ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/476/21 Справа № 212/9129/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , та заперечення на апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 10 березня 2021 року про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, з вищою освітою, директора ТОВ «КМС ІНВЕСТ», неодруженого, малолітніх (неповнолітніх) дітей на утриманні не має, раніше не судимого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191, ч.1 ст. 209 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
Зміст оскаржуваного судового рішення та встановленні слідчим суддею обставини.
Вказаною ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого відділення поліції №3 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 про обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
Покладено на підозрюваного ОСОБА_8 , строком на два місяці наступні обов`язки:
- прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю, а саме до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду в залежності від стадії кримінального провадження;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- утримуватись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.
Судом першої інстанції враховано, що наявність підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_8 злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України є злочином особливо тяжким та тяжким; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним; дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце проживання та реєстрації, постійне місце роботи, а також, чисельні нагороди, відзнаки та грамоти за трудові досягнення, слідчий суддя прийшов до висновку про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання з покладанням на нього обов`язків відповідно до вимог ч. 5 ст. 194 КПК України та прийшов до висновку, що саме цей запобіжний захід зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст.177 КПК України.
Вимоги апеляційних скарг та узагальненні доводи осіб, які її подали.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою обрати підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Вважає, що ухвала суду є необгрунтованою, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, остільки слідчим суддею не надано належної оцінки доводам прокурора щодо наявності ризиків, передбачених п.1,2,3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризику переховуватись від органу досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, або інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні.
На думку прокурора, визначений слідчим суддею запобіжний захід не зможе належним чином забезпечити виконання підозрюваною покладених на нього процесуальних обов`язків.
Вважає, що судом зроблені хибні висновки щодо особи підозрюваного, остільки він не має стійких соціальних зв`язків, не одружений, дітей на утриманні не має.

В запереченнях на апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 вважає, що ухвала суду законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу прокурора вважає, що вона задоволенню не підлягає.
На його думку, слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_8 у вигляді особистого зобов`язання дотримався вимог КПК України. Вважає, що в поданому клопотання про обрання запобіжного заходу слідчому судді не було додано доказів того, що підозрюваний може ухилитися від явки до органу досудового розслідування та суду, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей і документів, які мають істотне значення для кримінального провадження, незаконно впливати на свідків кримінального правопорушення, остільки підозрюваний самостійно з`являвся до слідчого та суду, обшуки вже проведено, свідки допитані під час досудового розслідування.
Позиція учасників апеляційного перегляду.
В апеляційному суді захисник-адвокат ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_8 та останній заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, та просили ухвалу суду залишити без змін.
Прокурор в апеляційному суді просив задовольнити вимоги його апеляційної скарги та ухвалу суду скасувати та обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши головуючого суддю, пояснення учасників судового розгляду, обговоривши доводи апеляційних скарг та перевіривши наявні матеріали, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Як вбачається з матеріалів провадження, СВ Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ведеться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000391, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.01.2013 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.1 ст.209 КК України.

Як вбачається з наявних матеріалів ОСОБА_8 підозрюється в тому, що реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання своїм службовим становищем, 02.04.2004 року ОСОБА_8 перебуваючи на посаді директора УМ-122, будучи службовою особою, розуміючи, що гусеничні крани (кран гусеничний дизель-електричний стріловий марки КС-8161 заводський номер НОМЕР_1 , виготовлений в жовтні 1969 року та кран монтажний гусеничний спеціальний з універсальним робочим обладнанням, марки СКГ-40А заводський номер 18, виготовлений 1987 року) перебувають на балансі ЗАТ ТРЕСТ КРИВОРІЖСТАЛЬКОНСТРУКЦІЯ та перебувають у власності у вказаного підприємства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер вчинюваного ним діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи настання таких, з корисливої метою, з метою власного збагачення, всупереч норм визначених у положенні та контракті директора щодо заборон відчуження майна товариства, без будь-якого погодження з ЗАТ ТРЕСТ КРИВОРІЖСТАЛЬКОНСТРУКЦІЯ, всупереч інтересам підприємства, тобто зловживаючи своїм службовим становищем, заволодів майном ЗАТ ТРЕСТ КРИВОРІЖСТАЛЬКОНСТРУКЦІЯ, а саме краном гусеничним дизель-електричним стріловим марки КС-8161 заводський номер 66, виготовлений в жовтні 1969 року та краном монтажним гусеничним спеціальним з універсальним робочим обладнанням, марки СКГ-40А заводський номер 18, виготовлений 1987 року, шляхом направлення листа за власним підписом від імені УМ-122, до Дніпропетровської Державної інспекції з нагляду в енергетиці на об`єктах котлонагляду та вантажопідіймальних конструкцій, про зняття обліку вказаних кранів,у зв`язку з передачею іншому власнику, а саме ТОВ КРАНМОНТАЖСЕРВІС директором якого, відповідно до наказу №21 від 15.03.2005 року був призначений ОСОБА_8 , що стало підставою для реєстрації права власності на вищевказані гусеничні крани за ТОВ КРАНМОНТАЖСЕРВІС.

В результаті протиправних дій ОСОБА_8 , підприємству ЗАТ ТРЕСТ КРИВОРІЖСТАЛЬКОНСТРУКЦІЯ (нині ПрАТ НДВПКРИВОРІЖСТАЛЬКОСТРУКЦІЯ) спричинено матеріальної шкоди на загальну суму 6069909 гривень, що в сістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення кримінального правопорушення та є особливо великими розмірами.

Після чого, ОСОБА_8 перебуваючи на посаді директора ТОВ КМС ІНВЕСТ, укладає в ПрАТ Північний ГЗК договори підряду №20 від 16.01.2017 року та №1393 від 30.10.2017 року, відповідно до яких, умисно з корисливих мотивів, використовує під час проведення капітального ремонту будівельних конструкцій корпусу окомкування та обжигу, і капітального ремонту будівельних конструкцій корпусу димососів №2 і споруди газоочистки капітального ремонту, заміни стінової огорожі виконаної із санвіч панелі корпусу окомкування та обжигу №2 ФОК-1 ЦВО-1 ПрАТ Північний ГЗК, вищевказані гусеничні крани, які були ним одержані внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації.

09.03.2021 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.1 ст.209 КК України.
Старший слідчий відділення поліції №3 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , з погодженням з прокурором, подав до слідчого судді клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Оскаржуваною ухвалою було відмовлено у задоволення клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано до останнього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на два місяці.

Згідно зі ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Тримання під вартою, згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

З ухвали та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний, вислухані думки прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування саме такого запобіжного заходу, передбаченого статтею 183 КПК України.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді та вважає, що сторона обвинувачення не змогла довести виняткові обставини, які б виправдовували обмеження права підозрюваного на свободу та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, а тому доцільно застосувати до підозрюваного запобіжний захід, передбачений ст. 181 КПК України, у вигляді особистого зобов`язання, який є співмірним з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю злочинів та його наслідками.

Згідно з ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про те, що застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_8 покладених на нього процесуальних обов`язків, враховуючи тяжкість вчинених злочинів, у вчиненні яких обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 , а також дані про його особу, а саме те, що останній раніше не судимий, має постійне місце проживання та реєстрації, постійне місце роботи, а також, чисельні нагороди, відзнаки та грамоти за трудові досягнення.

Наявність обґрунтованої підозри та тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі доведеності його вини у вчиненні інкримінованих йому злочинів, не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки ці дані, в сукупності з іншими, були досліджені слідчим суддею та їм була надана належна оцінка.

Доводи прокурора про те, що слідчий суддя не в повній мірі взяв до уваги наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та дані про особу підозрюваного, то, на думку колегії суддів, вони є непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою дослідив всі обставини, з`ясування яких могло мати істотне значення для ухвалення законного обґрунтованого та вмотивованого рішення відповідно до вимог ст. 370 КПК України.

За таких обставин, необхідності обмеження права особи на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним законом України, ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини в контексті зазначеного кримінального провадження немає. Тому апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді, якою застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, - залишити без зміни, оскільки, як вважає колегія суддів, такий запобіжний захід в повній мірі забезпечить запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Порушень вимог чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді або її зміни, не встановлено.

Ухвала слідчого судді є законною, тому її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 309, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 10 березня 2021 року про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_8 , - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:
______________ _____________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4