У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«30» липня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000441 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5

на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 30 червня 2021 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

-обвинуваченого за п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6

обвинувачений ОСОБА_5

захисник ОСОБА_7 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 30 червня 2021 року продовжено ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 28 серпня 2021 року.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Обвинувачений ОСОБА_5 просить ухвалу скасувати та обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Обвинувачений вважає ухвалу незаконною. Зазначає, що прокурор в судовому засіданні послався на ризики, передбачені ст. 177 КПК України, проте жодним доказом вони не підтверджуються.

Зазначає, що суд першої інстанції на підтвердження ризику вчинення іншого кримінального правопорушення вказав, що він раніше судимий, проте апелянт вважає, що посилання на його минуле не може бути достатньою підставою для продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Зазначає, що він перебуває під вартою більше двох с половиною років, за цей час ризики значно зменшилися.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

На розгляді Центрального районного суду м. Миколаєва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_5 під вартою. Обґрунтовуючи клопотання, прокурор посилався на існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватись від органів досудового розслідування та суду та продовжити вчиняти злочини.

Задовольняючи клопотання прокурора, суд дійшов висновку про необхідність продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Мотивував це рішення тим, що ризики, враховані при застосуванні запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 не зменшилися, а тому подальше тримання під вартою є виправданим, оскільки неможливо запобігти зазначеним прокурором ризикам, застосувавши до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_7 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши надані судом матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд встановив таке.

Приймаючи рішення про продовження строку тримання під вартою, суд першої інстанції дотримався вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, яка передбачає, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

З наданих судом першої інстанції матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000441.

ОСОБА_5 під час проведення досудового розслідування обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 06.05.2021 відносно обвинуваченого ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 04.07.2021.

Прокурором подано клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_5 під вартою. В обґрунтування клопотання, прокурор послався на існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Суд першої інстанції достатньо мотивував рішення в частині наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Так, під час розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, раніше судимий, офіційно не працює, постійного джерела доходів не має. Судове провадження на даний час триває. Наведені обставини дають можливість припускати, що обвинувачений може переховуватись від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому вірним є висновок суду першої інстанції про наявність зазначених ризиків.

Враховуючи наведене, є безпідставними доводи апелянта в частині необґрунтованості висновків суду першої інстанції про наявність достатніх підстав вважати про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

З урахуванням тяжкості злочину та наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд погоджується із висновком суду першої інстанції, що зазначені ризики продовжують існувати та їм неможливо запобігти в умовах застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу більш м`якого, ніж тримання під вартою, і що більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою. За таких обставин, апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 376, 405, 407, 422-1, 424, 425, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 30 червня 2021 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3