ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/292/21 Справа № 707/2762/20 Категорія: ч.1 ст.369 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5
за участі:
прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 02 лютого 2021 року, яким щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Драбівка, Корсунь-Шевченківського району, Черкаської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, працюючого майстром лісу в ДП «Корсунь-Шевченківське лісове господарство», маючого на утриманні неповнолітню ОСОБА_9 , 2003р.н., раніше не судимого,

затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 16.12.2020 року; визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 550 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 9350 грн.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави витрати процесуальні витрати за проведення судових експертиз на загальну суму 4249,44 грн.

Визначено долю речових доказів,

в с т а н о в и л а :
Згідно вироку ОСОБА_10 , 02.12.2019р. о 16-25год. знаходячись на передньому пасажирському сидінні службового автомобіля СОГ Черкаського РВП Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області марки Renault Kangoo, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який розміщувався поблизу будинку №1 по вул.Чапаєва в с.Кумейки Черкаського району Черкаської області, висловив обіцянку у наданні неправомірної вигоди члену СОГ оперуповноваженому сектору кримінальної поліції Черкаського РВП Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_11 , для того, щоб працівники поліції не проводили огляд місця події, не вилучали вантажний автомобіль марки «КРАЗ», д.н.з. НОМЕР_2 та деревину на ньому завантажену, не виявили інших кримінальних чи адміністративних правопорушень, та в подальшому, з метою доведення злочинного умислу до кінця, 02.12.2019р. о 16-35год. для надання неправомірної вигоди та не настання правових наслідків для себе за фактом незаконної порубки або незаконного перевезення, зберігання, збут лісу, ОСОБА_10 сів на переднє пасажирське сидіння вищевказаного автомобіля та, дочекавшись оперуповноваженого ОСОБА_11 , передав останньому грошові кошти у сумі 3000грн., поклавши їх між передніми сидіннями автомобіля.

Не погоджуючись з вироком суду, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_12 подала апеляційну скаргу, в якій просить змінити вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 02.02.2021 року та застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 спеціальну конфіскацію, а саме грошові кошти на загальну суму 3000грн., з яких 6 банкнот номіналом по 500грн., що поміщені до конверту з пояснювальним написом «Матеріали дослідження до висновку експерта № 463/1 від 11.11.2020р., грошові кошти 3000грн.» та які зберігаються в кімнаті речових доказів ТУ ДБР в м. Києві стягнути в дохід держави.

Не оспорюючи правильність висновків суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального правопорушення, та юридичної кваліфікації скоєного ОСОБА_7 діяння, прокурор вважає, що вирок суду першої інстанції підлягає зміні шляхом включення до вироку посилання на застосування спеціальної конфіскації грошових коштів, які надавалися ОСОБА_7 працівнику поліції. Оскільки вказана обставина не була предметом угоди, сторони не досягали згоди з приводу спеціальної конфіскації грошових коштів, які належали ОСОБА_7 , це питання в порушення вимог п. 4 ч. 4 ст. 474 КПК України судом не досліджувалось та не обговорювалось під час вирішення питання про затвердження угоди, крім того невідомо на якій підставі суд не застосував спеціальну конфіскацію грошових коштів, а саме 3000 грн., які були предметом злочину, а вирішив питання про їх повернення обвинуваченому.

Такі допущені судом першої інстанції істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, вказують на незаконність ухваленого рішення стосовно ОСОБА_7 в частині не застосування спеціальної конфіскації. У зв`язку з чим вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 , підлягає зміні з наведених вище підстав.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора про задоволення апеляційних вимог, думку обвинуваченого та його захисника, які просили відмовити в задоволенні апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає наступне.

Кримінальним процесуальним законом визначено суттєві особливості розгляду кримінальних проваджень на підставі угод. Главою 35 «Кримінальне провадження на підставі угод» КПК України передбачено умови, за яких може бути укладено угоду про примирення або угоду про визнання винуватості, вимоги до змісту угоди, порядок судового провадження на підставі угоди. Відповідно, кримінальним процесуальним законом передбачено також особливості апеляційного оскарження вироку на підставі угоди.

Згідно із ч. 4 ст. 475 КПК України вирок на підставі угоди може бути оскаржений у порядку, передбаченому цим Кодексом, з підстав, передбачених статтею 394 цього Кодексу.

Вимогами ч. 4 ст. 394 КПК України передбачено вичерпний перелік підстав щодо оскарження вироку суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з положеннями п.2 ч.4 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим, про визнання винуватості, може бути оскаржений прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що 16 грудня 2020 року між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_7 укладено угоду про визнання винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України. При цьому питання щодо спеціальної конфіскації між сторонами не погоджено. Вказана угода затверджена вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 02 лютого 2021 року.

Посилання прокурора в апеляційній скарзі, про не вирішення судом питання, при ухваленні вироку, щодо застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 спеціальної конфіскації, тобто на порушення які не належать до підстав оскарження вироку за угодою про визнання винуватості, відповідно до п.2 ч.4 ст.394 КПК України, не доводять права оскарження такого вироку.

Як вбачається із змісту апеляційної скарги, прокурор оскаржив ухвалу суду ухвалену на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим виключно з підстав, з яких він не може бути оскарженим згідно положень ст.394 КПК України.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 02.02.2021 року відносно ОСОБА_7 підлягає закриттю, оскільки вказаний вирок не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Керуючись ст.ст. 394, 405, 418,419, 469 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 02 лютого 2021 року відносно ОСОБА_7 , яким затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 16.12.2020 року між прокурором та обвинуваченим.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий

Судді