Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/517/21 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.2021 року м. Кропивницький
Колегія суддів Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
адвоката ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
переглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27 квітня 2021 року, за яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умань, Черкаської області, українця, громадянина України, не одруженого, із вищою освітою, безробітного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , такого, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , судимого:

- 18.05.2020 року вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк один рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк тривалістю один рік.

визнаний винуватим та засуджений за: ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк один рік; на підставі положень ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до даного покарання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк один рік один місяць.

Ухвалено стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 980 грн. 70 коп.

ВСТАНОВИЛА:

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 , визнаний винуватим за вчинення: закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно,.

Кримінальне правопорушення вчинено при наступних обставинах.

ОСОБА_8 , 15 квітня 2020 року, о 20 годині 40 хвилин, перебував в приміщенні магазину «Маркет Опт», що належить ПП «Август-плюс» та розташований за адресою: м. Кропивницький, вул. Євгена Тельнова, 15. В цей момент у ОСОБА_8 виник умисел, спрямований на таємне викрадення майна. Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 діючи умисно, повторно, перебуваючи в приміщенні торгового залу магазину «Маркет Опт», шляхом вільного доступу з торгівельних полиць викрав товарно-матеріальні цінності, а саме: ковбасу торгової марки «Алан Московська»- вагою 179 гр., вартість якої згідно висновку судової товарознавчої експертизи №2077/2093-2095/20-27 від 07.05.2020 року становить 90,72 грн., ковбасу «Алан Московська»- вагою 173 гр., вартість якої згідно висновку товарознавчої експертизи №2077/2093-2095/20-27 від 07.05.2020 року становить 87 грн. 68 коп., ковбасу торгової марки « Алан Брауншвейгська» - вагою 169 гр., вартість якої згідно висновку судової товарознавчої експертизи №2077/2093-2095/20-27 становить 73,00 грн., ковбасу торгової марки «Алан Брауншзейгська» - вагою 184 гр., вартість якої згідно висновку судової товарознавчої експертизи №2077/2093-2095/20-27 становить 79,48 грн., упаковку вагою 185 гр. сиру твердого торгової марки «Комо Голландія» 45%, вартість якої згідно висновку судової товарознавчої експертизи №2077/2093-2095/20-27 становить 52,00 грн., упаковки кави «Jardin Espresso DiMilano» 250 гр., вартість якої згідно висновку судової товарознавчої №2077/2093-2095/20-27 становить 109,00 грн.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір та діючи з єдиним умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, з вказаним товаром пройшов на вихід з вищевказаного магазину оминувши касову зону, умисно не пред`явив касиру товар та не вніс оплату за нього.

При цьому, ОСОБА_8 вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин які не залежали від його волі, оскільки його протиправні дії були виявлені співробітниками служби охорони магазину, які затримали обвинуваченого навпроти виходу з вищевказаного магазину.

Таким чином, ОСОБА_8 своїми умисними протиправними діями намагався спричинити потерпілому ПП «Август-Плюс» матеріальної шкоди на загальну суму 491 гривні 88 копійки.

Крім того, 18 липня 2020 року, об 11 годині 10 хвилин, ОСОБА_8 перебував у приміщенні магазину Файномаркет «№141», що належить ТОВ «Вересень плюс» та розташований за адресою: м. Кропивницький, вул. Архангельська, 2. В цей момент у ОСОБА_8 виник умисел, спрямований на таємне викрадення товарів з магазину. Реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_8 , перебуваючи в приміщенні даного магазину, діючи умисно, повторно, підійшов до торгівельних полиць, звідки, таємно, шляхом вільного доступу викрав 1 банку кави «Jacobs Monarch» розчинної об`ємом 48 грамів, вартість якої, згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 3174/20-27 від 29.07.2020 року становить 66,99 грн., 1 палку ковбаси «Ятрань Краківська н/к н/о, масою 0,470 кг, вартість якої, згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 3174/20-27 від 29.07.2020 року складає 110, 90 грн., 1 палку ковбаси «Ятрань Краківська н/к н/о ., масою 0,482 кг, вартість якої згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 3174/20-27 від 29.07.2020 грн. складає 113,70 грн.

Після чого, ОСОБА_8 направилася з вищевказаним товаром до виходу з магазину, минаючи касову зону, умисно не розрахувався за товар, тим самим виконавши усі дії, які вважав необхідним для доведення кримінального правопорушення до кінця, однак не довів злочин до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий охоронцем магазину.

Таким чином, ОСОБА_8 своїми умисними протиправними діями намагався спричинити потерпілому ТОВ «Вересень плюс» матеріальної шкоди на загальну суму 291,59 гривень.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить змінити вирок суду першої інстанції, пом`якшивши призначене йому покарання, врахувавши, що протягом періоду часу, коли до нього застосовувався запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, він не порушував умов даного запобіжного заходу, він є інвалідом ІІІ групи, кримінальне правопорушення вчинив у зв`язку із збігом тяжких обставин (він не мав місця проживання, заробітку та доходу, засобів до існування, лиш у притулку соціального центру зміг переоформити пенсію).

Вказує, що внаслідок вчинення кримінального правопорушення нікому не завдано реальної майнової шкоди.

Також зазначає, що у зв`язку із незадовільним станом здоров`я потребує вживання ліків (метадонова програма замісної терапії).

Вислухавши доповідь судді-доповідача, думку сторони захисту (обвинуваченого ОСОБА_8 і в його інтересах адвоката ОСОБА_7 ), які підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого, просили пом`якшити призначене ОСОБА_8 покарання, думку прокурора, який заперечив апеляційну скаргу обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, підтверджені зібраними доказами, що містяться у матеріалах провадження, і в порядку апеляційного оскарження не заперечуються.

Кваліфікація дій обвинуваченого сторонами кримінального провадження не оспорюється.

Відтак, колегія суддів вважає доведеною винуватість ОСОБА_8 у вчиненні закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненого повторно, а кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України правильною.
Колегія суддів не погоджується із доводами обвинуваченого про можливість призначення йому більш м`якого покарання.

Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
При цьому, відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами; покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Відповідно до положень ст. 65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», - особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів; більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів; у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

У відповідності до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», - відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на ґрунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм співучасті (якщо ці обставини не є кваліфікуючими ознаками), і менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.
Зважується, крім того, на висновки з приводу пропорційності покарання тяжкості правопорушення, висловлені ЄСПЛ в своїх рішеннях, зокрема, у рішеннях по справах Souring v. UK, Shvydka v. Ukraine, Tammer v. Estonia, - за змістом яких захід, що застосовується до порушника має бути пропорційним переслідуваній меті, засудження та покарання порушника не мають бути непропорційними законній меті і підстави, якими керуються національні суди, мають були відповідними і достатніми для виправдання такого втручання.

Вимоги дотримання справедливості при призначенні кримінального покарання закріплені у ст.10 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст.14 Міжнародного пакту про цивільні та політичні права 1966 року, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 судом першої інстанції належно враховано всі обставини, передбачені ст. 65 КК України та дотримано принципів призначення покарання.
Встановлено, що ОСОБА_8 вчинив нетяжке, умисне, корисливе, проти власності, кримінальне правопорушення, що є незакінченим у формі замаху, як особа обвинувачений посередньо характеризований: на обліку нарколога не перебуває, перебуває на обліку психіатра з приводу вживання опіоїдів з 2002 року, неодружений, безробітний, раніше судимий за вчинення аналогічного кримінального правопорушення проти власності.

Обставини, які пом`якшують покарання, - щире каяття, обставини, які обтяжують покарання, - відсутні.

Слід зазначити, що кримінальне правопорушення ОСОБА_8 вчинив під час іспитового строку, встановленого попереднім вироком.

Суд першої інстанції призначив ОСОБА_8 покарання у межах санкції частини статті обвинувачення, і на підставі ст. 71 КК України, за сукупністю злочинів (шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком), визначив ОСОБА_8 остаточне покаранняу виді позбавлення волі, із реальним його відбуванням у відповідних установах.

Призначене покарання у конкретному випадку не є надмірним за видом та розміром, є виваженим, достатнім та необхідним для виправлення та перевиховання обвинуваченого, для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, відповідає принципам призначення покарання, й відповідає меті покарання .

З приводу доводів апеляційної скарги, слід зауважити, що, з огляду на зазначені вище обставини, підстав для пом`якшення покарання немає.

Судимість за вчинення аналогічного умисного корисливого кримінального правопорушення, вчинення кримінального правопорушення під час іспитового строку, посередні характеристики особи обвинуваченого, свідчать про небажання ОСОБА_8 стати на шлях виправлення, соціюватись у суспільстві, прагнення до збагачення за рахунок чужого майна, схильність до протиправної та асоціальної поведінки.

Є можливим також зауважити, що застосування стосовно ОСОБА_8 положень ст. 75 КК України при попередньому засудженні та надання шансу на виправлення - не призвело до позитивних змін у особистості обвинуваченого та не створило в нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки в суспільстві, він не зробив належних висновків для себе, на шлях виправлення не став і знову вчинив умисне кримінальне правопорушення.

Крім того, зважується й на доповідь органу пробації стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 , відповідно до якої ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення середній, ризик небезпеки для суспільства , в тому числі окремих осіб, - середній.

У конкретному випадку наявність у обвинуваченого інвалідності, незадовільного стану здоров`я та інші зазначені обвинуваченим обставини, з урахуванням принципу справедливості покарання й відповідності його меті ? виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів як ним, так і іншими особами, - не можуть визнаватись підставами для пом`якшення покарання,

Відтак, колегія суддів не убачає підстав до призначення останньому більш м`якого покарання за вчинене кримінальне правопорушення, ніж передбачено законом.

Враховуючи зазначене вище, колегія суддів вважає достатнім та необхідним для виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, покарання у межах санкції частини статті обвинувачення,

Тож, доводи апеляційної скарги обвинуваченого свого підтвердження не знайшли, а тому колегія суддів не убачає підстав до зміни оскаржуваного вироку суду першої інстанції, як те просить захист, і залишає вирок суду без змін як законний та обґрунтований.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419, 424 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27 квітня 2021 року стосовно ОСОБА_8 залишити без змін.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана протягом трьох місяців з дня її проголошення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4