Справа № 573/1574/20
Номер провадження 1-кп/573/25/21
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и
04 березня 2021 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця Сумської області, м. Білопілля, мешканця АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, розлученого, непрацюючого, у лікаря нарколога, психіатра на обліку не перебуває, раніше не судимого,

за ч. 2 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в :
05 липня 2020 року в точно невстановлений під час досудового розслідування час після опівдня ОСОБА_4 , направляючись до лікарні, проходив через центральне кладовище АДРЕСА_2 , де помітив 21 чавунну секцію огорожі розмірами 23 х 27 см і вагою по 4,5 кг кожна, які були складені в стопки біля могили, в якій поховані ОСОБА_5 06.10.1921 ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 , і вирішив їх викрасти.

Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на таємне викрадення чужого майна, того ж дня в точно невстановлений досудовим слідством час, після опівдня, повертаючись з лікарні ОСОБА_4 прибув до вказаної вище могили, маючи при собі рюкзак.

Реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що його дії є непомітними для оточуючих і за ним ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, поклав у рюкзак 10 чавунних секцій огорожі, розміром 23 х 27 см, вагою 4,5 кг кожна, які знаходилися біля могили ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , належних родичці померлих ОСОБА_7 , вартістю відповідно до висновку експертизи від 04 серпня 2020 року №19/119/11/1-1883е 1361 грн., тим самим викравши їх з метою подальшого збуту та отримання грошових коштів. Після вказаних дій ОСОБА_4 з викраденим майном залишив місце вчинення злочину, розпорядившись ним на власний розсуд.

10 липня 2020 року в точно невстановлений під час досудового розслідування час після 15 години, продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що його дії є непомітними для оточуючих і за ним ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 знову прибув до вказаної вище могили, де шляхом вільного доступу поклав у рюкзак 11 чавунних секцій огорожі, розміром 23 х 27 см, вагою 4,5 кг кожна, які знаходилися біля могили ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , належних родичці померлих ОСОБА_7 , вартістю відповідно до висновку експертизи від 04 серпня 2020 року №19/119/11/1-1883е 1497 грн., тим самим викравши їх з метою подальшого збуту та отримання грошових коштів. Після вказаних дій ОСОБА_4 з викраденим майном залишив місце вчинення злочину, розпорядившись ним на власний розсуд.

Своїми вказаними умисними, протиправними діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 2858 грн.

Крім того, у точно невстановлені під час досудового розслідування день і час на початку липня 2020 року близько опівдня ОСОБА_4 перебував на березі р. Вир поблизу вул. Бережанка, що в м. Білопілля, де помітив стадо свійських гусей, які паслися на пасовищі поблизу вказаної річки та належать місцевим мешканцям, і вирішив викрасти одного з них.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що його дії є непомітними для оточуючих, та за ним ніхто не спостерігає, розуміючи, що гуси мають власника, ОСОБА_4 підійшов до них і шляхом вільного доступу, схопив гуску білого кольору, звичайної породи, виводу 2020 року, живою масою 4 кг, яка належить ОСОБА_8 , вартістю відповідно до висновку експертизи від 04 серпня 2020 року №19/119/11/1-1882е 300 грн., і, зламавши гусці шию, поклав її в рюкзак, який у ОСОБА_4 був при собі, тим самим викравши її з метою подальшого вживання в їжу, після чого залишив місце вчинення злочину, розпорядившись нею на власний розсуд.

Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 300 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, щиро розкаявся та дав покази, які відповідають обставинам, викладеним в обвинувальному акті. Зокрема, показав, що 05 липня 2020 року близько 12 години він йшов через центральне кладовище м. Білопілля до лікарні. На кладовищі біля однієї з могил він побачив 21 чавунну секцію огорожі, які лежали стопкою, які він вирішив викрасти. Того ж дня, повертаючись з лікарні в обідній час він поклав у свій рюкзак 10 секцій огорожі, а за рештою вирішив повернутися пізніше, оскільки секції були важкі. 10 липня 2020 року в обідній час він повернувся на кладовище, де біля тієї ж могили забрав решту 11 секцій огорожі. Викрадене майно здав на металобрухт, а гроші використав на продукти харчування та горілку.

Після цього в середині липня 2020 року, точної дати не пам`ятає він знаходився на березі р. Вир у м. Білопілля, де на пасовищі побачив гусей. Переконавшись, що його ніхто не бачить, він схопив одну гуску білого кольору, зламав їй шию, поклав у рюкзак, та пішов до друга, в якого приготував і з`їв гуску.

Про крадіжки нікому не розказував. При цьому пояснив, що спочатку скоїв крадіжку огорожі, а потім гуски.

Незважаючи на те, що ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, його вина повністю доказана письмовими доказами:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 23 липня 2020 року, згідно з яким ОСОБА_9 повідомила, що в період часу з 25 червня по 06 липня 2020 року та з 06 по 18 липня 2020 року невідома особа викрала 10 і 11 металевих плит відповідно, які знаходилися на цвинтарі біля могил її свекра і свекрухи;

- протоколом огляду місця події від 24 липня 2020 року з фототаблицею до нього, відповідно до якого на центральному цвинтарі наявна могила ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , а біля неї частина огорожі;

- заявою ОСОБА_10 від 27 липня 2020 року, з якої вбачається, що останній бажає добровільно видати дві чавунні секції з огорожі, які йому 6 і 8 липня 2020 року продав ОСОБА_4 ;

- протоколом огляду від 27 липня 2020 року з фототаблицею до нього, згідно з яким ОСОБА_10 добровільно видав 2 секції огорожі, які йому продав ОСОБА_4 ;

- протоколом огляду предмету від 29 липня 2020 року з фототаблицею до нього, відповідно до якого дві секції огорожі мають прямокутну форму, розмірами 27 х 23 см, пофарбовані зеленою фарбою, вагою 4,5 кг;

- висновком експерта від 03 серпня 2020 року №19/119/11/1-1883е, згідно з яким ринкова вартість 10 чавунних секцій огорожі станом на 06 липня 2020 року могла становити 1361 грн., а 11 секцій станом на 08 липня 2020 року - 1497 грн.;

- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 12 серпня 2020 року з фототаблицею до нього, з якого вбачається, що потерпіла ОСОБА_9 впізнала видані ОСОБА_10 секції огоржі як такі, що були викрадені з могили її свекрів;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 24 липня 2020 року, відповідно до якого ОСОБА_8 повідомив, що в нього було викрадено гуся вагою 4 кг;

- протоколом огляду місця події від 27 липня 2020 року з фототаблицею до нього, згідно з яким було оглянуто луг, що між вул. Кашубівка та Бережанка у м. Білопілля, з якого був викрадений гусь;

- висновком експерта від 04 серпня 2020 року №19/119/11/1-1882е, з якого вбачається, що ринкова вартість викраденого гуся станом на початок липня 2020 року становила 300 грн.;

- протоколом слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_4 від 26 серпня 2020 року із застосуванням технічних засобів фіксування, під час якого останній розказав і показав як скоїв крадіжку 21 секції огорожі та гуся.

Жоден із зазначених доказів сторона захисту не просила визнати неналежним чи недопустимим.

У суду немає підстав не довіряти вказаним вище доказам, оскільки вони не викликають сумнівів щодо їх достовірності та в своїй сукупності відповідають фактичним обставинам справи.

Досудовим розслідуванням дії ОСОБА_4 за фактом крадіжки 21 секції огорожі, які належать ОСОБА_7 , кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України за ознакою повторності вчинення аналогічного злочину раніше.

У той же час суд вважає, що в діях обвинуваченого за вказаним епізодом крадіжки, відсутня така кваліфікуюча ознака, як повторність з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 КК України повторністю кримінальних правопорушень визнається вчинення двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу.

Згідно з п. 1 примітки до ст. 185 КК України у статтях 185, 186 та 189-191 повторним визнається кримінальне правопорушення, вчинене особою, яка раніше вчинила будь-яке із кримінальних правопорушень, передбачених цими статтями або статтями 187, 262 цього Кодексу.

Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 14 вересня 2020 року в справі №591/4366/18, єдиною підставою для здійснення кримінально-правової кваліфікації дій особи за кваліфікуючою ознакою «повторно» без постановлення обвинувального вироку суду стосовно цієї особи за першим епізодом, який дає підстави для кваліфікації ознаки «повторно», є розгляд першого і наступних однорідних або тотожних злочинів у одному кримінальному провадженні.

Таким чином, у ситуації, коли в одному кримінальному провадженні розглядається два і більше епізоди вчинення тотожних чи однорідних злочинів, для повторності злочинів не має значення, була чи не була особа засуджена за раніше вчинений злочин. Проте у випадку розгляду різних кримінальних проваджень стосовно однієї особи, така обставина має значення, а тому повторність має місце лише у разі постановлення щодо особи обвинувального вироку за тотожний чи однорідний злочини в іншому кримінальному провадженні.

Вирок Білопільського районного суду Сумської області від 20 грудня 2019 року, за яким ОСОБА_4 визнано винуватим за ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі, на сьогоднішній день не набрав законної сили.

З огляду на викладене, оскільки на час розгляду кримінального провадження обвинувачений не має судимості за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 КК України, або іншого кримінального правопорушення проти власності, тому на підставі ч. 3 ст. 337 КПК України дії ОСОБА_4 по першому епізоду (крадіжка 21 секції огорожі) слід перекваліфікувати з ч. 2 ст. 185 КК України на ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 по другому епізоду (крадіжка гуски), суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна, кваліфікуючою ознакою якого є крадіжка, вчинена повторно.

При призначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, від яких тяжких наслідків не настало, особу обвинуваченого, скарг на якого до міської ради не надходило, матеріальне становище. Обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, оскільки він критично оцінив вчинені ним кримінальні правопорушення, своєю поведінкою під час досудового розслідування та судового провадження прагнув зменшити негативні наслідки своєї протиправної поведінки; активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, оскільки він правдиво повідомив про обставини їх вчинення. Обставин, що обтяжують покарання, під час судового розгляду не встановлено.

Тому суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

На підставі викладеного суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді арешту.

Запобіжний захід ОСОБА_4 під час досудового розслідування та судового розгляду не застосовувався.

З обвинуваченого ОСОБА_4 підлягають стягненню в доход держави судові витрати в сумі 980 грн. 70 коп. за проведення експертиз.

Питання про речові докази необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Ухвалу слідчого судді Білопільського районного суду від 29 липня 2020 року, якою накладений арешт, необхідно скасувати, оскільки в ньому відпала потреба.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :
Дії ОСОБА_4 за епізодом крадіжки 21 секції огорожі перекваліфікувати з ч. 2 ст. 185 КК України на ч. 1 ст. 185 КК України.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 150 годин громадських робіт;

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 місяців арешту.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 покарання у виді арешту на строк 3 місяці.

Строк покарання ОСОБА_4 відраховувати з дня затримання.

Стягнути з ОСОБА_4 в доход держави 980 грн. 70 коп.

Речові докази: 2 чавунні секції огорожі, розмірами 23 х 27 см, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Відділення поліції №1 (м. Білопілля), повернути ОСОБА_7 .

Скасувати арешт двох секцій огорожі, який накладений ухвалою слідчого судді Білопільського районного суду Сумської області від 29 липня 2020 року.

На вирок може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя