"29" липня 2021 р. Справа № 363/2423/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2021 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Вишгород обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0001013 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Куча Новоушицького району Хмельницької області, громадянина України, працюючого директором ТОВ «Завод декоративної упаковки», одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, -

встановив:
До Вишгородського районного суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001013 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України та угода про визнання винуватості від 08.06.2021 року між прокурором Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 .

Ухвалою суду по вказаному провадженню було призначено підготовче судове засідання.

У судовому засіданні прокурор висловив думку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладену між прокурором та підозрюваним, як таку, що відповідає вимогам закону.

Обвинувачений підтримав думку прокурора, поясним, що розуміє наслідки невиконання умов угоди та просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Захисник у судовому засіданні вказав, що дана угода про визнання винуватості укладалася за його участю, добровільно, без примусу або погроз та просив вказану угоду затвердити.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості, дійшов до наступного.

Відповідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 КПК України.

Частиною 7 статті 474 КПК України передбачено, що суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього кодексу та або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

В пункті 4 угоди, сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу у розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000грн.

Згідно частин 1 2 статті 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При укладанні угоди та узгодженні призначеного покарання прокурором недостатньо враховано інтереси суспільства, оскільки сторони, узгодивши покарання у виді штрафу, не врахували, зазначені в обвинувальному акті, як пом`якшуючи обставини: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину не дають підстав вважати, що вони зменшують небезпечність скоєного кримінального правопорушення. З самого обвинувального акту та з самої угоди про визнання винуватості у суду не має можливості встановити в чому саме виразилося щире каяття обвинуваченого та активне сприяння в розкритті злочину.

Перевіривши угоду на відповідність цим вимогам закону, суд не вбачає законних підстав для її затвердженні, оскільки узгоджене сторонами покарання у виді штрафу, не відповідає інтересам суспільства і не сприятиме запобіганню вчиненню кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так й іншими особами.

Згідно з вимогами статті 474 КПК України, якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання. Суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Якщо суд відмовляє в затвердженні угоди, досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд у підготовчому судовому засіданні має право прийняти такі рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Пунктом 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 13 від 11.12.2015 року «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод», зокрема вказано, що за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону і закону про кримінальну відповідальність, врахувавши доводи сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження, має право повернути кримінальне провадження прокурору, якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, для його продовження у порядку, передбаченому розділом III КПК України, у разі встановлення підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, та відмови у затвердженні угоди.

Оскільки угоду в даному кримінальному провадженні було досягнуто під час досудового розслідування, клопотання, пов`язане з відсутністю необхідності продовження досудового розслідування внаслідок його фактичного закінчення, прокурором до суду не подавалось, тому суд, відповідно до положень ч. 7 ст. 474 КПК України, вважає за доцільне повернути обвинувальний акт прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 314, 372, 474 КПК України, суд, -

ухвалив:
Відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0001013 за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001013, за обвинувачення ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, повернути прокурору для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1