Справа № 717/425/21
ВИРОК
14.04.2021 року смт. Кельменці
Кельменецький районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Мошанець Кельменецького району Чернівецької області, проживає по АДРЕСА_1 , освіта базова середня, не одруженого, пенсіонера, раніше не судимого
за ч.2 ст.197-1 КК України,
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_3 , вину у вчиненому визнав повністю та пояснив, що дійсно приблизно в 2011 чи 2012 році він звернувся до сільської ради із відповідною заявою і йому дозволили збирати та оформляти документи для облаштування ставка поруч з його земельною ділянкою, яку він також використовував в діяльності фермерського господарства «Солена криниця», головою якого він є по вул. Карпатській в селі Мошанець Дністровського району Чернівецької області. Проте, не виготовивши всі необхідні документи, він самостійно та за допомогою найманих працівників облаштував дамбу в межах струмка, який протікає з центру села. Він мав намір використовувати воду з даного ставка для власних потреб, а також думав облаштувати ставок для відпочинку жителів села та туристів. Колись давно там був ставок, тому він вирішив його поновити. Він жалкує про вчинене, щиро розкаюється, так як зрозумів, що він вчинив неправильно, тобто використовував самовільно захоплену ділянку площею 0,60 га без відповідних документів, які б надавали йому право виконувати роботи і використовувати дану земельну ділянку. При замірах площі даної ділянки він був присутній. Про вчинене він щиро жалкує, розкаюється у вчиненому, шкоду, завдану кримінальним правопорушенням відшкодував повністю. Обіцяє в подальшому не вчиняти правопорушень.
З протоколу огляду місця події вбачається, що по вул. Карпатській в с. Мошанець Дністровського району Чернівецької області виявлено штучно створену водойму.
З листа Басейнового управління водних ресурсів річок Прут та Сірет від 11.03.2021 року № 255/06/2021 вбачається, що самовільно зайнята ОСОБА_3 земельна ділянка загальною площею 0,60 га знаходиться на землях охоронної зони в прибережній захисній смузі струмка (без назви), який є правою притокою І порядку р. Дністер, та в силу ст. ст. 88-89 Водного кодексу України є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності.
Показання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються. Сумнівів в достовірності та щирості показань обвинуваченого немає, а тому судовий розгляд був обмежений його допитом, дослідженням протоколу огляду місця події, документів, які характеризують особу обвинуваченого. Таким чином, вина обвинуваченого у вчиненому стверджується його показаннями.
Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 197-1 КК України, оскільки в ході судового розгляду було встановлено, що він вчинив самовільне зайняття земельної ділянки в охоронній зоні.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відноситься до нетяжких злочинів; особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, обставини, що обтяжують покарання відсутні, обставини, що пом`якшують покарання - щире розкаяння у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину, повне відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди.
Враховуючи наявність декількох вказаних вище обставин, що пом`якшують покарання, з урахуванням особи обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, є особою пенсійного віку, враховуючи матеріальний стан обвинуваченого, характер заподіяної злочином шкоди, суд вважає, що при призначенні покарання ОСОБА_3 слід застосувати ч.1 ст. 69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 2 ст. 197-1 КК України, а саме слід призначити покарання у виді штрафу.
Суд вважає, що дане покарання обвинуваченому з врахування вказаних вище обставин, буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, тобто таке покарання відповідатиме цілям, які передбачені ч.2 ст.50 та ч.2 ст.65 КК України.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 369-374 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України та із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 100 (ста ) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) гривень.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. Апеляційна скарга на вирок суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернівецького апеляційного суду через Кельменецький районний суд. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя О.В. Телешман