Справа № 307/2039/20
Провадження № 1-кп/307/753/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2021 року Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді ОСОБА_1
за участі: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Тячів, кримінальне провадження за № 0000450, про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, із повною загальною середньою освітою, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, сезонного робітника, раніше не судимого, у вчиненні злочину передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України,

В С Т А Н О В И В:
П`ятнадцятого травня дві тисячі двадцятого року, близько 00.30 год., ОСОБА_5 , керуючи транспортним засобом марки «КАМАЗ 53212», н/з НОМЕР_1 , з причепом марки «ГКБ 8350», н/з НОМЕР_2 , рухаючись по вулиці Борканюка, у с. Нижня Апша, у напрямку смт. Тересва, напроти будинку № 120, у порушенням вимог пунктів 1.3., 1.4., 1.5., 2.3. «б» та 12.3. Правил дорожнього руху, не забезпечив безпеку дорожнього руху, не врахував дорожню обстановку що склалася, внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , який в той момент лежав на проїжджій частині дороги по правій смузі руху перпендикулярно до їдучого транспортного засобу, в результаті чого потерпілий отримав тяжкі тілесні ушкодження, що потягли за собою його смерть.

Своїми діями обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочин передбачений ст. 286 ч. 2 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони спричинили смерть потерпілого.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю. Пояснив, що 15.05.2020, близько 00.30 год., він їхав на транспортному засобі «КАМАЗ 53212», н/з НОМЕР_1 , з причепом по вулиці Борканюка, у с. Нижня Апша, у напрямку смт. Тересва, коли побачив по свій смузі руху якийсь предмет. На той момент він не зрозумів, що саме лежить на дорозі, і хотів його об`їхати та повернувши вліво виїхав на зустрічну смугу руху. В смт. Тересва його зупинили працівники поліції та повідомили, що він вчинив наїзд на людину. Як в подальшому виявилося на проїжджій частині дороги його смуги руху лежала особа через яку він переїхав переднім правим колесом автомобіля. Шкоду завдану потерпілому він відшкодував повністю.

Потерпілий ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився. Надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Просить призначити обвинуваченому міру покарання не пов`язану з позбавленням волі. Моральна та матеріальна шкода йому відшкодована повністю.

Розглянувши матеріали кримінального провадження суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена повністю.

Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, схемою та фототаблицею від 15.05.2020 стверджено, що місцем дорожньо-транспортної пригоди є територія напроти будинку № 120 по вулиці Борканюка у с. Нижня Апша. Вид покриття асфальтобетонне. Стан покриття сухе. До проїжджої частини праворуч та ліворуч примикають узбіччя. Далі за узбіччям розміщені будівлі сільського типу. Сліди гальмування одинарні, переривчасті, довжиною 15.4 метрів. На всій проїжджій частині дороги наявна мозкова речовина. Труп лежить на проїжджій частині дороги головою до середини дороги.

Відповідно до протоколу огляду місця події та фототаблиці до нього від 15.05.2020 об`єктом огляду являється «КАМАЗ 53212», н/з НОМЕР_1 , з причепом марки «ГКБ 8350», н/з НОМЕР_2 , який завантажений деревиною в кількості 37.36 м.куб. В ході огляду на автомобілі з лівого боку на запасній шині виявлено залишки речовини, можливо мозку, на задній шині автомобіля та другій осі виявлено речовину схожу на кров, а також на правому боці причепа залишки речовини схожої на кров та мозок.

Згідно висновку експерта № 86 від 01.06.2020 у потерпілого ОСОБА_7 мали місце тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, що супроводжувалося багатоуламковими переломами кісток склепіння та основи черепа, а також розчавленням головного мозку, які відносяться до групи тяжких ушкоджень, так як потягли за собою смерть потерпілого. Вказані тілесні ушкодження могли виникнути в результаті здавлення голови та правого плеча між тупими предметами, якими могли бути колесо (колеса) вантажного автомобіля і тверде покриття дороги. Строку події 15.05.2020 дані тілесні ушкодження відповідають. В момент первинного контактування з автомобілем, тобто, в момент перекочування колеса автомобіля через голову потерплій знаходився у лежачому положенні, обличчям вниз. При судово-токсикологічному дослідженні в крові від трупа ОСОБА_6 виявлено 2.32 проміле, а в сечі 2.61 проміле етилового спирту. Дана концентрація алкоголю в крові живої людини відповідає алкогольному сп`янінню середнього ступеню.

Висновком автотехнічної експертизи та фототаблиць до нього № 99/05 від 18.05.2020 стверджено, що на момент проведення огляду транспортного засобу робоча гальмівна система, системи рульового керування та освітлення автопоїзда в складі автомобіля-тягача «КАМАЗ 53212», н/з НОМЕР_1 , з причепом марки «ГКБ 8350», н/з НОМЕР_2 , були працездатними і їхній технічний стан відповідав вимогам ПДР.

Згідно висновку судової авто технічної експертизи № 144/06 від 30.06.2020 у заданій дорожній ситуації водій автомобіля «КАМАЗ 53212», н/з НОМЕР_1 , з причепом марки «ГКБ 8350», н/з НОМЕР_2 , ОСОБА_5 у відповідності до вимог пп. 12.3.. 12.4. та 1.10. ПДР повинен був з моменту виявлення перешкоди для руху (в даному випадку лежачої на проїжджій частині особи) негайно застосувати гальмування для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або застосувати маневр безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди. Для оцінки дій пішохода ОСОБА_6 спеціальних пізнань в галузі судової авто техніки не потрібно. Дане питання повинно бути вирішене слідством (судом) самостійно стосовно до вимог пунктів 1.5.ч.1, 4.1., 4.4., 4.7. та 4.14. «а, б» ПДР. При заданих слідством вихідних даних водій автопоїзда в складі автомобіля-тягача «КАМАЗ 53212», н/з НОМЕР_1 , з причепом марки «ГКБ 8350», н/з НОМЕР_2 , ОСОБА_5 , з технічної точки зору, мав технічну можливість попередити наїзд на перешкоду (в даному випадку лежачу на проїжджій частині особу) шляхом своєчасного виконання безпечного маневру об`їзду ліворуч з моменту виявлення перешкоди для руху, або шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування у момент виникнення небезпеки для руху, при русі з вибраною швидкістю 30-40 км/год. Умовами настання даної ДТП є факт невідповідності дій водія ОСОБА_5 вимогам пунктів 12.3., 1.10. Правил дорожнього руху, який несвоєчасно застосував гальмування, або безпечний маневр об`їзду перешкоди ліворуч.

Таким чином, оцінивши у сукупності всі зібрані по справі докази, які повністю узгоджуються між собою і не суперечать один одному, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 вчинив злочин передбачений ст. 286 ч. 2 КК України.

Обираючи обвинуваченому покарання суд враховує обставини, які його пом`якшують: раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, щиро покаявся, добровільно відшкодував завданий збиток, по місцю проживання характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину.

При розгляді даного кримінального провадження судом було встановлено, що крім порушення правил дорожнього руху обвинуваченим, з боку загиблого ОСОБА_6 також було допущено порушення правил дорожнього руху.

Згідно п. 4.1. ПДР пішоходи повинні рухатися по тротуарах і пішохідних доріжках, тримаючись правого боку. Якщо немає тротуарів, пішохідних доріжок або пересуватися по них неможливо, пішоходи можуть рухатися велосипедними доріжками, тримаючись правого боку і не утруднюючи рух на велосипедах, або в один ряд узбіччям, тримаючись якомога правіше, а у разі його відсутності або неможливості рухатися по ньому - по краю проїзної частини назустріч руху транспортних засобів. При цьому треба бути обережним і не заважати іншим учасникам дорожнього руху.

Відповідно до пп. 4.3., 4.4., 4.7. та 4.14. ПРД за межами населених пунктів пішоходи, які рухаються узбіччям чи краєм проїзної частини, повинні йти назустріч руху транспортних засобів. У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості пішоходи, які рухаються проїзною частиною чи узбіччям, повинні використовувати світлоповертальні елементи (стрічку, наклейку, жилет тощо) або бути в одязі, який має світлоповертальні елементи, для своєчасного їх виявлення іншими учасниками дорожнього руху. Пішоходи повинні переходити проїзну частину по пішохідних переходах, у тому числі підземних і надземних, а у разі їх відсутності - на перехрестях по лініях тротуарів або узбіч. Пішоходам забороняється, зокрема, виходити на проїзну частину, не впевнившись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху; переходити проїзну частину поза пішохідним переходом, якщо є розділювальна смуга або дорога має чотири і більше смуг для руху в обох напрямках, а також у місцях, де встановлено огородження; затримуватися і зупинятися на проїзній частині, якщо це не пов`язано із забезпеченням безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24.10.2003 р. зі послідуючими змінами звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. У п. 2 вказаної постанови зазначено, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Враховуючи наведені пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин, особу обвинуваченого, тяжкість вчиненого ним злочину, досудову доповідь, із якої вбачається, що орган пробації вважає за можливе виправлення Тиводара без позбавлення волі або обмеження волі, прохання потерпілого не позбавляти його волі, суд вважає за можливе призначити йому покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком з позбавлення права керування транспортними засобами.

За таких обставин, керуючись стст. 368, 374 КПК України суд,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на 4 (чотири) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на 1 (один) рік.

На підставі стст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного йому основного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року і 6 (шість) місяців не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання, або роботи.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді застави залишити без змін до вступу вироку в законну силу.
Після вступу вироку в законну силу заставу в сумі 42040 (сорок дві тисячі сорок) гривень, сплачену по квитанції № , від 15.05.2020, повернути заставодавцю ОСОБА_8 .
Процесуальні витрати по справі відсутні.

Ухвалу Тячівського районного суду від 26.05.2020 про накладення арешту на транспортний засіб «КАМАЗ 53212», н/з НОМЕР_1 , з причепом марки «ГКБ 8350», н/з НОМЕР_2 , шляхом заборони його відчуження та розпорядження, скасувати.

Речовий доказ транспортний засіб «КАМАЗ 53212», н/з НОМЕР_1 , з причепом марки «ГКБ 8350», н/з НОМЕР_2 , - залишити у ОСОБА_8 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий ОСОБА_1