Дата документу 14.06.2021 Справа № 324/523/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 324/523/19 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/557/21 Доповідач в 2 інст. - ОСОБА_2
Категорія ст. 303 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2021 року м . Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Пологівського районного суду Запорізької області від 30 квітня 2021 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 на повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 січня 2019 року за №0000036,-

В С Т А Н О В И Л А:

30 квітня 2021 року до Пологівського районного суду Запорізької області надійшла скарга ОСОБА_7 на повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 січня 2019 року за №0000036.

В обґрунтування скарги, ОСОБА_7 вказував, що 22 лютого 2021 року старшим слідчим СВ Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 йому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України. 24 лютого 2021 року старшим слідчим СВ Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 йому було повідомлено про змінену підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України. Вказані повідомлення про підозру від 22 лютого 2021 року та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 24 лютого 2021 року він вважає очевидно безпідставними, незаконними і такими, що підлягають скасуванню, оскільки прокурором та слідчим штучно повідомлено йому про підозру за ст. 364-1 КК України у сфері використання надр без одночасної кваліфікації його дій за ст. 240 КК України, що свідчить про відсутність в принципі можливості вчинити подібний злочин у сфері використання надр. Крім того, вказує, що в одній частині обох повідомлень про підозру стверджується про зловживання службовим становищем, а в іншій частині прямо вказується на зловживання повноваженнями, що очевидно є різними діями х точки зору об`єктивної сторони можливого кримінального правопорушення та не може існувати одночасно у одних і тих самих відносинах, що вказує на неконкретність повідомлень про підозру та свідчить про відсутність у них єдиної фабули обвинувачення (підозри) є незаконним. Також зазначає, що в одній частині повідомлень про підозру прямо зазначаються про начебто отримання ним неправомірної вигоди для себе, так і для інших осіб (використовується сполучник «та») в контексті підозри у зловживанні службовим становищем, а в іншій частині повідомлень про підозру вже стверджується про отримання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб (використовується сполучник «чи»), що прямо суперечить внутрішньому змісту повідомлень про підозру та свідчить про їх очевидну необґрунтованість, нелогічність та незаконність, навіть для стороннього спостерігача. Крім того, у жодному з повідомлень про підозру взагалі не зазначено, яку саме винагороду, коли та в якій сумі або вартісній оцінці начебто отримав він та/або інші особи і хто саме, оскільки у повідомленнях про підозру використано розмиті та нечіткі поняття «працівників та власників товариства».

В своїй скарзі, ОСОБА_7 просив визнати незаконним та скасувати повідомлення йому про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, складеного 22 лютого 2021 року старшим слідчим СВ Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 у кримінальному провадженні №0000036, визнати незаконним та скасувати повідомлення про зміну раніше повідомленої йому підозри у вчиненні кримінального правопорушення, складеного 24 лютого 2021 року старшим слідчим СВ Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 у кримінальному провадженні №0000036, зобов`язати службових осіб Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про скасування повідомлення про підозру від 22 лютого 2021 року та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення відносно нього.

Відмовляючи у задоволенні скарги, слідчий суддя зазначив, що за своїм змістом повідомлення про підозру від 22 лютого 2021 року та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 24 лютого 2021 року відповідають вимогам ст. 277 КПК України, при врученні повідомлення старшим слідчим були дотримані вимоги ст. 278 КПК України, повідомлення про підозру було здійснено за наявності доказів, які давали можливість дійти висновку, що ОСОБА_7 причетний до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України, підозра є обґрунтованою у розумінні практики Європейським судом з прав людини.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 вважає, що ухвала суду першої інстанції була винесена з порушенням норм кримінального процесуального закону та невмотивованості висновків суду про неможливість надавати хоча б якусь оцінку важливим та доречним доводам скарги ОСОБА_7 .

В обґрунтування своєї скарги вказує, що зі змісту повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 22 та 24 лютого 2021 року, дане повідомлення про підозру не відповідає формальним вимогам закону, зокрема, воно не містить змісту інкримінованого кримінального правопорушення, оскільки з формальної точки зору ОСОБА_7 підозрюється у зловживанні службовим становищем, в той час як згідно ст. 361-1 КК України складом злочину може бути тільки зловживання службовими повноваженнями, а також міститься ряд інших порушень, які навіть не дають змоги у достатній мірі визначитися, в чому саме підозрюється ОСОБА_7 , оскільки фактично він підозрюється у неіснуючому в КК України злочину.

Зазначає, що у скарзі ОСОБА_7 було вказано, що за змістом повідомлення про підозру він підозрюється у зловживанні службовим становищем з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб (працівників та власників Товариства), однак через використання сполучника «чи» взагалі не описаною і не визначеною є спрямованість такої мети, тобто про яку саме неправомірну вигоду та на користь яких саме осіб йдеться, оскільки повідомлення про підозру не стверджує якісь конкретні факти, які слідчий вважає доведеним, а на вільний розсуд вказує на не визначення ознак можливого кримінального правопорушення.

Звертає увагу на те, що відсутність навіть формальної визначеності у повідомленнях про підозру направленості умислу та мети як обов`язково елементу складу злочину, передбаченого ст. 364-1 КК України вказує на беззмістовність повідомлення про підозру та відсутність змісту підозри, який би хоча б формально відповідав або узгоджувався із ст. 364-1 КК України. Також відсутність обов`язкових елементів у повідомленні про підозру та посилання на інші, не визначені диспозицією ст. 364-1 КК України, елементи складу злочину, свідчить у даному випадку про очевидну необґрунтованість повідомлення про підозру та необхідність його скасування.

Також вказує, у скарзі ОСОБА_7 зазначалося, що йому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ст. 364-1 КК України та постановлено у провину саме порушення правил використання надр, в той час, як будь-якої кваліфікації його дій за ст. 240 КК України взагалі не здійснено, що свідчить про необґрунтованість повідомлення про підозру та необхідність його скасування.

Зазначає, що за змістом скарги на повідомлення про підозру ОСОБА_7 також вказував, що розмір ймовірних збитків, вказаних у повідомленнях про підозру є очевидно безпідставним, оскільки розраховано наявність шкоди за використання корисних копалин виходячи із розміру мінімальної заробітної плати за 2019 рік, а не за 2018 рік, що свідчить про очевидну необґрунтованість повідомлень про підозру у цій частині та необхідність їх скасування.

Звертає увагу, що судом першої інстанції взагалі не було розглянуто по суті вищевказані аргументи та доводи скарги ОСОБА_7 , чим порушено право на справедливий суд, гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини і громадянина.

Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та винести нову ухвалу, якою визнати незаконним та скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, складеного 22 лютого 2021 року старшим слідчим СВ Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області майором поліції ОСОБА_9 у кримінальному провадженні №0000036; визнати незаконним та скасувати повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, складеного 24 лютого 2021 року старшим слідчим СВ Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області майором поліції ОСОБА_9 у кримінальному провадженні №0000036; зобов`язати службових осіб Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області внести до ЄРДР відомості про скасування повідомлення про підозру від 22 лютого 2021 року та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення відносно ОСОБА_7 .

Крім того, в апеляційній скарзі викладено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

Виходячи зі змісту клопотання, як на підставу поважності пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді посилається на те, що повний текст ухвали було оголошено судом першої інстанції 5 травня 2021 року без участі ОСОБА_7 та його захисника, після чого повний текст ухвали вручено 6 травня 2021 року.

Заявлене клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів провадження, копію оскаржуваної ухвали ОСОБА_7 та його адвокатом отримано 6 травня 2021 року (а.с. 77-78), у зв`язку з чим, колегія суддів приходить до висновку, що строк на апеляційне оскарження ухвали підлягає поновленню.

У судовому засіданні апеляційного суду захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_8 підтримав подану ним апеляційну скаргу, просив її задовольнити, зазначив, що кваліфікації дій ОСОБА_7 є очевидно необґрунтованою. Вказав, що ст. 364 КК України передбачає відповідальність за зловживання службовими повноваженнями, а не становищем, при цьому 3 рази змінювали редакцію повідомлень про підозру, шкода розрахована невірно, вихідні дані слідчого надані невірно.

Підозрюваний ОСОБА_7 у судовому засіданні апеляційного суду підтримав подану його захисником апеляційну скаргу.

У судовому засіданні апеляційного суду прокурор заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, зазначила, що рішення суду першої інстанції законне, досудове слідство закінчено та обвинувальний акт скеровано до суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного, його захисника та прокурора, перевіривши матеріали справи і провівши судові дебати, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Норми щодо повідомлення про підозру регулюються Главою 22 КПК України.

Зокрема, ч.ч. 1-3 ст. 276 КПК України визначають вичерпний перелік підстав, при яких в обов`язковому порядку здійснюється повідомлення про підозру та осіб, яким надано право вручати особі повідомлення про підозру, до яких відносяться слідчий чи прокурор.

Зміст письмового повідомлення про підозру має відповідати вимогам, встановленим ч. 1 ст. 277 КПК України, а саме містити наступні відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Згідно з положеннями ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається затриманій особі в день його складання слідчим або прокурором не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Зазначені вимоги закону слідчим дотримано в повному обсязі.

Стаття 14 Міжнародного пакту про громадські і політичні права встановлює, що кожен, хто притягується до кримінальної відповідальності має право бути терміново та докладно повідомленим мовою, яку він розуміє, про характер і підставу пред`явленого йому звинувачення.

Письмове повідомлення про підозру в порядку, передбаченому ст. 276-278 КПК України є початковим моментом притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечувати засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, як сказано в рішенні «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року, де суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

При цьому, слід зазначити, що для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення, що цілком слушно було враховано слідчим суддею.

Як вбачається з матеріалів провадження, Пологівським відділом поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000036 за ч. 2 ст. 364-1 КК України (а.с. 10-11).

22 лютого 2021 року старший слідчий СВ Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 за погодження з прокурором Пологівського відділу Токмацької місцевої прокуратури ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_7 про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України (а.с. 12-15).

24 лютого 2021 року старший слідчий СВ Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 за погодження з прокурором Пологівського відділу Токмацької місцевої прокуратури ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_7 про зміну раніше повідомленої 22 лютого 2021 року підозри у вчиненні злочину та повідомив про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України (а.с. 16-19).

20 квітня 2021 року старший слідчий СВ Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 за погодження з прокурором Пологівського відділу Токмацької місцевої прокуратури ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_7 про зміну раніше повідомленої 22 лютого 2021 року підозри у вчиненні злочину та повідомив про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України (а.с. 18-21).

30 квітня 2021 року підозрюваний ОСОБА_7 подав до слідчого судді Пологівського районного суду Запорізької області скаргу на повідомлення про підозру та на повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, в якій просив визнати їх незаконними та скасувати (а.с. 1-9).

Слідчий суддя, розглянувши скаргу, дійшов до висновку про необхідність відмови у її задоволенні, з чим погоджується колегія суддів, виходячи з наступного.

При вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри пред`явленої ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, апеляційний суд вважає, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя оцінюючи докази на предмет наявності обґрунтованої підозри, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

Як вбачається із змісту повідомлення про підозру від 22 лютого 2021 року, повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 24 лютого 2021 року, в них вказані зміст підозри та правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчинення якого підозрюється ОСОБА_7 і зазначення статті (частині статті) Закону України про кримінальну відповідальність.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Зокрема, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України в повідомленні останньому про підозру та змін до неї міститься достатньо для висновку про її обґрунтованість.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи, за яких захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення та фактично зводяться до оцінки винуватості чи невинуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 277-278, 303, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Поновити захиснику підозрюваного ОСОБА_7 адвокату ОСОБА_8 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Пологівського районного суду Запорізької області від 30 квітня 2021 року.

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Пологівського районного суду Запорізької області від 30 квітня 2021 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 на повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 січня 2019 року за №0000036, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4