Харківський районний суд Харківської області
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 червня 2021 року смт. Покотилівка
Справа № 635/3122/21
Провадження № 1-в/635/397/2021
Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання- ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,
УСТАНОВИВ:
28 квітня 2021 року до Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 квітня 2021 року вищевказану справу передано в провадження судді ОСОБА_1 .

Згідно частини 1 статті 539 Кримінального процесуального Кодексу України (далі- КПК України), питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Відповідно до положень частини 4 статті 539 КПК України при вирішенні судом питань, пов`язаних із виконанням вироку у судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час місця розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, інші особи у разі необхідності.

Згідно частини 5 статті 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Представник Темнівської виправної колонії (№100) ОСОБА_5 та засуджений ОСОБА_4 у судове засідання не з`явились, надали до суду заяви про розгляд клопотання за їх відсутності.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання, оскільки вважає, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення.

Встановлені обставини, застосовані норми права та мотиви суду
Вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 01 червня 2020 року за частиною 2 статті 15, частиною 2 статті 185, частиною 2 статті 185, статті 70, 71 КК України ОСОБА_4 засуджений до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 4 місяці.
Початок строку відбування покарання 21 травня 2019 року.
Кінець строку відбування покарання - 21 вересня 2021 року.
Відповідно до частини 1 статті 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Відповідно до частини 2 статті 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та фактично відбув встановлений частини 3 статті 81 КК України термін покарання.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: 1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, а також за необережний тяжкий злочин; 2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі; 3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання (частина 3 статті 81 КК України).
При цьому, однією із найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі статті 81 КК України, є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.
Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміни не відбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26 квітня 2002 року, умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення.
Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого протягом всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної ради. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.
У відповідності до положень пункту 17 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України суду слід ретельно з`ясувати: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо прилучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.
Так, з характеристики на засудженого, наданої начальником відділення соціально-психологічної служби майором внутрішньої служби ОСОБА_6 за погодженням з заступником начальника установи із соціально-виховної та психологічної роботи- начальником відділу соціально-виховної та психологічної роботи підполковником внутрішньої служби ОСОБА_7 зазначено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 01 червня 2020 року за за частиною 2 статті 15, частиною 2 статті 185, частиною 2 статті 185, статті 70, 71 КК України ОСОБА_4 засуджений до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 4 місяці. З 21 травня 2019 року знаходиться в місцях позбавлення волі. Під час тримання засудженого в державній установі «Харківський слідчий ізолятор» засуджений порушень вимог режиму тримання не допускав, стягнень та заохочень не мав, до праці не залучався. З 04 червня 2019 року відбував покарання в державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)», де за період відбування покарання порушень вимог тримання не допускав, заохочувався два рази адміністрацією установи. З 26 листопада 2019 року тримався в державній установі «Харківський слідчий ізолятор», де за допущені порушення вимог режиму тримання притягувався до дисциплінарної відповідальності три рази, заохочень не мав, до праці не залучався. З 05 червня 2020 року відбуває покарання в державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)». За час відбування покарання характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок відбування покарання, режим тримання не порушує, до дисциплінарної відповідальності не притягався, стягнень не має. За виконання покладених на нього обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та ПВР УВП заохочувався чотири рази. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи та медичним персоналом. Спальне місце та при ліжкову тумбочку намагається утримувати у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Приділяє увагу щодо необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується. До виконання законних вимог персоналу установи виконання покарань ставиться сумлінно. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Відповідно до статті 123 КВК України бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Творчість», до реалізації програми ставиться із зацікавленістю, займається образотворчим мистецтвом.
Разом з тим, як вбачається з довідки про працевлаштування засудженого ОСОБА_4 в ДУ «Темнівська виправна колонія (№100)», засуджений ОСОБА_4 за весь період відбування покарання до праці залучався лише в січні, березні та квітня 2021 року.
Відповідно до довідки, наданої бухгалтером ДУ «Темнівська виправна колонія (№100)» ОСОБА_8 , за вироком суду у засудженого ОСОБА_4 маються процесуальні витрати на користь держави, які засуджений достроково відшкодував у повному обсязі.
Згідно довідки про заохочення та стягнення засудженого ОСОБА_4 за весь період відбування покарання засуджений має чотири заохочення, одне з яких скасовано наказом ДУ «Темнівська виправна колонія (№100)» №21-З/Ос-19 від 30 вересня 2019 року відповідно до вказівки Харківської місцевої прокуратури №6, а також має три стягнення у виді карцеру на три доби, та двох доган.
Відповідно до витягу з протоколу №26 засідання дисциплінарної комісії державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» 24 червня 2020 року було розглянуто питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, на підставі статті 82 КК України, було постановлено відмовити в представленні матеріалів до Харківського районного суду Харківської області, як особі яка не стала на шлях виправлення.
Відповідно до витягу з протоколу №26 засідання дисциплінарної комісії державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» 24 червня 2020 року було розглянуто питання щодо переведення до колонії мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання (або дільниці соціальної реабілітації) на підставі статей 100,101 КВК України, було постановлено не направляти матеріали до регіональної комісії на переведення до колонії мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання (або до дільниці соціальної реабілітації), як особі, яка не стає на шлях виправлення.
Відповідно до витягу з протоколу №42 засідання дисциплінарної комісії державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» 15 жовтня 2020 року було розглянуто питання щодо умовно-дострокового звільнення на підставі статті 81 КК України, було постановлено не представляти матеріали до Харківського районного суду Харківської області, як особі яка не довела свого виправлення.
Вирішальне значення має активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.
Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_4 тричі притягувався до дисциплінарної відповідальності, має три заохочення, що у свою чергу не характеризує особу, як таку, яка сумлінною поведінкою довів своє виправлення.
Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і довела це своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.
У відповідності до частини другої статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Разом з тим, відповідно до частини 2 статті 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Таким чином, однією з головних умов для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого.

На підставі зібраних даних, суд проаналізував діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків не довів, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Такий висновок суду про не виправлення засудженого ОСОБА_4 зроблений з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу та базується на всебічному врахуванні даних про його поведінку за весь період відбування покарання, тобто з 21 травня 2019 року.

Таким чином, з огляду на викладене, суд критично оцінює доводи засудженого з приводу того, що є обґрунтовані підстави для застосування до нього статті 81 КК України.

Враховуючи викладене, дані про особу засудженого ОСОБА_4 , його ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, поведінку за весь час відбуття покарання, відношення до праці, суд констатує відсутність достатніх та переконливих даних, які б свідчили про виправлення засудженого та досягнення цілей покарання в більш короткий термін, тому дійшов висновку про неможливість застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, як таке, що є передчасним.
На підставі вищевикладеного, керуючись статтею 81 КК України, статтями 537, 539 КПК України, статтею 154 КВК України, суд
УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання відмовити.
Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області, а засудженим в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1