Справа № 461/2459/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.06.2021 року Галицький районний суд м. Львова
у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження № 0000350 від 18 березня 2020 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, громадянина України, українця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше неодноразово судимому, востаннє 11 жовтня 2012 року Личаківським районним судом м.Львова за ч.2 ст.15,ч.1 ст.115 КК України до покарання у виді 08 років позбавлення волі,-

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 185 Кримінального кодексу України, -
ВСТАНОВИВ:

11 березня 2021 року ОСОБА_4 приблизно о 14 годині 47 хвилин, перебуваючи в магазині «Рукавичка», ТзОВ ТВК «Львівхолод» що по вул. Дорошенко, 37, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, повторно, шляхом вільного доступу таємно викрав з полиці вказаного магазину дві банки ікри лососевої зернової спец.посол» вагою 100 грам, вартістю 129, 40 грн кожна, чим заподіяв ТзОВ ТВК «Львівхолод» матеріальної шкоди на загальну суму 258 грн. 80 коп.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе за ч. 2 ст. 185 КК України визнав у повному обсязі та повідомив суду про те, що дійсно 11 березня 2021 року, за обставин, викладених у обвинувальному акті, він вчинив крадіжку продуктів харчування у магазині «Рукавичка». Зокрема зазначив, що мав намір продати викрадене майно для придбання спиртних напоїв та їжі. У скоєному щиро кається, жалкує, що так сталося, запевнюючи, що в подальшому нічого протиправного вчиняти не буде.

Покази обвинуваченого ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.

У зв`язку із безсумнівним та добровільним, тобто без будь-якого впливу із чиєї б то ні було сторони, визнанням у повному обсязі ОСОБА_4 своєї вини в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, погодженні з кваліфікацією вчиненого ним діяння, підтвердженням фактичних обставин, відсутності жодних заперечень щодо них з боку сторони обвинувачення, усвідомленням і правильним розумінням роз`ясненого судом положення частини 3 статті 349 Кримінального процесуального кодексу України про те, що у випадку визнання ними змісту даних фактичних обставин, сторони кримінального провадження будуть позбавлені права оскаржувати їх в апеляційному порядку, відсутністю їх заперечень проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, суд ухвалив дослідити докази, обмежившись показаннями обвинуваченого, а також документами, що характеризують його особу.
Вирішуючи питання щодо кваліфікації дій обвинуваченого, суд вважає, що органами досудового розслідування правильно кваліфіковані його дії, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.
Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а при його призначенні суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
При призначенні виду та міри покарання ОСОБА_4 суд враховує:
- ступінь тяжкості вчиненого ним злочину проти власності який відносяться до нетяжких згідно ст.12 КК України;
- особу ОСОБА_4 , який на обліку у лікаря нарколога та на обліку у психоневрологічному диспансері не перебуває; раніше неодноразово судимий, на шлях виправлення не став;
- обставиною, що пом`якшує покарання, згідно ч. 1 ст. 66 КК України, є визнання вини та сприяння розкриттю злочину;
- обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.
Відтак, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст.185 КК України, з визначенням покарання у виді обмеження волі згідно санкції статті.
При цьому, суд вважає за доцільне надати останньому можливість виправлення та перевиховання шляхом звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені обов`язки згідно статті 76 КК України.
Призначене покарання, на переконання суду, буде відповідати його меті, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

Запобіжний захід у кримінальному провадженні не обирався.
Долю речових доказів слід вирішити на підставі ч. 6 ст. 100 КПК України.
Судові витрати відсутні.
Строк відбуття покарання слід рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 ст.185 Кримінального Кодексу України, за яке призначити йому покарання у виді одного року шести місяців обмеження волі.
На підставі ст.75 Кримінального кодексу України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з призначенням іспитового строку - один рік.

Відповідно до ч.1 статті 76 Кримінального кодексу України зобов`язати ОСОБА_5

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази:
- диск з відеозаписами з камер відеоспостереження зберігати в матеріалах кримінального провадження;
- куртку чорного кольору повернути власнику за належністю - ОСОБА_4 .
Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 слід рахувати з часу фактичного звернення вироку до виконання.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддя ОСОБА_1