Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
06 квітня 2021 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

Суддів: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника-адвоката ОСОБА_7

потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10

представника потерпілих адвоката ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційні скарги прокурора, який здійснює процесуальне керівництво в кримінальному провадженні № 0000025 щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.1 ст. 161, ч. 3 ст. 300 КК України, та представника потерпілих ОСОБА_9 і ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_12 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 29 січня 2021 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0000025 щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.1 ст. 161, ч. 3 ст. 300 КК України, повернуто прокурору з мотивів невідповідності вимогам ст.ст. 3, 110, 291 КПК України.

Зокрема, з причин відсутності в обвинувальному акті формулювання обвинувачення в розумінні ст. ст. 91, 92 КПК України, правової кваліфікації дій особи та повного відображення уявлення суті інкримінованих діянь, посилання на мотив, мету та умисел вчинення злочинів, що є обов`язковими обставинами, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні, відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України, правильного і зрозумілого викладення фактичних обставин кримінальних правопорушень, що характеризують об`єктивну та суб`єктивну сторону злочинів, обставин щодо організації тримання, зберігання та розповсюдження брошур, буклетів та наслідків, що настали, що суперечать сформульованому обвинуваченню, достовірних відомостей про час, у який відбувається домовленість вчинення інкримінованих злочинів, а також відомостей про місце знаходження речових доказів ( брошур та буклетів релігійного змісту), що ставить під сумнів забезпечення реалізації права обвинуваченого на захист від пред`явленого конкретного обвинувачення.

Також в обвинувальному акті щодо ОСОБА_6 не відповідає вимогам ст. 109 КПК України і реєстр матеріалів досудового розслідування.

У поданих апеляційних скаргах:

Прокурор ставить питання про скасування ухвали, як незаконної, з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції зі стадіі підготовчого судового засідання.

В обґрунтування своїх вимог доводить, що положень ст. 291 КПК України стосовно змісту обвинувального акту дотримано повністю, а підстави, на які покликався суд, повертаючи обвинувальний акт прокурору, є необґрунтованими і такими, що не відповідають вимогам закону. Зазначає, що в даному обвинувальному акті міститься, як формулювання обвинувачення з викладом фактичних обставин кримінальних правопорушень, так і правова кваліфікація, що не позбавляє суд можливості призначити судовий розгляд провадження.

Представник потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_12 , покликаючись на незаконність ухвали суду першої інстанції, доводить, що суд безпідставно повернув обвинувальний акт прокурору, як такий, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки в даному обвинувальному акті міститься, як формулювання обвинувачення з викладом фактичних обставин кримінальних правопорушень, так і правова кваліфікація з посиланням на статті та її частини КК України, а також вказані обставини, які свідчать про прямий умисел та мету вчинення злочинів, у яких обвинувачується ОСОБА_6 . Зазначає, що суд вийшов за межі тих питань, які підлягають вирішенню під час підготовчого судового засідання, і встановлюються виключно при судовому розгляді кримінального провадження, а висновок суду про те, що реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідає вимогам ст. 109 КПК України, є помилковим, у зв`язку з чим відсутні будь-які підстави для повернення обвинувального акту.

Просить скасувати оскаржуване рішення, як незаконне, з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

В запереченнях на апеляційні скарги прокурора та представника потерпілих адвоката ОСОБА_12 захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу суду залишити без зміни, як законну і належним чином вмотивовану, а апеляційні скарги - без задоволення. Зазначає, що судом прийнято правомірне рішення щодо повернення обвинувального акту прокурору, оскільки обвинувальний акт повинен відповідати вимогам ст. 291 КПК України, зокрема має містити викладення фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статей закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, що, на її думку, відсутнє в обвинувальному акті щодо ОСОБА_6 .

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора та представника потерпілих - адвоката ОСОБА_12 на підтримання поданих апеляційних скарг, з якими згодні потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , доводи захисника-адвоката ОСОБА_7 щодо залишення ухвали суду без змін, підтримані обвинуваченим ОСОБА_6 , перевіривши дані обвинувального акту з додатками, наявними у кримінальному провадженні № 0000025, й викладене в апеляційних скаргах, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора та представника потерпілих - адвоката ОСОБА_12 підлягають задоволенню.

Відповідно до положень ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займану посаду слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення і затвердження.

Зазначений перелік вимог до обвинувального акту та додатків до нього є вичерпним.

Як вбачається з матеріалів провадження, кримінальне провадження № 0000025 щодо ОСОБА_6 порушене за вчинення умисних дій, спрямованих на розпалювання релігійної ворожнечі та ненависті, образу почуттів громадян у зв`язку з їхніми релігійними переконаннями, вчинення умисних дій, спрямованих на виготовлення, зберігання з метою розповсюдження творів, що пропагують релігійну нетерпимість та дискримінацію, за попередньою змовою групою осіб.

Із змісту обвинувального акту щодо ОСОБА_6 , копія якого вручена під розписку обвинуваченому (а.с. 9) та його захиснику-адвокату ОСОБА_7 (а.с. 20), слідує, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, і в ньому містяться, як формулювання обвинувачення з викладом фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, так і правова кваліфікація правопорушення.

Згідно норм ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд вправі повернути обвинувальний акт прокурору лише з підстав його невідповідності вимогам ст. 291 цього Кодексу, зокрема, якщо він містить положення, що суперечать одне одному, у документах наведено недопустиму натуралізацію опису злочину, він не підписаний слідчим чи не затверджений прокурором, або ж до нього не долучено передбачені законом додатки.
Повернення обвинувального акту є правом, а не обов`язком суду, а тому для повернення обвинувального акту не може бути підставою будь-яка формальна його невідповідність вимогам КПК, а лише та, яка перешкоджає призначенню судового розгляду, і в кожному конкретному випадку суд має перевірити наявність реальних перешкод для призначення судового розгляду.
Покликання суду першої інстанції на невідповідність в обвинувальному акті формулювання обвинувачення в розумінні вимог ст. 291 КК України та відсутність посилання на мотив, мету і умисел вчинення злочинів, що унеможливлює прийняття обвинувального акту судом і призначення судового розгляду кримінального провадження, на думку колегії суддів, не є переконливими, оскільки сам зміст обвинувального акту прямо вказує, які саме протиправні діяння ОСОБА_6 та обставини, за яких їх вчинено, стали підставою для його підозри та обвинувачення у вчиненні умисних дій за попередньою змовою групою осіб, спрямованих на розпалювання релігійної ворожнечі та ненависті, образу почуттів громадян у зв`язку з їхніми релігійними переконаннями, на виготовлення, зберігання з метою розповсюдження творів, що пропагують релігійну нетерпимість та дискримінацію.

Верховний Суд України зазначає, що практика Європейського суду з прав людини орієнтує визнання обвинувачення, як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про наявність припущення щодо вчинення особою кримінально-караного правопорушення. При цьому, це стосується змісту, а не формального поняття обвинувачення, оскільки в контексті ст.6 Конвенції Європейський суд покликаний убачати, що приховано за зовнішньою стороною справи, та досліджувати реалії розглядуваної справи (Девеер проти Бельгії).

Крім того, Верховний Суд України звертає увагу, що важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист.

У постанові Касаційного кримінального суду Верховного суду від 03.07.2019 року ( справа № 273/1053/17) зроблено висновок, за яким кримінальний процесуальний закон не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг, в тому числі, й у сторону збільшення, повертати за наслідком підготовчого судового засідання обвинувальний акт у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинуваченого, тощо, оскільки визначення обсягу обвинувачення при направленні обвинувального акта до суду належить виключно до повноважень прокурора.

Наведені в даному обвинувальному акті фактичні дані в своїй сукупності дають уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що, у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою, а суть зрозумілості висунутого обвинувачення уточнюється в обвинуваченого під час проведення судового слідства в судовому засіданні.

Що ж до покликання на відсутність в сторони обвинувачення доказової бази щодо вчинення ОСОБА_6 дій, які містять ознаки злочинів, та наявності в нього прямого умислу, направленого на вчинення цих злочинів, то в підготовчому судовому засіданні суд не вправі покликатися на оцінку відсутності чи наявності доказів, що встановлюється лише під час судового слідства у кримінальному провадженні.

Не заслуговують на увагу також посилання суду на неповноту та не обгрунтованість обвинувального акту, оскільки такі висновки суду побудовані на поясненнях сторони захисту без дослідження доказів, у зв`язку з чим, на думку колегії суддів, у справі порушено принцип змагальності сторін провадження, передбачений ст. 22 КПК України, так як оцінка зібраним і дослідженим доказам надається виключно в ході розгляду кримінального провадження по суті.

Безпідставними є і твердження суду щодо невідповідності реєстру матеріалів досудового розслідування вимогам закону, в якому відсутні відомості щодо місця знаходження речових доказів, документів із зазначенням номеру, тому та аркушу справи, іншої ідентифікації процесуальних дій та рішень, оскільки чинний КПК України не передбачає необхідності зазначення вказаних відомостей, про що наголошує і прокурор, а невідповідність Реєстру не є підставою для повернення обвинувального акту.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає твердження суду першої інстанції про неможливість прийняття обвинувального акта щодо ОСОБА_6 і подальшого призначення судового розгляду даного провадження безпідставним, а прийняте процесуальне рішення незаконним, яке підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги прокурора та представника потерпілих адвоката ОСОБА_12 задовольнити.

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 29 січня 2021 року про повернення обвинувального акту в кримінальному провадженні № 0000025 про обвинувачення ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 161, ч. 3 ст. 300 КК України прокурору скасувати з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
(підпис) (підпис) (підпис)
Суддя Рівненського
апеляційного суду ОСОБА_1 07.04.2021 року