Справа № 216/1532/21
Провадження № 1-кп/216/720/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.04.2021 місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 8 кримінальне провадження № 0001210 від 28 червня 2020 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, який має вищу освіту, тимчасово не працює, неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, раніше не судимий, зареєстрований і мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

потерпілий ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

28 червня 2020 року приблизно о 05.00 год. ОСОБА_3 , знаходячись на асфальтній алеї поблизу нічного клубу «Гараж», що розташований на проспекті Поштовому, 22 у Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у напрямку вулиці Свято-Миколаївської побачив лежачого на землі внаслідок побиття невідомими особами раніше йому незнайомого ОСОБА_5 , біля якого на землі лежав належний останньому мобільний телефон марки «Google» моделі «Pixel 2 XL 128 GВ», чорно-білого кольору, іmei: НОМЕР_1 , вартістю 5 060 грн. Далі ОСОБА_3 , скориставшись безпорадним станом потерпілого, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, підійшов до ОСОБА_5 та, розуміючи, що останній спостерігає за його діями, але не може чинити опір через побиття невідомими особами, підняв з землі належний останньому мобільний телефон, тим самим відкрито заволодів майном потерпілого. Після цього ОСОБА_3 разом з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, обернувши викрадене на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 майнової шкоди в розмірі 5 060 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні злочину, в якому він обвинувачується, визнав повністю і дав суду такі показання. У ніч з 27 червня 2020 року на 28 червня 2020 року він відпочивав у нічному клубі «Гараж», де разом із знайомими вживав алкогольні напої. Наприкінці дискотеки, зранку 28 червня 2020 року біля входу до клубу була бійка та неподалік від неї він побачив лежачого на землі потерпілого, побитого невідомими особами, поруч з яким лежав мобільний телефон останнього. Він вирішив допомогти потерпілому, підняв його з землі та належний йому мобільний телефон, який поклав собі до кишені брюк, відвів потерпілого до лавки та посадив на неї, після чого втік разом з мобільним телефоном останнього. При цьому пояснив, що умисел на викрадення мобільного телефону потерпілого в нього виник одразу й під час заволодіння цим телефоном він розумів відкритість своїх дій. У подальшому його знайомий розблокував телефон потерпілого та через мережу Інтернет продав невідомій особі з Одеської області за 4 300 грн, з яких він особисто отримав 3 000 грн, витративши їх на власні потреби. Водночас зазначив, що в обвинувальному акті всі обставини викладені правильно та повністю відповідають дійсності, будь-яких заборонених методів під час досудового розслідування, у тому числі фізичного та психологічного тиску, до нього не застосовувалось.

Давши такі детальні показання, обвинувачений ОСОБА_3 просив суд не досліджувати зібрані в матеріалах справи докази, оскільки він всі фактичні обставини кримінального провадження визнає повністю та не оспорює їх.

При ухваленні вироку обвинувачений ОСОБА_3 просив суд врахувати, що він беззастережно визнає себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину за викладених вище обставин і кваліфікації, щиро кається в скоєному, критично оцінює свою протиправну поведінку, засуджує такий негативний вчинок, висловлює жаль з приводу вчиненого, вибачився перед потерпілим, частково відшкодував останньому завдану ним шкоду та найближчим часом відшкодує решту шкоди, у зв`язку з чим суворо його не карати та призначити покарання у виді громадських робіт, оскільки передбачений законом мінімальний розмір штрафу є для нього непомірним.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 підтвердив установлені обставини в справі та просив суворо обвинуваченого не карати, оскільки він розкаявся та вибачився перед ним, а також уже частково добровільно відшкодував завдану йому злочином шкоду в розмірі 1 000 грн і склав розписку, за якою зобов`язвався відшкодувати решту шкоди в розмірі 4 000 грн до 01 липня 2021 року.

Ураховуючи зазначену вище позицію обвинуваченого та беззаперечну згоду всіх учасників судового провадження на скорочений порядок дослідження доказів, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом потерпілого та обвинуваченого, дослідженням матеріалів, що характеризують особу останнього, а також стосовно процесуальних питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку. Перед визначенням такого порядку дослідження доказів судом було детально з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, зокрема щодо часу, місця, обстановки, способу вчинення та наслідків, форми вини, мотиву й мети та інших обставин вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення. При цьому суд взяв до уваги, що обвинувачений систематично та послідовно протягом усього часу розгляду справи безумовно визнавав усі обставини справи й погоджувалися з кваліфікацією вчиненого ним діяння, його показання є чіткими, мають логічний характер, об`єктивно узгоджуються між собою та відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, підстав для самообмови не встановлено, тому сумнівів у його волевиявленні не виникло. Переконавшись у добровільності та істинності позиції обвинуваченого, а також інших учасників судового провадження, судом було змістовно роз`яснено останнім, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З огляду на наведене, оскільки фактичні обставини стороною обвинувачення встановлені правильно, повністю підтверджуються потерпілим та обвинуваченим і беззаперечно визнаються останнім, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена в судовому засіданні поза будь-яким розумним сумнівом.

За встановлених обставин суд кваліфікує зазначені дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 186 КК України за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж).

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання, яке має бути призначено обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до статей 50, 65 КК України виходить із меж, установлених у санкції частини статті, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, враховує положення Загальної частини Кримінального кодексу України, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 вчинено діяння, яке згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

При цьому обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий, тимчасово не працює, неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, за місцем мешкання характеризується посередньо, під наглядом лікаря-психіатра не перебував і не перебуває, з січня 2017 року перебуває під наглядом лікаря-нарколога з приводу психічних поведінкових розладів внаслідок вживання декількох психоактивних речовин із синдромом залежності (а.к.п. 180-194).

Разом з тим суд бере до уваги, що завдана злочином шкода наразі частково добровільно відшкодована обвинуваченим у розмірі 1 000 грн, а решту шкоди в розмірі 4 000 грн останній зобов`язався сплатити потерпілому до 01 липня 2021 року, що підтверджується відповідною розпискою та поясненнями сторін у судовому засіданні.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи, яка перебуває у безпорадному стані.

Таким чином, при призначенні покарання суд враховує фактичні обставини справи, характер і ступінь тяжкості кримінального правопорушення, спосіб його вчинення та мотиви, обстановку скоєння злочину та його наслідки, ставлення обвинуваченого до вчиненого, перед і пост кримінальну поведінку останнього, дані про його особу, зокрема, вік, стан здоров`я, перше притягнення до кримінальної відповідальності, відсутність офіційної роботи, родини та утриманців, перебування на обліку в лікаря-нарколога через наркотичну залежність, посередню характеристику за місцем мешкання, наявність двох пом`якшуючих та однієї обтяжуючої обставин, часткове добровільне відшкодування потерпілому завданої злочином шкоди та письмове зобов`язання відшкодувати решту такої шкоди протягом двох місяців, а також думку потерпілого, який просив суворо обвинуваченого не карати та призначити йому більш м`яке покарання ніж просив прокурор.

З огляду на наведене, ураховуючи всі зазначені вище обставини в їх сукупності, виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, суд дійшов висновку, що для досягнення мети покарання, виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень останньому необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 186 КК України у виді громадських робіт, оскільки більш м`який вид покарання не зможе забезпечити досягнення його мети, зокрема через тимчасову відсутність в обвинуваченого офіційної роботи та постійного законного джерела доходу.

За встановлених обставин суд вважає, що саме таке покарання буде справедливим та адекватним характеру й небезпечності вчиненого діяння, відповідатиме тяжкості правопорушення і даним про особу винного, сприятиме необхідному виправленню останнього та попередженню скоєння ним нових кримінальних правопорушень, а також не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» і відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 вказаного покарання суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, який у справі «Скополла проти Італії» зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлений.

Речові докази відсутні.

Згідно із ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_3 слід стягнути на користь держави 653 грн 80 коп. документально підтверджених процесуальних витрат на залучення експерта (а.к.п. 27).

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 653 (шістсот п`ятдесят три) грн 80 коп. процесуальних витрат на залучення експерта.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити обвинуваченому його право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1