Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
19.02.2021 394/37/21
1-кп/394/43/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Новоархангельський районний суд Кіровоградської області в складі

головуючого - судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

захисника - адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Новоархангельськ матеріали кримінального провадження, що внесено до ЄРДР за № 0000003 від 05.01.2021 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, зареєстрованого АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , неодруженого, утриманців і пільг немає, непрацюючого, не військовозобов`язаного, не судимого в силу ст. 89 КК України,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України
в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), за таких обставин:

31 грудня 2020 року, близько 10 години ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, прийшов до домоволодіння по АДРЕСА_3 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 , діючи умисно та цілеспрямовано, переслідуючи корисливу мету, направлену на таємне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю сторонніх осіб та достовірно знаючи, що його дії не будуть помічені, шляхом вільного доступу таємно викрав з подвір`я металеву борону на 20 зубів, вартістю 647, 50 грн та алюмінієву кастрюлю, об`ємом 20 л, вартістю 455, 40 грн, що на праві приватної власності належали потерпілому.

Після чого, ОСОБА_7 разом з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 1102,90 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 після роз`яснення йому суті обвинувачення та положень ст. 63 Конституції та ст. 18 КПК України, пояснив, що йому зрозуміло в чому він обвинувачується, свою провину в інкрімінованому правопорушені визнав повністю. Надав покази, в яких повідомив, що вчинив правопорушення за обставин, які викладені в обвинувальному акті, події, місце і час відповідають дійсності. Щиро розкаюється, зазначив, що подібного більше не станеться, він зрозумів протиправність своєї поведінки, просив суворо його не карати.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що вина обвинуваченого у вчиненні проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України доводиться зібраними у справі доказами, вважав за необхідне призначити покарання обвинуваченому у виді громадських робіт.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, подав через канцелярію суду письмову заяву, в якій вказав, що просить справу за обвинувачення ОСОБА_4 розглядати без його участі, матеріальних та моральних претензій не має.
Враховуючи, що обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення, не оспорює фактичні обставини справи, погоджується з кваліфікацією вчинених ним діянь, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, а також заслухавши думку інших учасників судового розгляду, які не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, роз`яснивши їм наслідки ст. 349 КПК України, суд обмежившись лише допитом обвинуваченого та дослідженням його характеризуючих даних визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінальних правопорушень, винуватостіобвинуваченого, які ним не оспорюються, та роз`яснив усім учасникам судового розгляду, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Згідно ст. 22 КПК України кримінально провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення та стороною захисту своїх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість створює необхідні умови для реалізації сторонами їх процесуальних прав і обов`язків. Саме сторона обвинувачення повинна забезпечити подання доказів, на обґрунтування обставин, на які вона посилається.
Розгляд кримінального провадження провадився відносно обвинуваченого ОСОБА_4 в межах пред`явленого йому, відповідно до обвинувального акта, обвинувачення.

Органом досудового розслідування і судом дотримано процесуальних умов зібрання, дослідження і закріплення цих доказів відповідно до вимог чинного законодавства.

При ухваленні вироку, суд вважає за необхідне відповідно до положень ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду" застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду, а саме: ст. 6 Конвенції, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а також рішення ЄСПЛ "Коробов проти України", "Кобець проти України", "Бочаров проти України" де зазначається, що при оцінці доказів, суд як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» і така доведеність випливає із достатньо переконливих, чітких, узгоджених між собою висновків.
Статтею 185 КК України передбачено відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
Суд, заслухавши прокурора, обвинуваченого, його захисника, дослідивши та проаналізувавши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що надані стороною обвинувачення докази є належними, допустимими, і стороною захисту не спростовані. В ході розгляду встановлено, що подія кримінального правопорушення, інкримінованого ОСОБА_4 дійсно мала місце за обставин, викладених вище, вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом.

За таких обставин, ОСОБА_4 слід визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, тобто затаємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд виходить з принципів законності справедливості, обгрунтованності та індивідуалізації призначеного покарання, при цьому керується вимогами ст. 65 КК України, відповідно до якої особі має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, і й виправлення засудженого.

При призначенні покарання, суд також враховує практику Верховного Суду, (постанова № 634/609/15-к від 01.02.2018 щодо судової дискреції), де зазначено що саме суду належать повноваження, надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.
Згідно ст.ст. 66, 67 КК України пом`якшуючими покарання обставинами обвинуваченому ОСОБА_4 є щире каяття, яке виразилось у тому, що обвинувачений визнав свою вину та щиро жалкує про вчинення ним кримінального правопорушення, при цьому, обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.
При цьому, враховуючи роз`яснення які містяться у ППВС України від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", досліджуючи дані про особу, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.
Призначаючи вид і міру покарання, суд враховує особу обвинуваченого, що за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів - нарколога та психіатра не перебуває, характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним кримінального правопорушення, що згідно приписів ст. 12 КК України відноситься до проступків.
Судом враховується, що обвинувачений не працевлаштований офіційно та не має постійного місця роботи, що виключає можливість призначення йому покарання у виді виправних робіт з відрахуванням в дохід держави відповідної частини його заробітку, а призначення покарання у виді штрафу, з урахуванням майнового стану обвинуваченого, може призвести до неможливості його сплати.
Таким чином, врахувавши думку потерпілого, позицію прокурора, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, тому йому слід призначити покарання у виді громадських робіт в межах санкції статті 185 КК України.
З наведених положень законодавства про кримінальну відповідальність випливає, що в усякому випадку призначення покарання суди повинні враховувати перелічені в законі обставини і керуватись загальними засадами призначення покарання, призначаючи покарання конкретній особі за конкретне кримінальне правопорушення, максимально індивідуалізуючи покарання, визначення міри покарання, що може бути призначене обвинуваченому, та потреби у його відбуванні, є важливою вимогою принципового характеру, якою передбачається, що кримінальна відповідальність персоніфікована: вона настає лише щодо певної особи, яка вчинила злочин. Тому призначення покарання повинно максимально сприяти досягненню мети покарання, якою, як зазначено є не лише кара, а й виправлення засуджених.
Цивільний позов в даному провадженні не заявлено.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України
Процесуальні витрати в даному кримінальному провадженні на залучення експертів становлять 653,76 грн., які відповідно до ст. 124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави, оскільки його вина доведена в повному обсязі.
Запобіжний захід обвинуваченому у даному кримінальному провадженні не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу з урахуванням визначеної міри покарання, на даному етапі судом не вбачається.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд -
у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за ч.1 ст. 185 КК України у виді громадських робіт строком на 120 (сто двадцять) годин.
Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз в даному кримінальному провадженні в сумі 653 (шістсот п`ятдесят три) гривні 76 коп.
Речові докази в даному кримінальному провадженні, а саме - металева борона на 20 зубів та алюмінієва кастрюля, об`ємом 20 л, які знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_6 - передати за належністю.
Вирок може бути оскаржено до Кропивницького апеляційного суду через Новоархангельським районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження. У разі, якщо було подано апеляційну скаргу, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому, роз`яснити, що інші учасники судового розгляду мають право отримати копію вироку в суді. Учаснику, який не був присутній в судовому засідання, надіслати копію вироку не пізніше наступного дня.

Суддя: