справа № 462/585/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2021 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Львові кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, без реєстрації постійного місця проживання, тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз 22 грудня 2020 року Галицьким районним судом м.Львова за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ст.70, ст.71 КК України до 4 років 9 місяців позбавлення волі

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

26 грудня 2020 року, приблизно о 01 год. 30 хв., ОСОБА_4 , знаходячись у квартирі АДРЕСА_2 за місцем проживання потерпілого ОСОБА_5 , де розпивав з останнім спиртні напої, під час чого скориставшись тим, що потерпілий заснув в своїй кімнаті та відсутністю сторонніх осіб, умисно, повторно, таємно викрав з кімнати ОСОБА_5 ноутбук HP RT 3290, серійний номер 5CD3271P2V, срібного кольору з наліпками по всьому корпусі, вартістю 6000 гривень, мобільний телефон iPhone 7 у несправному стані, який вартості не становить, мобільний телефон iPhone XR, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , вартістю 14 000 гривень, в якому була сім карта оператора «Лайфселл» НОМЕР_3 , яка вартості не становить, MacBook Pro 2015, серійний номер НОМЕР_4 , вартістю 15 000 гривень, всього майна на суму 35 000 гривень. Після чого з даними речами покинув приміщення квартири, пізніше розпорядившись ними на власний розсуд.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість визнав повністю, дав покази про те, що він 26 грудня 2020 року, знаходячись у квартирі АДРЕСА_2 , таємно викрав у потерпілого ноутбук HP RT 3290, мобільний телефон iPhone 7 у несправному стані, мобільний телефон iPhone XR, MacBook Pro 2015, після чого розпорядився викраденим на власний розсуд.

Суд у відповідності до ст. 349 ч. 3 КПК України за згодою всіх учасників процесу визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які не оспорюються обвинуваченим, переконавшись, що він правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви у добровільності його позиції, та роз`яснивши про позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи встановлені обставини, оцінивши досліджені докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину доведена та його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду і міри покарання, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким, конкретні обставини кримінального провадження, ставлення обвинуваченого до скоєного - вину визнав повністю, щиро кається у скоєному, дані про його особу, а саме: під наглядом у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває /Т-2 а.с. 63,6/, раніше неодноразово судимий за злочини проти власності.

Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає пом`якшуючою обставиною щире каяття обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, його особи - раніше неодноразово судимий, конкретних обставин кримінального провадження, суд вважає, що його перевиховання і виправлення неможливо без ізоляції від суспільства і не знаходить підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України, і тому вважає за необхідне призначити йому міру покарання у виді позбавлення волі, але, з урахуванням його ставлення до скоєного - вину визнав повністю, щиро каявся, суд приходить до висновку про призначення міри покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України.
На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком слід частково приєднати невідбуте покарання за вироком Галицького районного суду м. Львова від 22 грудня 2020 року і за сукупністю вироків визначити остаточне покарання.

Судові витрати по справі відсутні.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Галицького районного суду м. Львова від 22 грудня 2020 року і за сукупністю вироків визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 4 (чотири) роки 10 (десять) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Речові докази /Т-2 а.с.153/: ноутбук HP RT 3290, серійний номер 5CD3271P2V - повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення учасниками процесу до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя:

Оригінал вироку.