Справа № 521/8628/20
Провадження № 1-кп/521/621/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2021 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0001139 від 24 квітня 2020 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Каконд, Узбекестан, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 будучи тричі притягнутим до адміністративної відповідальності, за скоєння правопорушень щодо вчинення домашнього насильства, на шлях виправлення не став, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільні наслідки і бажаючи настання таких наслідків, продовжив вчиняти психологічне насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 , яке виражалось у словесних образах, погрозах, приниженні, залякуванні, що потягло за собою наслідки, а саме: емоційна невпевненість, нездатність захистити себе, та завдав шкоди психічному здоров`ю та погіршенню якості життя останньої.

Мотив вчинення даного кримінального правопорушення відносно потерпілої ОСОБА_5 полягає у спричиненні останній моральних страждань, та болю.

Зокрема, 09 грудня 2019 року, 13 лютого 2020 року, 20 лютого 2020 року та 21 квітня 2020 року, ОСОБА_3 знаходячись в стані алкогольного сп`яніння за місцем свого мешкання, а саме по АДРЕСА_1 , розпочав конфлікт зі своєю співмешканкою ОСОБА_5 , вчинив психологічне насильство, що проявилось у словесних образах потерпілої, висловлюванні в її адресу нецензурних слів, принижування честі та гідності, погроз, тим самим завдав шкоди психічному здоров`ю потерпілій ОСОБА_5 .

Так, 09 грудня 2019 року близько 20 години 30 хвилин, ОСОБА_3 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, розпочав конфлікту зі співмешканкою ОСОБА_5 , застосувавши фізичне насильство до останньої, яке проявилося у нанесені одного удару по голові, викручуванні пальців рук, та смиканні за волосся штовханні та падінні останньої, в результаті чого, ОСОБА_5 , було завдано тілесні ушкодження у вигляді забоїв та садин.

Таким чином своїми умисними діями ОСОБА_3 , вчинив психологічне та фізичне насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 , що призвело до фізичних та психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілої особи.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , провину в інкримінованому йому злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, визнав повністю та підтвердив обставини вчинення злочину викладених в обвинувальному акті та пояснив, що він 09 грудня 2019 року, 13 лютого 2020 року, 20 лютого 2020 року та 21 квітня 2020 року, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння за місцем свого мешкання, розпочав конфлікт зі своєю співмешканкою ОСОБА_5 , де словесно ображав її, висловлювався в її адресу нецензурними словами, принижував честь та гідність та погрожував ОСОБА_5 . Крім того 09 грудня 2019 року він знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, розпочав конфлікт зі співмешканкою ОСОБА_5 та один раз ударив її по голові, викручував їй пальці рук, смикав за волосся, та штовхну, внаслідок чого вона впала. У скоєному щиро покаявся.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, підтвердивши викладені обставини в обвинувальному акті, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорювались, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та розглянув справу відповідно з ч. 3 ст. 349 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи та упевнився у добровільності їх позиції. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

При таких обставинах, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, докази у судовому засіданні не досліджувалися, згідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

З урахуванням викладеного, оцінивши показання обвинуваченого як належний, допустимий та в даному випадку достатній доказ, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_3 в інкримінованого йому злочині та дії ОСОБА_3 кваліфікує, як умисне систематичне вчинення психологічного та фізичного насильства щодо особи, з якою підозрюваний перебуває у сімейних відносинах, тобто за ст. 126-1 КК України.

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, суд враховує визнання обвинуваченим вини, щире каяття.

Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання, є вчення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

В якості ознак, що характеризують особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_3 офіційно не працевлаштований, на обліку нарколога, психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Приймаючи до уваги вищевикладене, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, враховуючи ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим діянь, обставини їх вчинення, фактично спричинені наслідки злочину, критичне відношення винного до вчиненого, та думку потерпілої ОСОБА_5 , яка просила обвинуваченого суворо не карати, суд вважає, що покаранням, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, буде покарання у виді обмеження волі, в межах санкції ст. 126-1 КК України.

Разом з тим, враховуючи обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, а саме: повне визнання обвинуваченим вини, щире каяття, та наявність обставин, що його обтяжують, а саме: вчення злочину у стані алкогольного сп`яніння, з урахуванням особи обвинуваченого та враховуючи його поведінку після вчинення злочину, та під час судового розгляду, який усвідомлюючи свою провину, зробивши належні висновки, добровільно, своєю активною поведінкою сприяв з`ясуванню обставин вчинення даного злочину, дав критичну оцінку своїм злочинним діям, примирився з потерпілою, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без відбування покарання, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, що на переконання суду, буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових злочинів, справедливим та співмірним із тяжкістю вчиненого злочину та особою винного.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов по справі заявлений не був.

Питання речових доказів суд вирішує у порядку передбаченому ст.100 КПК України.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 5, 65, 68, 70, 71, 72 КК України, ст.ст. 100, 128, 368-371, 373-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.126-1 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі до ст. 75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання, у виді обмеження волі, з випробуванням з визначенням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 , протягом визначеного іспитового строку, такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок іспитового строку рахувати з дня проголошення вироку, тобто з 26 травня 2021 року.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1