07.06.2021
н/п 1-кс/642/1548/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 червня 2021 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Другого слідчого відділу ДБР ( з дислокацією в м.Харкова) ОСОБА_5 у неповідомленні результатів розгляду клопотання на досудовому розслідуванні у кримінальному провадженні № 0000091 від 19.04.2021 року, -
встановив:

ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеною скаргою, яку мотивував тим, що 17.05.2021 року ОСОБА_4 було направлено письмове клопотання на адресу ТУ ДБР у м.Полтава про визнання потерпілим та ознайомлення з матеріалами кримінального провадження № 0000091. Зазначене клопотання з описом вкладення було отримано адресатом 19.05.2021 об 17-47 год. Результати розгляду вказаного клопотання до теперішнього часу заявнику не надіслані.
Тому заявник вимагає зобов`язати слідчого розглянути клопотання відповідно до вимог ст. 220 КПК України.
Особа, що звернулась із скаргою, в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд скарги за його відсутності, а також зазначив, що скаргу підтримує в повному обсязі.
Відповідно до ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Враховуючи положення статті 306 КПК України, з метою дотримання розумних строків розгляду скарги, що є одним з пріорітетних завдань кримінального провадження, здійснення якого має забезпечити, зокрема, слідчий суддя на досудовому провадженні, з метою дотримання прав, свобод та інтересів учасників провадження та забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду, слідчий суддя вважає можливим провести розгляд скарги за відсутності заявника.
Слідчий, прокурор в судове засідання не з`явилися. Згідно з вимогами ч. 3 ст.306КПК України неявка слідчого та прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду скарги по суті.
Перевіривши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного.
Частиною 2 ст. 22 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Главою 26 КПК України, передбачений порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування. Об`єктом оскарження на підставі Глави 26 КПК України можуть бути тільки рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора при здійсненні своїх повноважень під час досудового розслідування, які передбачені ч. 1 ст. 303 КПК України.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
Бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до зазначеної норми КПК України, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК України строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.
Наведеним ознакам відповідає бездіяльність, яка виникає внаслідок невиконання вимог ст. 220 КПК, згідно з якою клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання.
Відповідна бездіяльність може бути зумовлена не лише невчиненням процесуальної дії в межах, встановлених зазначеною нормою строків, а й неналежним розглядом клопотання, зокрема, залишенням його без процесуального реагування або неналежним на нього процесуальним реагуванням.
Відповідно до ч. 1 ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
Згідно до ч. 2 ст. 220 КПК України, про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Відповідно до статті 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Статтею 93 КПК України встановлено, що збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.
Так, скориставшись своїми процесуальними правами ОСОБА_4 надіслано клопотання, яке надійшло до слідчого ТУ ДБР у м.Полтава 19.05.2021 року. У клопотанні заявник просив слідчого в межах кримінального провадження №0000091 визнати його потерпілим та ознайомити з матеріалами справи.
Відповідно до статті 110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду.
Рішення дізнавача, слідчого, прокурора приймається у формі постанови.
Враховуючи те, що дізнавачем не виконані вимоги ст.220 КПК України, доказів з цього приводу суду не надано, факти викладені в заяви щодо оскарження бездіяльності не спростовані.
Таким чином, суд вважає вимоги скаржника підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст.. 220, 306, 307, 376, 395 КПК України, суд, -

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 задовольнити.
Зобов`язати слідчого Другого слідчого відділу ДБР ( з дислокацією в м.Харкова) ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000091 від 19.04.2021 року розглянути клопотання ОСОБА_4 від 17.05.2021 року відповідно до вимог ч. 1, ч. 2 ст. 220 КПК України.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1