Справа № 191/3986/20
Провадження № 1-кп/191/306/20
У Х В А Л А
іменем України
підготовчого судового засідання

06 травня 2021 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Синельникове Дніпропетровської області кримінальне провадження №0001337 від 05 серпня 2016 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с.Славгород Синельниківського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта базова вища, одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

за участю в судовому засіданні прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

Встановив :
07 липня 2016 року приблизно о 01.00 год. ОСОБА_3 , знаходився в салоні автомобіля швидкої медичної допомоги марки УАЗ-469 д/н НОМЕР_1 , який рухався з с.Славгород Синельниківського району в напрямку м.Синельникове Дніпропетровської області, де, на ґрунті особистих неприязних стосунків, у нього виникла сварка з фельдшером швидкої медичної допомоги ОСОБА_6 . У цей момент у ОСОБА_3 в ході вказаного конфлікту раптово виник злочинний умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_6 тілесних ушкоджень. Так, реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи небезпечність своїх дій, передбачаючи їх суспільну небезпеку та бажаючи настання наслідків у вигляді заподіяння тілесних ушкоджень, знаходячись при цьому обличчям до потерпілого ОСОБА_6 , ОСОБА_3 діючи умисно, правою рукою, стиснутою в кулак, наніс один удар потерпілому ОСОБА_6 в область лівого ока. В результатів злочинних дій ОСОБА_3 , потерпілому ОСОБА_6 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: синця та набряку м`яких тканин обох повік лівого ока, субкон`юктивальних крововиливів лівого ока, які, згідно висновку судово-медичної експертизи від 20 вересня 2016 року № 278, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.1 ст.125 КК України, тобто умисні легкі тілесні ушкодження.

Потерпілим ОСОБА_6 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого матеріальної шкоди, завданої злочином, в розмірі 2463,14 грн., 15000,00 грн. матеріального збитку для реабілітації та подальше лікування, а також моральної шкоди в розмірі 100000,00 грн.

Потерпілий в підготовче судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив суворо покарати обвинуваченого та підтримав свій цивільний позов.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив обставини, які викладені в обвинувальному акті, цивільний позов не визнав.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 - ОСОБА_5 заявив суду клопотання про закриття провадження у справі та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Обвинувачений підтримав клопотання захисника та просив закрити кримінальне провадження у зв`язку з закінченням строків давності.

Прокурор не заперечувала проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.

Суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, доведена і його дії правильно кваліфіковані як умисні легкі тілесні ушкодження .

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Згідно п.2 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлених підстав, передбачених пунктами 4-8 ч.1 або ч.2 ст.284 цього кодексу.
Так, відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Статтею 285 КПК України передбачено звільнення особи від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального проступку і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки у разі вчинення кримінального проступку , за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Однією з підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є закінчення строків давності. Строк давності - це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.
Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Зокрема, суд встановлює наявність певного обвинувачення, закінчення відповідних строків, передбачених ст.49 КК України, і за таких умов зобов`язаний задовольнити клопотання обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності.
Під час розгляду клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності судом було роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_3 суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, через те, що положення статті 49 КК України не є реабілітуючою підставою для звільнення від кримінальної відповідальності.
Проте, ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив його задовольнити. З`ясувати думку потерпілого щодо вирішення зазначеного клопотання обвинуваченого у суду не було можливості, оскільки, будучи належним чином повідомленим про дату та час судового засідання, потерпілий ОСОБА_6 надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності .
Крім того, суд ретельно перевірив, відповідно до вимог ст.49 КК України, перебіг та строки давності притягнення до кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки кримінальний проступок був вчинений ОСОБА_3 07 липня 2016 року. Отже, з моменту події кримінального правопорушення пройшло 4 роки та 10 місяців.
Так, звільнення особи від кримінальної відповідальності у разі настання обставин, передбачених пунктами 1-4 ч.1 ст. 49 КК України, за наявності згоди обвинуваченого на звільнення на підставі спливу строків давності- є обов`язком суду.
За нормами КПК України судове рішення за результатами кримінального провадження про звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності необхідно постановляти відповідно до вимог ст.ст.284, 288, 368372 цього кодексу у формі ухвали.
І тільки, за відсутності згоди обвинуваченого суд, відповідно до ч.7 ст. 284 КК України, має розглянути справу в загальному порядку і за наявності підтвердження даних, передбачених пунктами 1-5 ч. 1 ст. 368 КПК, та після виконання вимог, передбачених пунктами 6-14 ч. 1, частин 2-6 ст. 368 КПК України, постановити обвинувальний вирок, призначити покарання та звільнити від покарання на підставі статей 12, 49, ч. 5 ст. 74 КК України.
Така правова позиція щодо порядку застосування положень ст.49 КК України була висловлена Верховним Судом України зокрема в «Аналізі практики застосування норм закону про звільнення від кримінальної відповідальності (покарання) у зв`язку із закінченням строків давності» та повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи « Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з якими, суд повинен забезпечити належну реалізацію права особи на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України- цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом.

Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Статтею 129 КПК України не передбачено, яке судове рішення має постановити суд у випадку звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Тому суд вважає, що цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 необхідно залишити без розгляду, що не перешкоджає йому звернутись до суду в порядку цивільного судочинства.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.49 КК України, ст.ст.314, 284, 285, 368372 КПК України, суд,-

Постановив:
Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України на підставі ст.49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності.

Кримінальне провадження №0001337 від 05 серпня 2016 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, закрити.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 суми матеріального збитку в розмірі 2463 грн.14 коп., відшкодування моральної шкоди в розмірі 100000( сто тисяч) грн.; суми матеріального збитку для реабілітації та подальшого лікування в розмірі 15000,00 грн.- залишити без розгляду.

На ухвалу сторонами може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 7 (семи) діб з моменту оголошення.

Суддя: ОСОБА_1