Провадження № 11-сс/811/223/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2021 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 07 грудня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 щодо бездіяльності посадових осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, яка полягає у невнесенні відомостей у ЄРДР за його заявою від 11.11.2020,

встановила:

Цією ухвалою було відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб Територіального управління ДБР, розташованого у м. Львові, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 11.11.2020.

В обґрунтування свого рішення слідчий суддя суду першої інстанції послалась на те, що наведені у заяві ОСОБА_6 , про вчинення кримінального правопорушення, обставини не можуть вважатись фактичними даними, які свідчать про вчинення саме кримінальних правопорушень, оскільки не несуть в собі конкретних відомостей, які б підтверджували ознаки злочину, а також мотив, прямий умисел чи зацікавленість посадових осіб. Мотиви скаржника по суті є його суб`єктивним сприйняттям та зводяться до незгоди з діяннями та рішеннями службових осіб при виконанні службових обов`язків. Слідчий суддя прийшла до висновку, що посадові особи Територіального управління ДБР, розташованого у м. Львові, не допустили протиправної бездіяльності. В останніх, на підставі заяви ОСОБА_6 від 11.11.2020, не виникло обов`язку щодо внесення відомостей до ЄРДР.

Не погоджуючись з даною ухвалою ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його скаргу від 21.11.2020, зобов`язати службових осіб Територіального управління ДБР, розташованого у м. Львові, внести відомості до ЄРДР за його заявою від 11.11.2020 про кримінальні правопорушення, передбачені ст.ст. 365, 370 КК України та розпочати досудове розслідування.

Апелянт свої вимоги мотивує тим, що оскаржувана ухвала є незаконною, викладені у ній висновки не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження у зв`язку із істотним порушенням кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. В оскаржуваній ухвалі не наведено достатніх мотивів щодо неврахування доказів, наведених у його заяві та скарзі щодо наявності у діях працівників УДСБЕЗ УМВСУ у Волинській області кримінальних правопорушень. Покликається на відповідь начальника ГУНП у Волинській області від 23.07.2020 та інші докази, з яких вбачається, що станом на 28.09.2011 щодо нього було проведено ряд оперативно-розшукових та оперативно-технічних заходів, які обмежують його конституційні права і свободи, однак такі заходи всупереч вимогам чинного КПК України було проведено без заведення оперативно-розшукової справи та без дозволу суду, а отже свідчить про вчинення щодо нього відповідними працівниками органів внутрішніх справ злочину. Той факт, що станом на 28.09.2011 відносно нього не було заведено оперативно-розшукової справи, підтверджено відповіддю ГУНП у Волинській області від 13.01.2021, тобто жоден оперативний працівників з числа тих, які проводили щодо нього оперативно-розшукові та оперативно-технічні заходи не були уповноваженні на проведення таких заходів. Відповідні рішення суду про проведення щодо нього зазначених заходів не отримувались і у матеріалах кримінальної справи щодо нього такі відсутні. Вказує, що слідчим суддею не обґрунтовано чому відомості про проведення, всупереч встановленому законом порядку, зазначених оперативних заходів, не є злочином і не підпадає під вимоги ст. 365 КПК України.

Крім цього, покликається, що його заява про злочин та скарга містять фактичні дані про вчинення щодо нього злочину, передбаченого ст.370 КК України. Зокрема, покликається на показання ОСОБА_7 , яку було допитано у судовому засіданні при розгляді кримінального провадження. Відсутність наведених ним фактичних даних, на підтвердження вчинення злочину, передбаченого ст. 370 КК України, слідчим суддею не обґрунтована.

Вважає, що у діях працівників УДСБЕЗ УМВСУ у Волинській області наявні ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 365, 370 КК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить подану ним апеляційну скаргу розглянути без його присутності.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи й перевіривши матеріали судової справи, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Статтею 55 Конституції України гарантовано кожному право на оскарження до суду будь-яких рішень, дій чи бездіяльності органів влади, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування виносить ухвалу про: скасування рішення слідчого чи прокурора, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.

Згідно ч.1 ст. 11 КК України злочином (кримінальним правопорушенням) є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Статтею 303 КПК України встановлено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

З`ясовуючи можливість оскарження вказаного рішення слідчого судді, колегія суддів бере до уваги Рішення № 4-р (ІІ)/2020 другого сенату Конституційного суду України від 17 червня 2020 року у справі №3-180/2018 (1644/18), яким положення ч. 3 ст. 307 Кримінального процесуального кодексу України щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до п.2 Розділу ІІ Положення про порядок ведення ЄРДР, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 139 від 6 квітня 2016 року, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, 11.11.2020 ОСОБА_6 подав до ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, повідомлення про кримінальне правопорушення, в порядку ст. 214 КПК України (а.с.10-16) за фактом можливого вчинення службовими особами УДСБЕЗ УМВС України у Волинській області кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 364, 365, 370 КК України та просив внести відомості в ЄРДР.

У зв`язку з можливим невиконанням вимог по внесенню відомостей до ЄРДР ОСОБА_8 подав до суду першої інстанції скаргу де просив суд звернутися з відповідним запитом до ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, а у разі невнесення відповідних відомостей до реєстру, по його заяві від 11.11.2020, зобов`язати службових осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, здійснити відповідні дії, передбачені ст. 214 КПК України .

Як зазначено в ухвалі слідчого судді суду першої інстанції відомості щодо вчинення кримінального правопорушення за заявою ОСОБА_6 внесені у ЄРДР не були.

У зв`язку з викладеним, на підставі результату судового розгляду поданої скарги, слідчий суддя відмовив у її задоволенні, обґрунтовуючи своє рішення тим, що викладені у заяві ОСОБА_9 обставини щодо вчинення кримінального правопорушення, не можуть вважатись фактичними даними, які свідчать про вчинення саме кримінального правопорушення, оскільки не несуть в собі конкретних відомостей, які б підтверджували реальність конкретних подій злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), а також мотиву, прямого умислу чи зацікавленість посадових осіб.

Мотиви скаржника по суті є його суб`єктивним сприйняттям та зводяться до незгоди з діяннями та рішеннями службових осіб при виконанні службових обов`язків.

З таким висновком слідчого судді колегія суддів погоджується, оскільки, у повідомленні (заяві) ОСОБА_6 від 11.11.2020 відсутні конкретні фактичні дані, які б свідчили про вчинення саме кримінального правопорушення уповноваженими особами ТУ ДБР, розташованого у м. Львові.

Крім того скаржник долучив до поданої в суд першої інстанції ксерокопії документів, з яких вбачається, що по справі проводилися оперативно технічні заходи, які були належним чином оформленні у виді протоколі, та були враховані при винесені вироку стосовно ОСОБА_6 .

Колегія суддів звертає увагу на те, що у період 2011-2012 роках коли здійснювалось досудове слідство щодо ОСОБА_6 , якого в подальшому було засуджено вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17.02.2012 за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст. 191, ч.3 ст. 368 КК України, діяли інші вимоги щодо відкриття документів по негласних слідчих діях. Однак такі дії проводилися, у відповідності з чинним законодавством в межах кримінальної справи, на підставі яких в подальшому були притягнуті до кримінальної відповідальності ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про порядок ведення ЄРДР (затверджене наказом Генеральної прокуратури України від 06 квітня 2016 року №139). Згідно з п.1 глави 2 розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.п.4, 5 ч.5 ст. 214 КПК України.

Таким чином в ухвалі слідчий суддя обґрунтовано зазначено, що заява ОСОБА_6 не є такою, що підлягає внесенню до ЄРДР, оскільки в поданій заяві не міститься даних, які б свідчили про вчинення саме кримінального правопорушення, а лише являється особистою оцінкою заявника дій посадової особи.

Слідчим суддею суду першої інстанції не допущено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Враховуючи вищевикладене, ухвала слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 07.12.2020 є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 392, 404, 407, 422 КПК України колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 07 грудня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 щодо бездіяльності посадових осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, яка полягає у невнесенні відомостей у ЄРДР за його заявою від 11.11.2020 - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: