.

Частиною 1 статті 304 КПК України передбачено, що скарги на бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту вчинення бездіяльності.

Скарга ОСОБА_6 датована 31 січня 2021 року, проте надійшла до суду 11 лютого 2021 року з ДУ «Вільнянська установа виконання покарань (№11) з додатками (згідно супровідного листа №К-18/102 від 02 лютого 2021 року).

В самій скарзі ОСОБА_6 вказує на те, що відповідь Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області від 13 січня 2021 року на свою заяву він отримав 26 січня 2021 року, що ніким не спростовано.

З зазначеного приводу колегія суддів звертає увагу на те, що ОСОБА_6 утримується в умовах ізоляції від суспільства, тому заяви та скарги ним направляються до відповідних державних установ поштою через адміністрацію ДУ «Вільнянська установа виконання покарань (№11)».

В урахуванням викладеного, дата направлення заяви ОСОБА_6 і дата отримання цієї заяви адресатом з об`єктивних причин може не збігатися.

Подібна ситуація кримінальним процесуальним законодавством не оговорена.

Разом з цим, колегія суддів вважає, що формально обчислювати процесуальний строк в цьому випадку з дати направлення ОСОБА_6 заяви до відповідного правоохоронного органу неможна, оскільки це б було порушенням принципу правової визначеності, який є невід`ємною складовою принципу верховенства права та елементом справедливого судочинства.

Так, згідно з вимогами ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу на недосконалість чинного законодавства України і необхідність дотримуватися принципу правової визначеності. Про це ЄСПЛ зокрема зазначає у рішеннях «Єлоєв проти України» від 06 листопада 2008 року, «Фельдман проти України» від 08 квітня 2010 року, «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, тощо.
Рішенням Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, з вимогою, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність в національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення такого питання, порушує вимогу «якості закону». В разі, коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосовувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто, вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.
Така правова позиція узгоджується зі ст.8 Конституції України, відповідно до якої, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

В свою чергу в матеріалах провадження відсутня інформація коли саме до Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області надійшла заява ОСОБА_6 про вчинене кримінальне правопорушення.

На викладене слідчий суддя уваги не звернув.

З оскаржуваної ухвали незрозуміло, з якого часу слідчий суддя відраховував процесуальний строк звернення зі скаргою.

Більш того, в своїй ухвалі слідчий суддя вказав на те, що 13 січня 2021 року на адресу ДУ «Вільнянська установа виконання покарань (№11)», де утримується скаржник, за підписом т.в.о. Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області направлено повідомлення про відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР в порядку та строк, передбачений ст.214 КПК України.

Одночасно слідчий суддя вказав на те, що зазначений лист лише підтверджує отримання органом, бездіяльність якого оскаржується, скарги, однак предметом поданої скарги є бездіяльність уповноважених осіб, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, а не оскарження відповіді від 13 січня 2021 року, яка отримана ОСОБА_6 26 січня 2021 року.

Отже, висновки слідчого судді є суперечливими та з цими висновками погодитись колегія суддів не може, оскільки у зазначеному листі т.в.о. Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області, копія якого додана до апеляційної скарги, йдеться не тільки про отримання звернення ОСОБА_6 цією установою, а й про відсутність підстав для прийняття рішення про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за цим зверненням, з чим в свою чергу не погоджується ОСОБА_6 .

Таким чином, колегія суддів вважає, що висновки слідчого судді про пропуск ОСОБА_6 процесуального строку на звернення зі скаргою в даному випадку є передчасними, зробленими без з`ясування всіх обставин, що мають значення для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення.

Колегія суддів вважає, що у разі виникнення сумнівів щодо дотримання заявником строків звернення зі скаргою, слідчий суддя мав належним чином перевірити вказане питання, оскільки повернення скарги на підставі п.3 ч.2 ст.304 КПК України при відсутності об`єктивних відомостей, які б підтверджували те, що процесуальний строк дійсно пропущений, не узгоджується з засадами кримінального провадження, закріпленими у ст.ст.7-9 КПК України.

На підставі викладеного, оскаржувана ухвала слідчого судді не може бути визнана законною та обґрунтованою у розумінні положень ст.370 КПК України, тому - підлягає скасуванню.

Враховуючи те, що скарга ОСОБА_6 по суті слідчим суддею не розглядалась, а розгляд таких скарг, згідно з положеннями кримінального процесуального законодавства України, відноситься до компетенції слідчого судді місцевого суду, скасовуючи оскаржувану ухвалу, виходячи з загальних засад кримінального провадження, закріплених у ст.ст.7-9 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне призначити новий розгляд за вищевказаною скаргою у суді першої інстанції зі стадії вирішення питання про відкриття провадження за скаргою.

Отже, подана апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

При новому розгляді необхідно врахувати викладене в даній ухвалі та прийняти законне і обґрунтоване судове рішення.

Керуючись ст.ст. 407, 422 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 11 лютого 2021 року, якою повернуто скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань в порядку та строк, передбачений ч.1 ст.214 КПК України, скасувати та призначити новий розгляд за скаргою у суді першої інстанції.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4