Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/88/21 Слідчий суддя ОСОБА_1
Категоріяч. 5 ст. 191 КК України Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2021 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,
захисників: ОСОБА_7 ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20 лютого 2021 року, якою стосовно підозрюваного

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця село Бакай, Решетилівського району, Полтавської області, з повною вищою освітою, працюючого директором ТОВ «ЛомАгро», одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000040,за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України строком на 57 днів, а саме з 12 години 45 хвилин 20.02.2021 до 12 години 45 хвилин 17.04.2021, з визначенням застави у сумі 340500грн.,

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий слідчого відділу СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_10 звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_9 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України.
В обґрунтування клопотання зазначив, що в провадженні СВ СУ ГУНП в Кіровоградській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000040,за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України.
Органом досудового розслідуванням ОСОБА_9 повідомлено про підозру в тому, що відповідно до наказу № 29-к від 03.09.2007 його призначено на посаду директора ТОВ «Долинський комбікормовий завод», на підставі рішення учасників товариства №1 від 20.08.2007.
У подальшому, 12.09.2017 між ТОВ «Долинський комбікормовий завод» та ОСОБА_9 укладено контракт про прийняття його на посаду директора ТОВ «Долинський комбікормовий завод» строком до 13.09.2022.
Згідно статуту ТОВ «Долинський комбікормовий завод» (далі Статут), затвердженого рішенням Загальних зборів товариства №1 від 18.04.2017, єдиним його учасником та директором є ОСОБА_9 .
Так, п. 11.1 Статуту товариства передбачено, що його органом управління є учасник, до повноважень якого входить наступне: обрання та відкликання директора товариства; визначення основних напрямків діяльності; винесення рішення про притягнення до майнової відповідальності посадових осіб товариства; затвердження правил процедури та інших внутрішніх документів; створення органів, що необхідні для виконання цілей та завдань товариства; прийняття рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що передані до компетенції виконавчого органу.
Відповідно до п. 11.6 Статуту виконавчим органом товариства, який здійснює керівництво його поточною діяльністю, є директор, до повноважень якого входить наступне: вирішення всіх питань діяльності та затвердження внутрішніх положень та інструкцій товариства, крім тих, що входять до виняткової компетенції учасника; має право найму та звільнення працівників; діє від імені товариства; має право підпису контрактів, угод, договорів; представляє товариство у стосунках з організаціями, підприємствами та установами; розпоряджається майном товариства та інші повноваження, передбачені вказаним Статутом.
Розділом 8 Статуту передбачено, що учасник товариства та його директор мають право першого підпису в установі банку та здійснювати фінансові розрахунки відповідно до діяльності товариства.
Таким чином, директор ТОВ «Долинський комбікормовий завод» ОСОБА_9 станом на 2018 рік постійно здійснював функції представника товариства, був службовою особою юридичної особи приватного права та обіймав посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків.
Статтею 1 Закону України «Про зерно та ринок зерна в Україні» від 04.07.2002 року за № 37-IV (далі - Закон) передбачено, що зерновий склад - суб`єкт підприємництва, що є власником зерносховища і надає фізичним та юридичним особам послуги із зберігання зерна з видачею складських документів на зерно та в передбаченому законом порядку отримав право на здійснення такої діяльності шляхом участі в Гарантійному фонді виконання зобов`язань за складськими документами на зерно.
У пункті 10 вказаної статті Закону зазначено, що зберігання зерна - комплекс заходів, які включають приймання, доробку, зберігання та відвантаження зерна.
Пункт 12 статті 1 Закону визначає, що складські документи на зерно - товаророзпорядчі документи, що видаються зерновим складом власнику зерна як підтвердження прийняття зерна на зберігання та посвідчення наявності зерна і зобов`язання зернового складу повернути його володільцеві такого документа.
Стаття 32 Закону передбачає, що зерновий склад зобов`язаний повернути поклажодавцеві або особі, зазначеній ним як одержувач, зерно у стані, передбаченому договором складського зберігання та законодавством.
Згідно статті 33 зазначеного Закону - за втрату, нестачу чи пошкодження зерна, прийнятого на зберігання, зерновий склад несе відповідальність на підставах, передбачених законодавством. За втрату, нестачу чи пошкодження прийнятого на зберігання зерна після того, як настав обов`язок поклажодавця взяти це зерно назад, зерновий склад несе відповідальність лише за наявності з його боку умислу чи грубої необережності.
Порядком ведення реєстру складських накладних на зерно та зерна, прийнятого на зберігання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.11.2004 за № 1569 передбачено, що реєстратором є зерновий склад, який виконує функції відповідно до договору з адміністратором основного реєстру і передає інформацію для внесення до основного реєстру, а також видає власникам зерна витяги з реєстру зернового складу.
У пункті 8 Порядку зазначено, що реєстратор зобов`язаний передати до основного реєстру інформацію, внесену до реєстру зернового складу, який ведеться у порядку, визначеному адміністратором основного реєстру.

Порушуючи вказані норми, директор ТОВ «Долинський комбікормовий завод» ОСОБА_9 , будучи службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, здійснив розтрату чужого майна, яке було йому ввірене, шляхом зловживанням службовим становищем, при наступних обставинах.
30.07.2018 між ТОВ «Нью ВорлдГрейн Юкрейн» як покупцем та ТОВ «Агроконтракт 2011», як продавцем, укладено договір купівлі-продажу №ПП18/011ВП, 1000 метричних тон зерна пшениці 2-го класу, врожаю 2018 року.
31.07.2018 між ТОВ «Нью ВорлдГрейн Юкрейн» як покупцем та ТОВ «Агроконтракт 2011», як продавцем, укладено договір купівлі-продажу №ПП18/013ВП, 1000 метричних тон зерна пшениці 2-го класу, врожаю 2018 року.
16.08.2018 між ТОВ «Нью ВорлдГрейн Юкрейн» як покупцем та ТОВ «Агроконтракт 2011», як продавцем, укладено договір купівлі-продажу №ПФ18/021ВП, 1400 метричних тон зерна пшениці 5-го та/або 6-го класу, врожаю 2018 року.
09.01.2019 між ТОВ «Нью ВорлдГрейн Юкрейн» як покупцем та ТОВ «Агроконтракт 2011», як продавцем, укладено договір купівлі-продажу №КФ19/162ВП, 1470 метричних тон зерна кукурудзи 3-го класу, врожаю 2018 року.
Відповідно до умов зазначених договорів, ТОВ «Агроконтракт 2011», як продавець, поставило ТОВ «Нью ВорлдГрейн Юкрейн» товар, а саме: 2000 метричних тон зерна пшениці 2-го класу, врожаю 2018 року, 1400 метричних тон зерна пшениці 5-го та/або 6-го класу, врожаю 2018 року, 1470 метричних тон зерна кукурудзи 3-го класу, врожаю 2018 року, а покупець, в свою чергу, здійснив оплату за поставку товару на загальну суму 25 873 200,00 гривень.

В подальшому, 25.07.2018 між ТОВ «Долинський комбікормовий завод» в особі ОСОБА_9 , далі «Зерновий склад» та ТОВ «Нью ВорлдГрейн Юкрейн», далі Поклажодавець, укладено договір № 25 складського зберігання, приймання, сушіння, очищення та відпуску зерна. Згідно умов договору, Поклажодавець передає сільськогосподарські культури врожаю 2018, а Зерновий склад приймає на відповідальне зберігання у знеособленому виді у передбачуваному законодавством України порядку та умовах цього Договору.
Згідно до п. 1.4 умов договору, право власності на зерно до складу не переходить. Склад не має права розпоряджатися зерном або його частиною Поклажодавця.
Окрім того, між ТОВ «Агроконтракт 2011» (Продавець), ТОВ «Нью ВорлдГрейн Юкрейн» (Покупець) та ТОВ «Долинський комбікормовий завод» (Зерновий склад) укладено акти приймання- передачі Товару від 30.07.2018, 01.08.2018, 17.08.2018, 10.01.2019, відповідно до яких «Продавець» передав, а «Покупець» прийняв у власність наступний товар, згідно з умовами договорів купівлі-продажу зерна № ПП18/011ВП від 30.07.2018, № ПП18/013ВП від 31.07.2018, № ПФ18/021ВП від 16.08.2018, № КФ19/162ВП від 09.01.2019 у загальній кількості 4898,900 тон зерна, з яких: 2000 тон пшениця 2-го класу, 1427,270 тон зерна пшениця 6-го класу, 1 471,630 тон зерна кукурудза 3-го класу. В актах приймання-передачі Товару зазначається, що вказана кількість Товару приймається на «Зерновий склад» на відповідальне зберігання згідно з Договором зберігання № 25 від 25.07.2018.
У подальшому ТОВ «Нью ВорлдГрейн Юкрейн» згідно договорів:
- №ПП18/011ВП зі складу відвантажено 886,330 тон зерна пшениці 2-го класу, залишок не відвантаженого зерна складає 113,670 тон;
- №ПФ18/021ВП зі складу відвантажено 1415,800 тон зерна пшениці 6-го класу, залишок не відвантаженого зерна складає 11,470тон;
- №КФ19/162ВП зі складу відвантажено 1463,100тон зерна кукурудзи 3-го класу, залишок не відвантаженого зерна складає 8,530тон.
По договору №ПП18/013ВП зерно пшениці 2-го класу у кількості 1000 тон зі складу не відвантажувалось.
Разом з цим, 08.04.2019 ТОВ «Нью ВорлдГрейн Юкрейн» на адресу ТОВ «Долинський комбікормовий завод» надіслано лист з вимогою про відвантаження 1113,670 тон пшениці 2-го класу, який вручено 10.04.2019.
Однак, директор ТОВ «Долинський комбікормовий завод» ОСОБА_9 будучи службовою особою товариства, наділеною організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, маючи на відповідальному зберіганні в зерновому складі вищевказане зерно, достовірно знаючи, що право власності на нього належить ТОВ «Нью ВорлдГрейн Юкрейн», а також те, що умовами договору № 25 від 25.07.2018 не передбачалось передача його у власність та розпорядження ТОВ «Долинський комбікормовий завод», в період часу з квітня 2019 року по червень 2019 року, точної дати слідством не встановлено, ОСОБА_9 , перебуваючи на території зернового складу ТОВ «Долинський комбікормовий завод» за адресою: Кіровоградська область, м. Долинська, вул. Чумацький Шлях, 1, зловживаючи своїм службовим становищем як одноособового керівника товариства, який приймає рішення з усіх його питань діяльності, діючи умисно, цілеспрямовано, з корисливих мотивів, шляхом залучення невстановлених вантажних транспортних засобів здійснив вивезення у невстановлене місце чужого майна, що належить ТОВ «Нью ВорлдГрейн Юкрейн», в особливо великих розмірах, а саме: зерна пшениці 2-го класу, у кількості 113,670 тон вартістю 654 739,20 гривень зерна пшениці 6-го класу, залишок у кількості 11,470 тон вартістю 61 938,00 гривень, зерна кукурудзи 3-го класу, залишок не відвантаженого зерна складає 8,530тон вартістю 38 896,80 гривень та зерна пшениці 2-го класу у кількості 1000 тон вартістю 5 850 000,00 гривень, яке на законних підставах було йому ввірене, тим самим здійснив його розтрату з метою власного збагачення.
Вказані незаконні дії ОСОБА_9 були спрямовані на отримання грошових коштів для власного збагачення за рахунок майна ТОВ «Нью ВорлдГрейн Юкрейн», якими він в подальшому розпорядився на власний розсуд.
В подальшому, 26.06.2019 на зерновому складі ТОВ «Долинський комбікормовий завод» розташованого за адресою: Кіровоградська область, м. Долинська, вул. Чумацький Шлях, 1, 1А, 1Б, з метою встановлення наявності зерна ТОВ «Нью ВорлдГрейн Юкрейн» проведено огляд місця події, в ході якого у зерносховищах ТОВ «Долинський комбікормовий завод» не виявлено будь-якого зерна.
Відповідно до висновку судово-економічної експертизи №25 від 05.03.2020 встановлено, що ТОВ «Нью ВорлдГрейн Юкрейн» внаслідок неналежного виконання ТОВ «Долинський комбікормовий завод» договірних умов договору №25 від 25.07.2018 складського зберігання, приймання, сушіння, очищення та відпуску зерна завдано збитків на суму 6 605 574,00 гривень з урахуванням податку на додану вартість.
Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 191 КК України, тобто розтрата чужого майна, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинено в особливо великих розмірах.

Ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого та підозрюваному ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, з визначенням розміру застави.

Ухвала мотивована тим, що відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ч. 5 ст. 191 КК України у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 є особливо тяжким злочином, санкцією якого передбачено позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.
До того ж, слідчим суддею встановлено існування наступних ризиків, передбачених:
- п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваним ухилятися від кримінальної відповідальності, оскільки через тяжкість кримінального правопорушення по якому оголошено про підозру, зібраних у справі доказів та можливе покарання у разі доведення його провини, свідчать про те, що останній може вчинити спробу направлену на ухилення від кримінальної відповідальності та суду;
- п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість підозрюваним впливати на свідків, які в судовому засіданні, ще не допитувалися.
- п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки з матеріалів встановлено, що ОСОБА_9 є вже обвинуваченим в кримінальному провадженні за ч.5 ст. 191 КК України, яке розглядає Долинський районний суд Кіровоградської області в якому останній мав запобіжний захід тримання під вартою, згідно ухвали Кропивницького апеляційного суду 27.01.2021 року змінений на цілодобовий домашній арешт.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою його підзахисному обрати запобіжний захід у особистого зобов`язання.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що на час розгляду клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу є неактуальним питання щодо можливості ОСОБА_9 знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Всі речі документи з 2019 року знаходяться в повному розпорядженні сторони обвинувачення. Докази протилежного стороною обвинувачення не надано слідчому судді.

ОСОБА_9 не може та немає намірів незаконно впливати на потерпілого, свідків, експертів, спеціалістів тощо. Протилежне стороною обвинувачення в судовому засіданні не доведено.

Сторона обвинувачення не надала слідчому судді будь-яких доказів того, що ОСОБА_9 має наміри перешкоджати кримінальному провадженню. Більш того, ОСОБА_9 заінтересований в об`єктивному та неупередженому встановленні всіх обставин кримінального провадження. Крім того, як було вже зазначено, відносно нього обраний запобіжний захід - цілодобовий домашній арешт.

Також, сторона обвинувачення не надала слідчому судді будь-яких доказів того, що ОСОБА_9 має наміри вчиняти інші правопорушення або продовжувати дії, пов`язані з цим правопорушенням.

Вавжає, що все вищезазначене свідчить про те, що приймаючи ухвалу від 20 лютого 2021 року слідчий суддя прийняв рішення про застосування запобіжного заходу тримання під вартою всупереч вимогам ст. 177 КК України.

Стверджує, що стороні обвинувачення достеменно відомо про рейдерське захоплення ТОВ «Долинський комбікормовий завод», засновником та директором якого був ОСОБА_9 , оскільки в 2020 році саме слідчий ОСОБА_10 направив кримінальне провадження до суду відносно групи осіб в зв`язку із цими обставинами.

Незаконність таких дій підтверджується багато чисельними зверненнями ОСОБА_9 до правоохоронних органів, які залишилися без будь-якого належного реагування. Лише за ухвалами слідчих суддів Долинського районного суду Кіровоградської області вносилися відомості про такі протиправні дії до ЄРДР.

24 травня 2019 року, всупереч ухвалі Шевченківського районного суду м. Києва від 07 травня 2019 року про арешт об`єктів нерухомості ТОВ «Долинський комбікормовий завод», реєстратором Созонівської сільської ради Кіровоградської області ОСОБА_11 було здійснено без будь-яких документів незаконне переоформлення права власності на майно та земельні ділянки з ТОВ «Долинський комбікормовий завод», де засновником та керівником був ОСОБА_9 , на ТОВ «Інгулземінвест», де засновником є ОСОБА_12 .

З цього приводу відомості про вчинення ОСОБА_12 кримінального правопорушення за ухвалою слідчого судді Долинського районного суду Кіровоградської області внесено до ЄРДР. Зазначена ухвала була надана слідчому судді і знаходиться в матеріалах справи.

З квітня 2019 року ОСОБА_9 був усунутий від керування підприємством, позбавлений можливості впливати на здійснення будь-яких господарських операцій на підприємстві та, навіть, не допускався на територію ТОВ «Долинський комбікормовий завод».

Слідчий суддя не надав належної оцінки доказам обґрунтованості підозри ОСОБА_9 , а прийняв до уваги лише голослівні твердження сторони обвинувачення.

Заслухавши доповідача, захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , підозрюваного ОСОБА_9 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та вважає, що слідчий суддя обґрунтовано застосував до ОСОБА_9 запобіжний захід, саме у вигляді тримання під вартою, перевіривши матеріали клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу, які надійшли із районного суду та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення,з таких підстав.

Відповідно до ст. 183 ч. 1, 2 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути розбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.
Згідно ст. 6 ч. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Проте, враховуючи обставини справи, апеляційний суд вважає, що по справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного. При цьому, колегія суддів оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_9 та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя у разі зміни, обраного щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні підозрюваного під вартою. Підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу не вбачається.

В суді апеляційної інстанції сторона захисту та підозрюваний вказували на необґрунтованість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Однак, колегія суддів не враховує ці доводи. Не визнання вини у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість злочину у якому підозрюється ОСОБА_9 в сукупності з мірою покарання, яка загрожує у разі визнання його винуватим, свідчать про наявність високого ступеню ризиків переховування їх від суду, незаконного впливу на свідків.
У обвинуваченого ОСОБА_9 наявний ризик переховуватися від суду шляхом нелегального перетину державного кордону, оскільки старша донька в 2014 році вийшла заміж, змінила прізвище та наразі проживає на території Швейцарії.
Існування ризику незаконного впливу на свідків, пов`язане, у першу чергу, із процедурою отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, відповідно до якої суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показах, які він безпосередньо сприймав.
З огляду на це, ризик незаконного впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показів від свідків та дослідження їх судом.
При цьому, колегія суддів враховує, що підозрюваний вину не визнав, показання не надавав, а тому може тиснути на свідків з метою зміни ними наданих показань, або підробити документи, які мають значення для справи.
Більш того, на момент обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, по іншому кримінальному провадженню яке розглядає Долинський районний суд Кіровоградської області, органом досудового розслідування встановлено, що ряд свідків відмовлялись, або змінювали свої показання під час досудового розгляду, проте після того як ОСОБА_9 був взятий під варту стали надавати правдиві покази.
А тому, на думку колегіє суддів існування ризику незаконного впливу на свідків є реальним.
Що стосується тверджень захисників про те, що до ОСОБА_9 можливо застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою,то такі доводи захисника на переконання колегії суддів не спростовують висновок судді про наявність у даному кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та не можуть бути самостійною підставою для відмови у задоволенні клопотання про обрання щодо

ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та доданих ініціатором клопотання доказів на підтвердження його обґрунтованості.

Більш того, враховуючи те, що ОСОБА_9 є вже обвинуваченим по іншому кримінальному провадженні за ч.5 ст. 191 КК України, яке розглядає Долинський районний суд Кіровоградської області, можливість настання ризиків передбаченими п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України не тільки не зменшилася, а і збільшилася.
Доводи захисту про необхідність скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_9 та зміні запобіжного заходу на більш м`який не пов`язаний з триманням під вартою - колегією суддів не можуть бути задоволено, оскільки у нього наявні високий ризик можливості переховування від органів досудового розслідування та суду, впливу на свідків, та наявний високий ризик вчинення інших (нових) кримінальні правопорушення.
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що на даний час не встановлено місце знаходження значної кількості зерна пшениці та кукурудзи в заволодінні яким підозрюється, ОСОБА_9 , а тому у разі незастосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою останній може переховати або реалізувати зазначене майно.

В той же час, відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_9 є особливо тяжким злочином, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Також, необхідно зазначити, що метою застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_9 згідно із ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
А тому, належна поведінка підозрюваного ОСОБА_9 на досудовому слідстві не може бути забезпечена шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою та не зможе запобігти спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинення нових кримінальних правопорушень.
Враховуючи наведене, беручи до уваги обставини вчинення кримінального правопорушення, а також те, що інший більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою - не забезпечить виконанням підозрюваним процесуальних обов`язків, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи захисту про необхідність обрання підозрюваному запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.
Таким чином підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
Також, колегія суддів не може не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру. Крім того, слідчий суддя на стадії обрання запобіжного заходу не перевіряє правильність кваліфікації дій підозрюваного, наявність та достатність доказів для визнання вини чи питання допустимості доказів.
У справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.
Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_9 до вчинення злочину, в якому він обвинувачується, а пред`явлена обвинувачення, є вірогідним та достатнім для застосування щодо нього обмежувального заходу, з чим погоджується і колегія суддів.

На думку колегії суддів, слідчий суддя задовольняючи подання слідчого та застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обґрунтовано зазначив, про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, так і про існування ризиків запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідка; вчинити нові кримінальні правопорушення.
Дані обставини свідчать про наявність передбачених законом підстав для застосування відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу.

Доводи захисника про рейдерське захоплення ТОВ «Долинський комбікормовий завод» не можу бути підставою для зміни запобіжного заходу, оскільки по перше вказана обставина не спростовує існування ризиків передбаченими п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а по друге встановити вказану обставину можливо лише на підставі судового рішення за результатами розгляду направлених прокуратурою матеріалів кримінального провадження та встановлення вини конкретних посадових осіб з цього приводу. За таких підстав колегія суддів розцінює це як спосіб захисту та намагання перекласти відповідальність на інших осіб.

Відмовляючи апелянту у задоволенні його апеляційної скарги колегія суддів враховує обставини, визначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме: повідомлення ОСОБА_9 за ч. 5 ст. 191 КК України про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, яку особисто під підпис, відповідно до вимог КПК України вручено підозрюваному.
Враховує вагомість наявних доказів доданих слідчим до матеріалів клопотання:
- заява про вчинення кримінального правопорушення від 22.04.2019 року;
- договори купівлі продажу від 30.07.2018 року, 31.07.2018 року, 16.08.2018 року та 09.01.2019 року;
- складські квитанції на зерно № 22478 від 01.08.2018 року;
- складські квитанції на зерно № 22575 від 17.08.2018 року;
- складські квитанції на зерно № 22462 від 30.07.2018 року;
договір № 25 складського зберігання, приймання, сушіння, очищення та відпуску зерна від 25.07.2018 року;
- протоколи допиту свідка ОСОБА_13 від 30.05.2019 року;
- протокол допиту свідка ОСОБА_14 від 30.05.2019 року;
- протокол ОМП від 26.06.2019 року;
- протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 26.06.2019 року;
- протокол допиту свідка ОСОБА_15 від 25.07.2019 року;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 26.06.2019 року;
- висновок експерта № 18 від 05.03.2020 року;
- наказом № 29-к від 03.09.2007 року;
- контрактом від 12.09.2017 року;
- статут ТОВ «Долинський комбікормовий завод»).

Отже, враховуючи мету і підстави застосування запобіжних заходів, що їх передбачено ст. 177 КПК України, а також зважаючи на дані матеріалів клопотання, колегія суддів переконана у необхідності застосування на початковому етапі досудового розслідування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання його під вартою.
Наявні у матеріалах клопотання дані підтверджують наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що у разі обрання відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, вказане не забезпечить на початковому етапі досудового розслідування та у подальшому, належного виконання останнім процесуальних обов`язків і надасть йому змогу переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
На даний час наявні достатні підстави вважати, що за матеріалами даного кримінального провадження стосовно ОСОБА_9 існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України,а інші, більш м`які запобіжні заходи (домашній арешт/особисте зобов`язання), на думку колегії суддів не забезпечать запобігання встановленим ризикам та виконанню підозрюваним процесуальних обов`язків, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20 лютого 2021 року необхідно залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 183, 376, 407, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20 лютого 2021 року, якою стосовно підозрюваного ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000040,за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України строком на 57 днів, а саме з 12 год. 45 хв. 20.02.2021 до 12 год.45 хв. 17.04.2021, з визначенням застави у сумі 340500грн., - залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду є остаточною і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4