Справа № 710/1214/21
Провадження № 1-кп/710/148/21
УХВАЛА

12.08.2021 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника (адвоката) ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Шпола кримінальне провадження № 0000677 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України
ВСТАНОВИВ:
10.08.2021 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000677 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Ухвалою суду від 10.08.2021 за цим провадженням було призначено підготовче судове засідання.

У підготовчому судовому засіданні учасники судового провадження проти призначення справи до судового розгляду не заперечували.
Заслухавши прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду з наступних підстав.
Справа підсудна Шполянському районному суду Черкаської області. Угод про визнання винуватості чи про примирення у порядку ст. 468-475 КПК України до суду не надходило. Підстав для закриття кримінального провадження не вбачається. Обвинувальний акт складено відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримано вимоги закону. Підстав для направлення обвинувального акта для визначення підсудності не встановлено.
Суд приходить до переконання, що є достатні підстави для призначення цього кримінального провадження до судового розгляду.
12.08.2021 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшло клопотання прокурора Шполянського відділу Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_7 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому по кримінальному провадженню №0000677 від 17.06.2021 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Сигнаївка, Шполянського району, Черкаської області, жителю АДРЕСА_1 , громадянину України, українцю, освіта середня, не працюючому, не одруженому, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимому, строком на два місяці.
Клопотання мотивоване тим, що під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 17.06.2021 близько 15:38 год., перебуваючи по АДРЕСА_2 , при в`їзді на територію станції технічного обслуговування, на ґрунті виниклих напередодні неприязних відносин, діючи умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , маючи при собі заздалегідь підготовленого ножа, якого приніс із собою, наніс останньому один удар вказаним ножем, тримаючи його правою рукою в область грудної клітини зліва, заподіявши потерпілому ОСОБА_6 тілесне ушкодження у вигляді проникаючого поранення грудної клітки з ушкодженням лівої легені, яке супроводжувалося гемопневмотораксом, яке згідно з висновком експерта від 12.07.2021 № 05-6-01/199 містить ознаку небезпеки для життя та відноситься до категорії тяжкого тілесного ушкодження. Досудовим розслідуванням встановлено достатньо доказів про вчинення даного кримінального правопорушення ОСОБА_5 , що стало підставою для скерування обвинувального акту до суду. Крім того, у кримінальному провадженні на теперішній час наявні свідки, а саме товариш обвинуваченого ОСОБА_8 , брат обвинуваченого ОСОБА_9 , а також інші свідки, з якими ОСОБА_5 ймовірно знайомий, що свідчить про те, що обвинувачений з метою уникнення кримінальної відповідальності матиме можливість впливати на них.
18.06.2021 ухвалою слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 15.08.2021.
Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.
Обвинувачений ОСОБА_5 , заперечував проти клопотання про продовження йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Захисник у судовому засіданні заперечував проти клопотання вказавши на суворість запобіжного заходу та просив застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Заслухавши думку прокурора, захисника, обвинуваченого, дослідивши клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя дійшов такого висновку.
Згідно зі ст. 331 КПК України, під час судового засідання, суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити та скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі, запобіжний захід. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Згідно зі змістом ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків.
Відповідно до ст. 2 КПК України одним із завдань кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень.
Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
За змістом закону, відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію та майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Положеннями ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують Конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Згідно п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) вказано, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 у справі «Хайредінов проти України» вказано, що ст. 5 Конвенції гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Частиною 3 ст. 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Крім того, відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілих. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства ( «Летельє проти Франції»).
Оцінивши доводи всіх учасників судового засідання, виходячи з необхідності уникнення ризиків, визначених ст.177 КПК України, та забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, враховуючи у сукупності наведені прокурором обставини, які свідчать про наявність зазначених ним ризиків, а саме ступінь тяжкості інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення за вчинення якого кара полягає у позбавленні волі на строк до восьми років, те що обвинувачений з метою уникнення від покарання може переховуватися від суду, впливати на свідків, при цьому суд приймає до уваги усталену практику Європейського Суду, відображену зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії», відповідно якої суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів, особи обвинуваченого, можливість незаконно впливати на свідка, який не був допитаний у судовому порядку, приймаючи до уваги ту обставину, що ОСОБА_5 не працюючий, не одружений, утриманців не має, вчинив кримінальне правопорушення в стані наркотичного та алкогольного сп`яніння, відсутність міцних соціальних зав`язків, а також що будь-яких даних про зменшення чи відсутність наведених ризиків, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено, суд приходить до переконання, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 є обґрунтованим та підлягає до задоволення.
На підставі наведеного, керуючись 176 - 178, 183-186, 194, 196, 197, 205, 309, 331, 372, 392, 395, 532 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Призначити кримінальне провадження № 0000677 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шполянського районного суду Черкаської області на 19.08.2021 о 15:00 годині.
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на два місяці з утриманням в ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» УДПтС України, тобто до 12.10.2021 включно
Строк дії ухвали до 12.10.2021 включно.
Одночасно визначити ОСОБА_5 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України.

Заставу визначити у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 47580(сорок сім тисяч п`ятсот вісімдесят) гривень, у національній грошовій одиниці України

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави, на підставі ч. 5ст. 194 КПК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він перебуває без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

- утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілим у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Попередити ОСОБА_5 , що в разі невиконання, покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується в порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору, а суд вирішує питання про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Ознайомити обвинуваченого ОСОБА_5 під розпис з ухвалою суду.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.
У судове засідання викликати сторони кримінального провадження, свідків.
В частині продовження строку запобіжного заходу ухвала суду може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1