612/253/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 червня 2021 року смт. Близнюки
Близнюківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 , з боку захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Близнюки Харківської області кримінальне провадження відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Близнюки Харківської області, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
-25.05.2015 Чугуївським міським судом Харківської області за ч. 3, ч. 4 ст. 407, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбуття покарання з випробуванням строком на 2 роки;
-18.11.2016 Близнюківським районним судом Харківської області за ч.ч. 1, 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, 17.04.2020 звільнений з місць позбавлення волі;
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-
в с т а н о в и в:
08.03.2021 приблизно о 23.00 годині, ОСОБА_4 маючи умисел на викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення за рахунок інших осіб, діючи повторно, умисно, таємно і протиправно, з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю уваги сторонніх осіб, перебуваючи біля домоволодіння АДРЕСА_2 , де через вхідну хвіртку проник на огороджену з усіх сторін парканом територію вищевказаного домоволодіння, звідки викрав 17 метрів металевої арматури, діаметром 22 мм, вартість яких складає 65 гривен 60 копійок за 1 м., які належать потерпілій ОСОБА_5 , після чого з місця скоєння злочину зник та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим завдав матеріальну шкоду потерпілій на загальну суму 1115 гривен 20 копійок.
Окрім цього, 11.03.2021 приблизно о 23.00 годин, ОСОБА_4 маючи умисел на викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення за рахунок інших осіб, діючи повторно, умисно, таємно і протиправно, з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю уваги сторонніх осіб, перебуваючи біля домоволодіння АДРЕСА_2 , де через вхідну хвіртку проник на огороджену з усіх сторін парканом територію вищевказаного домоволодіння, на території якого розташований гараж, після чого проник до останнього через не зачиненні двері, звідки викрав 130 кг брухту чорного металу вартістю 6 гривен 10 копійок за 1 кг, який належить потерпілій ОСОБА_5 , після чого з місця скоєння злочину зник та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим завдав матеріальної шкоди потерпілій на загальну суму 793 гривні.
Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_4 , вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, розкаявся у скоєному, погодився із кваліфікацією органом досудового розслідування у вчинені ним діяннях, не оспорював встановлених в ході досудового розслідування фактичних обставин справи на підставі яких йому пред`явлені обвинувачення. Пояснив про обставини справи, як викладено вище у вироку.
Потерпіла у судове засідання не з`явилася, надавши заяву про розгляд даної справи без її участі, в якій вона вказує, що претензій до обвинуваченого не має, їй роз`яснено порядок ч. 3 ст. 349 КПК України, її позиція добровільна, а також їй роз`яснено, що у такому випадку вона буде позбавлена права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. При вирішенні міри покарання покладається на розсуд суду.
Прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 , в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, судом відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, що немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив учасникам кримінального провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, суд, переконавшись у правильності розуміння вказаних положень закону сторонами кримінального провадження, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження подій кримінального правопорушення, а також винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.
Вина обвинуваченого у скоєнні вище зазначеного кримінального правопорушення доведена в повному обсязі.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 за двома епізодами, суд кваліфікує:
-за ч. 3 ст. 185 КК України викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у сховище.
При вирішенні питання про вид і міру покарання ОСОБА_4 суд враховує відсутність обтяжуючих обставин відповідно ст. 67 КК України. Щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень відповідно до ст. 66 КК України є обставинами, які пом`якшують його покарання.
Згідно класифікації кримінальних правопорушень, передбаченої ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_4 , за ч. 3 ст. 185 КК України відноситься до нетяжких злочинів.
Вивченням особи ОСОБА_4 судом встановлено, що він раніше судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра Близнюківської ЦРЛ не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, неодружений, не працює.
При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує, що ним скоєно тяжкий злочин, характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, які його обтяжують, а також висновок органу пробації.
Згідно висновку досудової доповіді Близнюківського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області від 11.06.2021, ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_4 є високою, загальний рівень небезпеки для суспільства середній.
Відповідно до абз. 2 п.20 Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року, за окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті (частини статті) КК, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається.
Суд враховує, що епізоди злочинної діяльності від 08.03.2021 року та 11.03.2021 року охоплюються єдиною кваліфікацією за ч. 3 ст. 185 КК України, тому за вказане кримінальне правопорушення ОСОБА_4 може бути призначено лише одне покарання.
Враховуючи вказані обставини, суд дійшов висновку про необхідність і достатність призначення ОСОБА_4 покарання для його виправлення та попередження нових злочинів у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України.
При цьому, суд враховуючи характер та ступінь суспільної небезпеки діяння, тяжкість кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, згідно яких він має постійне місце проживання, формально позитивно характеризується за місцем проживання, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання, та дійшов висновку про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст. 75 КК України
На думку суду, призначене покарання відповідає характеру та ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також є достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
На період іспитового строку суд покладає обов`язки на ОСОБА_4 , передбачені ст. 76 КК України.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 на стадії досудового розслідування не обирався. Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.
Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України, суд стягує з ОСОБА_4 процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи за цим кримінальним провадженням.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Цивільний позов не пред`являвся, арешт на майно не накладався.
Керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-
у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.
У відповідності до вимог ст. 76 КК України на період іспитового строку, покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід у відношенні ОСОБА_4 не обирати.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь судового експерта ОСОБА_6 процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 835/21 від 12.03.2021 в сумі 320 (триста двадцять) грн. 00 коп. (реквізити: розрахунковий рахунок КБ «ПриватБанк» НОМЕР_1 , номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ).
Речові докази по кримінальному провадженню: 130 кг лому чорного металу, 17 метрів арматури діаметром 22 мм, які знаходяться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_5 повернути останній як власнику.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.
Вирок може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через Близнюківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1