ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6874/21
провадження № 1-кс/753/1298/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"08" квітня 2021 р. слідчий суддя Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого Слідчого відділу Дарницького УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001060, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 4 квітня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України

ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Дарницького УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 , за погодженням з процесуальним керівником прокурором Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 , звернувся до слідчого суді з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001060, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 4 квітня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 розробили спільний план по проникненню в чуже житло та вчиненню крадіжки чужого майна із житла, чітко розділивши між собою свої злочинні ролі. З метою вчинення зазначеного кримінального правопорушення ОСОБА_4 , спільно з ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 заздалегідь розділили злочинні ролі, підготували інструмент для пошкодження та відчинення замків квартирних дверей, за допомогою якого повинні були зламувати або відкривати замки квартир.

4 квітня 2021 року приблизно о 00 год. 30 хв. ОСОБА_8 з ОСОБА_7 та ОСОБА_4 приїхали під керуванням останнього на автомобілі марки «КIA MAGENTIS», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 до буд. 19 АДРЕСА_1 з метою підшукування зручної квартири для вчинення крадіжки чужого майна. ОСОБА_8 разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , діючи обопільно та узгоджено, згідно розподілених ролей, а саме ОСОБА_4 залишався в салоні автомобіля марки «КIA MAGENTIS», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , де спостерігав за прилеглою до місця скоєння злочину територією, в цей час ОСОБА_8 з ОСОБА_7 , вийшли з вказаного автомобіля та попрямували до буд. АДРЕСА_2 , з метою вчинити крадіжку з квартири. В подальшому ОСОБА_8 з ОСОБА_7 піднялись на 12 поверх вказаного будинку та з метою власного збагачення вирішили проникнути до квартири 94.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення крадіжки чужого майна, приблизно о 00 год. 35 хвилин, за допомогою наявних у них спеціальних інструментів, зламали циліндричний механізм замка вхідних дверей до квартири 94, після чого ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_7 проникли до приміщення даної квартири, звідки викрали наступні речі: дорожня сумка «saikoun» (35л) синьо-чорного кольору вартістю 343,20 грн.; сумка коричневого кольору «Louis Vuitton» вартістю 760,20 грн.; пляшка напою «МОЁТ&Chandon», 0,750 л. вартістю 1547,00 грн.; пляшка папою «Novellina prosecco extra dry», 0,750 л. вартістю 199,00 грн.; сир сулугуні «Золотий Резерв», 0,250 грамів, вартістю 44,60 грн.; два креми «La nuit lancome», ємкістю 0,50 мл. кожний, вартістю 4220,00 грн.; туалетну воду «La Nuit Tresor Nude Lancome», ємністю 50 мл. вартістю 1399,00 грн.; туалетну воду «Chanel Chance», ємністю 20 мл. вартістю 759,00 грн.; пудру для обличчя «Dior Diorskin Forever Compact» вартістю 958,00 грн.; пудру «Dior Diorskin Forever» вартістю 958,00 грн.; срібну ложку з написом «Алексей 10.11.2012», 925 проба, вагою 10 гр. вартістю 972,00 грн.; коньяк «Jean Fillioux Tres Vieux» об`ємом 0,7 л. вартістю 3483,00 грн.; віскі «Glenlivet 12 Years Old», об`ємом 0,7 л. вартістю 1193,00 грн.; віскі «Chivas Regal Royal Salute», об`ємом 0,7 л. вартістю 5990,00 грн., а всього таємно викрали майно на загальну суму 22826,00 грн.

Після чого, ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_7 , вийшли з під`їзду будинку, сіли до салону автомобіля марки «КIA MAGENTIS», д.н.з. НОМЕР_1 , де на них очікував ОСОБА_4 та відповідно до відведеної йому ролі спостерігав за прилеглою до місця скоєння злочину територією, та в подальшому, утримуючи викрадене майно, зникли з місця вчинення злочину.

Я зазначає слідчий, у вчиненні даного злочину обґрунтовано підозрюються:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Чернігів, громадянин України, українець, з середньою освітою, одружений, офіційно непрацюючий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 .

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець міста Києва, громадянин України, українець, з середньою освітою, неодружений, непрацюючий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_4 раніше судимий (зі слів).

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м. Гудаута, Республіки Абхазії, абхазця, без громадянства, з середньою освітою, не одружений, не працюючий, не маючий місця реєстрації та проживання, раніше судимий.

4 квітня 2021 року о 4 годині 40 хвилин ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , та ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

4 квітня 2021 року о 10 год. 31 хв. за адресою: АДРЕСА_5 , проведено особистий обшук затриманого у порядку ст. 208 КК України ОСОБА_4 , під час якого у нього тимчасово вилучено майно, яке має значення речових доказів у кримінальному провадженні, а саме: мобільний телефон SAMSUNG IMEI: НОМЕР_2 IMEI: НОМЕР_3 , грошові кошти у сумі 33 гривні.

Постановою слідчого від 4 квітня 2021 року вилучені під час обшуку речі визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

З метою забезпечення збереження вилученого під час обшуку майна та збереження речових доказів, посилаючись на положення статей 98, 167, 170 КПК України слідчий просить накласти арешт на вказане майно.

У судове засідання з`явився слідчий, який підтримав подане клопотання та просив його задовольнити з підстав, викладених у ньому.

Присутні у судовому засіданні ОСОБА_4 та його представник адвокат ОСОБА_5 не заперечували проти огляду вилученого під час обшуку мобільного телефону.

Суд, дослідивши клопотання та надані в його обґрунтування матеріали, заслухавши пояснення слідчого, підозрюваного та його представника, дослідивши надані докази, дійшов висновку про часткове задоволення клопотання, з огляду на таке.

У провадженні слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження №0001060 від 4 квітня 2021 року, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

4 квітня 2021 року у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Як визначено ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Частиною 3 статті 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно зі ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Суд враховує, що поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, а тому зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, враховуючи положення статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», виходить з того, що згідно із практикою ЄСПЛ обґрунтованість підозри це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

Описана у клопотанні фабула у сукупності з наданими слідчим поясненнями та матеріалами кримінального провадження, доданими до клопотання, на даному етапі провадження дає слідчому судді можливість дійти висновку про наявність ознак злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Дослідивши додані до клопотання матеріали досудового розслідування, суд дійшов висновку, що вони містять достатні для цього етапу розслідування докази, які доводять можливу причетність ОСОБА_4 до інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом першим частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Як визначено ч. 3 ст. 208 КПК України уповноважена службова особа, слідчий, прокурор може здійснити обшук затриманої особи з дотриманням правил, передбачених частиною сьомою статті 223 і статтею 236 цього Кодексу.

Згідно із протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 4 квітня 2021 року, під час обшуку затриманого ОСОБА_4 у нього було вилучено мобільний телефон SAMSUNG чорного кольору, грошові кошти в сумі 33 гривні.

Частиною 5 статті 171 КПК України передбачено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Слідчим суддею встановлено, що клопотання про арешт майна подано з додержанням вимог ст. 171 КПК України та у строк, встановлений частиною 5 цієї статті.

Постановою слідчого СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 від 4 квітня 2021 року речі, вилучені під час проведеного 4 квітня 2021 року особистого обшуку ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 98 КПК України визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Враховуючи наявність достатніх підстав вважати, що мало місце вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, речі, які вилучені під час проведеного 4 квітня 2021 року особистого обшуку ОСОБА_4 , а саме мобільний телефон SAMSUNG IMEI: НОМЕР_2 IMEI: НОМЕР_3 , відповідають критеріям речових доказів, зазначеним у статті 98 КПК України, оскільки можуть містити інформацію та відомості, які можуть бути використані як доказ факту вчинення кримінального правопорушення або обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, і можуть бути зчитані з вилученого пристрою протягом деякого проміжку часу, зважаючи на правову підставу для арешту майна, слідчий суддя вважає, що незастосування запобіжного заходу у виді арешту майна створить ризики переховування, знищення або спотворення інформації, яка має значення для досудового розслідування, і з огляду на завдання кримінального провадження вважає, що у даному випадку втручання у володіння майном, виходячи з визначених КПК України засад кримінального провадження, є виправданим та пропорційним.

Разом з тим під час розгляду клопотання слідчим не доведено, що грошові кошти у сумі 33 гривні є предметом кримінального правопорушення, одержані внаслідок його вчинення або відповідають іншим критеріям речових доказів, а отже і не було доведено наявність підстав для арешту цього майна, у зв`язку і чим у задоволенні клопотання в частині накладення арешту на грошові кошти в сумі 33 гривні слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173, 309 КПК України

УХВАЛИВ:

1. Клопотання слідчого СВ Дарницького УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001060 від 4 квітня 2021 року задовольнити частково.

2. Накласти арешт на майно, вилучене 4 квітня 2021 року під час особистого обшуку у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затриманого у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а саме: мобільний телефон SAMSUNG IMEI: НОМЕР_2 IMEI: НОМЕР_3 .

У іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити учасникам процесу, третім особам, власнику майна, які присутні під час оголошення ухвали. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надіслати їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1