справа № 991/664/21
провадження №11-сс/991/151/21
слідчий суддя: ОСОБА_1
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
Іменем України

04 березня 2021 року місто Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
за участі особи, якою подано апеляційну скаргу ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 08.02.2021 р. про відмову у задоволенні скарги на бездіяльність Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення, -

в с т а н о в и л а:
12 лютого 2021 року до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду надійшла зазначена апеляційна скарга, яка ухвалою від 15.02.2021 р. призначена до розгляду.

1.Короткий зміст оскаржуваного рішення та апеляційної скарги.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 08.02.2021 р. відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення за його заявою від 18.01.2021 року.
В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування зазначеної ухвали слідчого судді з підстав невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, задоволення скарги ОСОБА_6 та зобов`язання компетентної особи Національного антикорупційного бюро України внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення за його заявою від 18.01.2021 р. (зареєстрованою 19.01.2021 р. за № Ф-704).

2.Узагальнені доводи апеляційної скарги.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що ухвала слідчого судді Вищого антикорупційного суду є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки у заяві ОСОБА_6 від 18.01.2021 р. про вчинення кримінальних правопорушень Головою Служби безпеки України ОСОБА_7 в достатньому обсязі викладено обставини та відомості, які свідчать про вчинення останнім кримінального правопорушення, що підтверджено доданими до заяви матеріалами. Натомість, слідчим суддею цьому не надано належної оцінки та зроблено хибний висновок про відсутність у вказаній заяві відомостей про вчинення кримінального правопорушення Головою СБУ, підслідного НАБУ. В обґрунтування своєї позиції, посилається на те, що у рапорті, поданому ним як діючим співробітником СБУ 30.05.2019 року на ім`я виконуючого обов`язки Голови СБУ ОСОБА_7 , не лише повідомлялося про скоєння ряду злочинів колишнім керівництвом СБУ, але й зазначалося про причетність діючих співробітників СБУ. Проте, ОСОБА_7 , будучи службовою особою правоохоронного органу, виконуючи обов`язки Голови СБУ, в порушення вимог закону не передав зазначений рапорт до Головного слідчого управління СБУ або до іншого правоохоронного органу для прийняття рішення згідно з вимогами КПК України, відмовив ОСОБА_6 у особистому прийомі для надання останнім інформації щодо скоєння злочинів колишнім керівництвом СБУ, а також залучив до розгляду рапорту співробітників УВБ СБУ, які раніше були причетні до злочинів, вказаних у рапорті від 30.05.2019 р. На думку апелянта, зазначені дії є зловживанням службовим становищем та приховуванням вчинення злочинів суб`єктом, визначеним у п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК України, містять склад кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 364, 365, 396 КК України, а отже, саме детективи НАБУ уповноважені вносити відомості до ЄРДР за такою заявою.

3.Узагальнений виклад позиції учасника судового провадження.

В судовому засіданні ОСОБА_6 підтримав подану ним апеляційну скаргу та просив її задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у скарзі, а також надав письмові пояснення щодо викладених у скарзі доводів.
Прокурор, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, з клопотанням про відкладення розгляду не звертався. Враховуючи, що за таких обставин його неявка не перешкоджає розгляду, у відповідності до ч. 4 ст. 405 КПК України апеляційну скаргу розглянуто за відсутності прокурора.

4.Встановлені слідчим суддею обставини та мотиви оскаржуваного рішення.
Слідчим суддею встановлено, що 18.01.2021 року ОСОБА_6 звернувся із заявою на ім`я директора Національного антикорупційного бюро України про вчинення Головою Служби безпеки України ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 364, 365, 396 КК України, яку зареєстровано 19.01.2021 р. за № Ф-704.

Листом Національного антикорупційного бюро України від 26.01.2021 р. заявника повідомлено про результати розгляду його заяви зокрема, про відсутність достатніх правових підстав для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

02 лютого 2021 року ОСОБА_6 звернувся до Вищого антикорупційного суду зі скаргою на бездіяльність Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення за його заявою від 18.01.2021 р.
Слідчий суддя за результатами розгляду скарги дійшов висновку, що ОСОБА_6 звернувся із заявою про скоєння злочину до належного суб`єкта (Національного антикорупційного бюро України), виходячи з того, що керівник Служби безпеки України є державним службовцем категорії «А», а отже, саме детективи НАБУ уповноважені вносити відомості до ЄРДР про кримінальне правопорушення, передбачене ст. 364 КК України, вчинене таким суб`єктом. Однак, зазначив, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають лише ті заяви та повідомлення, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_6 , слідчий суддя послався на відсутність у його заяві від 18.01.2021 р. конкретних обставин, що свідчать про вчинення зазначеною у заяві особою кримінальних правопорушень, та дійшов висновку, що оцінка дій Голови СБУ щодо неналежного розгляду рапорту заявника від 30.05.2019 р. та незаконності звільнення останнього може надаватись в межах вирішення питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності, проте, не має бути предметом розслідування у кримінальному провадженні.

5.Мотиви суду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення особи, якою подано апеляційну скаргу, дослідивши матеріали апеляційного провадження, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на таке.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Слідчий, прокурор, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 214 КПК України, невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Частиною 2 цієї статті визначено, що досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. При цьому, в реєстрі, серед іншого, згідно з п.п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України, зазначається короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела, попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
При цьому, положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого Кримінальним кодексом України, саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення за КК України, мають бути критерієм внесення відповідних відомостей до ЄРДР.
Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженим наказом Генерального прокурора №298 від 30.06.2020 р.
Відповідно до п. 1 розділу 2 зазначеного Положення, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Виходячи з наведеного, колегія суддів зазначає, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення такого кримінального правопорушення.
За наявності у заяві чи повідомленні об`єктивних даних (а не суто гіпотетичних чи уявних), які вказують на можливий факт вчинення певного діяння, яке має ознаки кримінального правопорушення, вони повинні обов`язково бути внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).
Водночас, якщо заявник таких даних не наводить, його заява не може вважатися такою, що підлягає обов`язковій реєстрації в ЄРДР. Тобто, навіть якщо заявник прямо стверджує про наявність ознак злочину та певну його кваліфікацію, це не означає автоматично, що подія злочину насправді мала місце та наявний склад кримінального правопорушення, оскільки заявник може помилятися в юридичній оцінці відповідних фактів.
Саме такий підхід є гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.
Як вже зазначалося вище, у заяві від 18.01.2021 р. ОСОБА_6 навів відомості, які, на його думку, свідчать про вчинення Головою СБУ ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 364, 365, 396 КК України. Водночас, зі змісту вказаної заяви вбачається, що заявник розцінює неналежний (на його думку) розгляд рапорту від 30.05.2019 р., направлення його до Управління внутрішньої безпеки СБУ замість відповідного органу досудового розслідування, невжиття заходів щодо внесення зазначених у рапорті відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відмову у особистому прийомі, тощо, як дії, що містять відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення Головою СБУ ОСОБА_7 зловживання службовим становищем.
Під час апеляційного розгляду ОСОБА_6 не навів інших обставин, які б дозволяли інакше оцінити зміст та предмет його заяви про вчинення злочину від 18.01.2021 р., поданої до НАБУ.
За викладених обставин, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді щодо відсутності підстав для внесення зазначених у цій заяві відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, оскільки неналежний (на думку заявника) розгляд рапорту та інші, похідні від цього дії Голови СБУ ОСОБА_7 , в тому числі порушення останнім Порядку проведення особистого прийому громадян у Службі безпеки України, скерування його до неналежного підрозділу, тощо, не свідчать про зловживання ним службовим становищем в розумінні Кримінального закону. Інших об`єктивних даних, які б вказували на наявність в діях вказаної особи факту укриття злочинів інших службових осіб, на чому наполягає апелянт, у вказаній заяві також не наведено. Крім того, заява від 18.01.2021 р. не містить жодних даних про наявність істотної шкоди, спричиненої охоронюваним законом правам, інтересам та свободам громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам юридичних осіб, що є необхідною умовою для кваліфікації за ст. 364 КК України. Отже, висновок оскаржуваної ухвали про відсутність у заяві ОСОБА_6 від 18.01.2021 р. відомостей про вчинення кримінального правопорушення Головою СБУ, яке було б підслідне НАБУ, та, відповідно, про відсутність підстав для внесення таких відомостей до ЄРЛДР, є обґрунтованим.
При цьому, колегія суддів не вдається до оцінки додатково наведених в апеляційній скарзі аргументів з опису подій, що передували написанню заявником рапорту від 30.05.2019 р. (зокрема, щодо провокації кримінального провадження щодо нього), оскільки зазначені обставини очевидно виходять за межі перегляду судом апеляційної інстанції, не наводилися у заяві про вчинення кримінального правопорушення від 18.01.2019 р. та не були предметом дослідження слідчим суддею.

6. Висновки суду.
В пункті 5 Рішення Конституційного Суду України у справі № 3-154/2019(3522/19) від 17 червня 2020 року зазначено, що встановлений законодавцем обсяг судового захисту стосовно оцінки бездіяльності уповноважених державних органів має забезпечити ефективність судового контролю, який має бути забезпечено під час розгляду відповідних питань хоча б у двох судових інстанціях: законодавець має запровадити такий обсяг судового контролю за бездіяльністю слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, що дозволяв би здійснити ефективний судовий контроль щодо відповідних питань та за наявності підстав надати особі можливість ініціювати початок кримінального провадження, а отже, надати їй реальний доступ до судового захисту.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Враховуючи, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 щодо невідповідності висновків оскаржуваної ухвали слідчого судді фактичним обставинам справи не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Відповідно, оскаржувана ухавала підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 369-372, 404-407, 418, 419, 422, 532 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 08.02.2021 р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_2

судді ОСОБА_3

ОСОБА_4