Справа №293/1014/20
Провадження № 1-в/293/61/2021
УХВАЛА

22 липня 2021 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника органу пробації ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 , доручення № 006-0001308 від 19.07.2021.

засудженого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Черняхів подання начальника Черняхівського районного сектору філії Державної установи "Центр пробації" у Житомирській області підполковника внутрішньої служби ОСОБА_4 про звільнення засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Черняхів Черняхівського району Житомирської області та жителя АДРЕСА_1 , засудженого 02.07.2020 Червоноармійським районним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 125, ст. 75, ст. 76 КК України до 2 років обмеження волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік

ВСТАНОВИВ:

Начальник Черняхівського районного сектору філії Державної установи "Центр пробації" у Житомирській області звернувся до суду із поданням, в якому просить звільнити гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від покарання, призначеного вироком Червоноармійського районного суду Житомирської області від 02.07.2020 у зв`язку із закінченням іспитового строку.

Ухвалою від 13.07.2021 суд прийняв до розгляду подання, розгляд подання призначив на 22.07.2021.

Подання мотивовано тим, що під час перебування на обліку в Черняхівському районному секторі філії Державної установи "Центр пробації" у Житомирській області, засуджений ОСОБА_6 під час іспитового строку виконав покладені на нього судом обов"язки. Разом з тим вказав, що відповідно до інформації про притягнення до кримінальної відповідальності відносно ОСОБА_6 внесено відомості до ЄРДР за № 0000536 від 04.04.2021 за ознаками вчинення останнім кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.15, ч.1 ст. 115 КК Ураїни.

При цьому зауважує, що станом на 05.07.2021 вина ОСОБА_6 не доведена у встановленому законом порядку, зазначаючи, що кримінальне провадження перебуває на розгляді у Черняхівському районному суді Житомирської області.

Вказує, що іспитовий строк встановлений ОСОБА_6 за вироком Червоноармійського районного суду Житомирської області від 02.07.2020 закінчився 02.07.2021.

У зв`язку із закінченням 02.07.2021 іспитового строку просить звільнити засудженого ОСОБА_6 від призначеного судом покарання.

Представник уповноваженого органу з питань пробації в судовому засіданні підтримав подання у повному обсязі з підстав, викладених у ньому.

Прокурор заперечив проти подання. Вказує, що на розгляді Черняхівського районного суду Житомирської області перебуває кримінальне провадження стосовно ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.2 ст. 15 ,ч.1 ст115, ч.1 ст. 125 КК України, зазначаючи що такі вчинені у період іспитового строку, встановленого за вироком Червоноармійського районного суду Житомирської області від 02.07.2020. При цьому зазначає, що остаточне рішення в зазначеному кримінальному провадженні не ухвалено. Вважає, що подання начальника Черняхівського РС філії ДУ "Центр пробації" за таких обставин задоволенню не підлягає.

Захисник у судовому засіданні підтримав подання органу пробації. Наголосив, що станом на день розгляду подання відсутні докази винуватості ОСОБА_6 у вчинення кримінальних провопорушень, передбачених ч.2 ст. 15,ч.1 ст.115, ч.1 ст. 125 КК України.

Зауважив, що відповідно до ст. 62 КУ, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Також вказав, що аналогічні твердження підтримуються прецендентною практикою Європейського суду з прав людини.

Доводить, що засуджений під час іспитового строку виконав покладені на нього вироком суду обов"язки, тому подання підлягає задоволенню.

Засуджений у судовому засіданні підтримав доводи захисника та не заперечував проти звільнення від покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку.

Дослідивши матеріали справи заслухавши думку представника органу пробації, прокурора, захисника,засудженого, суд дійшов наступного висновку.

Вироком Червоноармійського районного суду Житомирської області від 02.07.2020 ОСОБА_6 засуджений за ч. 2 ст. 125 КК України до обмеження волі строком 2 (два) роки. Відповідно до ст. ст. 75, 76 КК України зі звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком терміном 1 (один) рік та покладенням на нього наступних обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок Червоноармійського районного суду Житомирської області від 02.07.2020 у справі № 293/1652/18 набрав законної сили 04.08.2020.

07.08.2020 засуджений ОСОБА_6 взятий на облік до Черняхівського районного сектору філії ДУ "Центр пробації" у Житомирській області.

Згідно з ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Отже, розглядаючи відповідне подання, суд відповідно до даного принципу має його вирішити у відповідності до вимог закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання. Аналогічні положення містяться також у ч.2 ст. 165 КВК України.

За приписами ст. 75 КК України, звільнення від відбування покарання полягає у відповідному випробуванні засудженої особи протягом чітко визначеного періоду шляхом покладення на неї певних обов`язків та застосування до неї відповідних пробаційних процедур. Метою такого випробовування є перевірка того чи може особа не відбувати вже визначене їй вироком суду покарання.

Виходячи зі змісту вказаних правових норм, підставою звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, є комплекс елементів, дотримання яких свідчить про виконання засудженим вимог ст. 75 КК України та можливість застосування до нього ст. 78 КК України.

Зокрема, такими елементами є закінчення іспитового строку, який визначений конкретними часовими межами, перебування засудженого протягом іспитового строку під контролем органів, зазначених в ч. 4 ст. 76 КК України, виконання засудженим покладених на нього вироком суду обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а також обов`язок не вчинити протягом іспитового строку нового злочину. Зміст контролю полягає у встановленні того, чи належно засуджений виконує покладені на нього обов`язки.

Недотримання будь-якої із вищезазначених умов вказує на порушення засудженим положень ст. 75 КК України щодо звільнення його при ухваленні вироку від відбування покарання з випробуванням, та не дає підстав для застосування ст. 78 КК України, навіть у разі закінчення визначеного судом терміну іспитового строку.

З матеріалів особої справи № 17/2020 суд встановив, що за повідомленнями ВПД № 1 ЖРУП ГУНП в Житомирській обалсті ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України, про що 04.04.2021 внесено інформацію до ЄРДР за №0000536 .

Відповідно до обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000536 від 04.04.2021 ОСОБА_6 , обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.1 ст. 115, ч.1 ст. 125 КК України.

Станом на день розгляду даного подання вищевказане кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду у Черняхівському районному суді Житомирської області, матеріали справи не містять відомостей, стосовно прийнятого рішення відносно ОСОБА_6 .

Таким чином, така обов`язкова обставина звільнення від покарання, як невчинення засудженим нового злочину, станом на день розгляду подання не дотримана і водночас не доведено зворотнього.

Поряд з цим, для того, щоб суд вирішив питання про звільнення особи від призначеного покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку необхідно встановити, що особа саме протягом вказаного іспитового строку не вчинила нового злочину, тобто суд має встановити, що особа витримала випробування та не потребує покарання, яке вже було їй призначене вироком суду, що набрав законної сили.

У разі ж надання суду достатніх відомостей, які не дають змоги таке стверджувати, звільнення засудженого від покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку буде передчасним, оскільки такі докази можуть спростовувати факт виправлення особи та те, що вона витримала призначене за вироком суду випробовування.

Встановлений факт, що на час розгляду подання про звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання на підставі ч. 1 ст. 78 КК України, відносно останнього відкрито кримінальне провадження за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115, ч.1 ст. 125 КК України, про що 04.04.2021 внесено інформацію до ЄРДР за №0000536, вказує на ту обставину, що засуджений обвинувачується у вчиненні нового злочину під час іспитового строку.

З огляду на викладене, є неможливим вирішення питання про звільнення останнього від призначеного йому покарання за закінченням іспитового строку у зв`язку з відсутністю належних та допустимих доказів невчинення засудженим ОСОБА_6 злочину у період іспитового строку.

Правилами ч.1 ст. 71 КК України визначено, що у разі якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Зі змісту ч. 3 ст. 78 КК України вбачається, що у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину, суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Разом з тим суд зазначає, що у такому випадку жодним чином не порушується презумпція невинуватості особи, оскільки відповідно до такої презумпції особа вважається невинуватою у вчиненні інкримінованого правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом; підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи; поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою (ст. 17 КПК України).

З аналізу вказаного слідує, що принцип презумпції невиновності головним чином, покликаний забезпечити права особи, яка не має статусу засудженої особи, на належне поводження з нею як з невинуватою, на закріплення обов`язків саме держави довести вину такої особи, на визначення певних гарантій для такої особи від свавілля.

Проте, як вказано вище, випробування особи протягом іспитового строку стосується вже засудженої особи за вироком суду, який набрав законної сили, і відповідні визначені законом процедури по перевірці того, чи витримала така засуджена особа відповідне випробовування, жодним чином не порушує презумпцію невинуватості.

Презумпція невинуватості не порушується рішенням суду про відмову у звільненні від вже призначеного покарання по закінченню іспитового строку за наявності доказів того, що особа обвинувачується у вчиненні нового злочину в період іспитового строку (що може вказувати на передчасність однозначного висновку, що особа витримала визначене їй судом випробування), оскільки таке рішення жодним чином не стосується заборон та обов`язків, ґарантованих презумпцією невинуватості, воно стосується інших обставин та іншого етапу кримінального переслідування.

З урахуванням наведеного, за умови наявності пред`явленого ОСОБА_6 обвинувачення у вчиненні нових кримінальних правопорушень до закінчення іспитового строку за попереднім вироком, до прийняття судом остаточного рішення у кримінальному провадженні № 0000536 стосовно ОСОБА_6 суд позбавлений можливості перевірити, чи успішно ОСОБА_6 виконав покладені на нього обов"язки за вироком суду та довів своє виправлення.

До того ж, суд звертає увагу, що у разі винесення судом виправдувального вироку або закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115, ч.1 ст. 125 КК України, які вчинені під час іспитового строку, орган пробації не позбавлений права повторно звернутися до суду з відповідним поданням про звільнення особи від призначеного судом покарання.

На переконання суду, хоч на час звернення з поданням і закінчився іспитовий строк, призначений засудженому ОСОБА_6 за вироком Червоноармійського районного суду Житомирської області від 02.07.2020, подання начальника Черняхівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» про вирішення питання щодо звільнення засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку, до прийняття рішення по вище вказаному кримінальному проваджені та твердження про те, що засуджений протягом іспитового строку не вчиняв нові кримінальні правопорушення є передчасним.

За викладених обставин суд дійшов висновку про відмову у зодоволенні подання органу пробації.

Обставини, на які посилається начальник Черняхівського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Житомирській області у своєму поданні та доводи захисника засудженого, які зводяться до того, що протягом визначеного іспитового строку засуджений виконав покладені на нього обов`язки, а також на те, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду відповідно до ст. 62 Конституції України, а тому після закінчення іспитового строку суд має звільнити його від відбування призначеного покарання, не узгоджується із згаданими вимогами кримінального закону, а також з вимогами ч. 3 ст. 75 КК України, про те, що суд приймає рішення про звільнення засудженого від відбування призначеного покарання лише у разі, якщо засуджений протягом визначеного іспитового строку не тільки виконає покладені на нього обов`язки, а й насамперед не вчинить нового злочину.

Сама по собі відмова у задоволенні подання про звільнення особи від покарання не порушує прав ОСОБА_6 щодо презумпції невинуватості, про що йдеться в ст. 62 КУ, ч. 2 ст. 2 КК України та ст. 17 КПК України.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 75, ст. 78 КК України, ст. 165 КВК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні подання начальника Черняхівського районного сектору філії ДУ "Центр пробації" в Житомирській області ОСОБА_4 про звільнення від призначеного покарання ОСОБА_6 у зв`язку із закінченням іспитового строку відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1