Справа № 333/2932/21
Справа №333/2932/21
Провадження №1-кп/333/506/21
ВИРОК

Іменем України
25 травня 2021 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя, кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000261 від 19.03.2021 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, українця, освіта середня, офіційно непрацюючого, неодруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , і проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,
В С Т А Н О В И В:
1. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
19 березня 2021 року, в денний час доби, ОСОБА_7 , маючи прямий умисел на незаконне придбання і зберігання психотропної речовини без мети збуту, знаходячись по вул.Олімпійській у м.Запоріжжя, діючи умисно, з особистих мотивів, з метою задоволення особистих потреб, незаконно придбав, шляхом привласнення, один згорток у ізоляційній стрічці з кристалічною речовиною білого кольору, яка згідно із висновком судової хімічної експертизи №СЕ-19/108-21/3806-НЗПРАП від 29.03.2021 року містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено Постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 року «Перелік наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), загальна маса якої склала 0,542 г (в перерахунку на основну), після чого незаконно зберігав її при собі для особистого вживання без мети збуту до 11 години 39 хвилин, тобто до моменту її виявлення та вилучення у нього біля будинку №27-А по вул.Комарова у м.Запоріжжя працівниками поліції.
2. Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнаний обвинувачений.
Своїми умисними діями ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.309 КК України, незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту.
3. Позиція обвинуваченого.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю і суду пояснив, що дійсно вдень 19.03.2021 року для особистого вживання він знайшов психотропну речовину по вул.Олімпійській у м.Запоріжжя. Після цього він направився до дому, де біля будинку АДРЕСА_3 до нього підійшли працівники поліції, які виявили і вилучили зазначену психотропну речовину. Протиправні діяння, які ставляться йому в провину, він не оспорює, в скоєному щиросердно розкаюється.
4. Докази на підтвердження встановлених судом обставин вчинення кримінального правопорушення.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, обмеживши дослідження доказів допитом обвинуваченого, вивченням висновків судової хімічної експертизи №СЕ-19/108-21/3806-НЗПРАП від 29.03.2021 року, інших матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.
У судовому засіданні оголошені документи, що характеризують особу ОСОБА_7 .
5. Висновок суду щодо винуватості обвинуваченого.
Під час допиту обвинувачений не заперечував, що придбав шляхом привласнення знайденого і зберігав при собі психотропну речовину для особистого вживання без мети збуту за вказаних в обвинувальному акті обставинах, і беззаперечно визнав свою вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.
Покази обвинуваченого суд вважає такими, що повністю відповідають фактичним обставинам, встановленим судом, а також дослідженим матеріалам кримінального провадження, тому розцінює їх як достовірні, приймає як доказ його вини і вважає, що вони в сукупності з дослідженими в ході судового слідства доказами можуть бути покладені в основу обвинувального вироку.
За таких обставин, суд вважає доведеним пред`явлене ОСОБА_7 обвинувачення і кваліфікує дії останнього за ч.1 ст.309 КК України як незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту.
6. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , суд визнає щире каяття у скоєному.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_7 , суд не вбачає.
7. Мотиви призначення судом покарання.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання. Згідно зі ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
У рішенні «Бремер проти Німеччини» від 03.10.2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати у зв`язку з відстрочкою.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст.12 КК України є кримінальним проступком, дані, що характеризують особу винного, раніше не судимий, його молодий вік, стан здоров`я на обліку у психіатра і нарколога не перебуває, соціальні зв`язки неодружений, на його утриманні перебуває малолітня дитина, офіційно не працевлаштований, має мінливий дохід.
Санкцією ч.1 ст.309 КК України передбачено кілька видів альтернативних покарань. Враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , зокрема, його матеріальний стан, відсутність офіційного працевлаштування і стабільного заробітку, конкретні обставини вчинення кримінального проступку, положення ст.61 КК України, думку сторони захисту, висловлену у судових дебатах, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого і для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень у майбутньому буде справедливим та достатнім обрати йому покарання у виді обмеження волі на певний строк в межах санкції закону, що відповідає принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання.
Законодавець надав дискреційні повноваження судам у визначенні можливості застосувати ст. 75 КК України, оскільки застосування звільнення від покарання з випробуванням потребує врахування і оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація дискреційної функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в межах якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо призначено покарання певного виду і розміру, враховано тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, і всі ці дані у сукупності спонукають до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.
Враховуючи тяжкість і конкретні обставини скоєного ОСОБА_7 кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, яке побудоване на критичній оцінці своєї протиправної поведінки, усвідомлення скоєного та готовність понести покарання, наявність обставини, що пом`якшує покарання, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд, з урахуванням вимог ст.75 КК України, дійшов висновку про можливість звільнення його від покарання з випробуванням, що є необхідним і достатнім для того, щоб обвинувачений в умовах здійснення контролю за його поведінкою довів своє виправлення, а також відповідає принципам справедливості, співмірності і індивідуалізації покарання.
8. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
Вирішуючи питання про запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , суд, враховуючи відсутність у учасників процесу відповідних клопотань, вважає за необхідне запобіжний захід обвинуваченому до вступу вироку в законну силу не обирати.
Процесуальні витрати за проведення судової хімічної експертизи №СЕ-19/108-21/3806-НЗПРАП від 29.03.2021 року, які складають 653,80 гривень, на підставі ч.2 ст.124 КПК України, відповідно до якої суд у разі ухвалення обвинувального вироку стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави.
По справі цивільний позов не заявлено. Долю речових доказів вирішити на підставі ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.100, 349, 368, 369, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у виді одного року обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік.
Відповідно до ст.76 КК України, у зв`язку із звільненням від відбування покарання з випробуванням, покласти на засудженого ОСОБА_7 обов`язки повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання або роботи, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили не обирати.
Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта по кримінальному провадженню №0000261 від 19.03.2021 року для проведення судової хімічної експертизи №СЕ-19/108-21/3806-НЗПРАП від 29.03.2021 року у розмірі 653 (шістсот п`ятдесят три) гривні 80 копійок, стягнути з ОСОБА_7 на користь держави.
Речові докази:
- спец пакет №5374765 з речовиною, яка згідно з висновком судово-хімічної експертизи №СЕ-19/108-21/3806-НЗПРАП від 29.03.2021 року містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, PVP, який зберігається в кімнаті зберігання речових доказів відділу поліції №4 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області, знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суду м.Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Комунарського районного суду
м.Запоріжжя ОСОБА_1