Справа № 397/1516/19
н/п : 1-кс/397/38/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.02.2021 смт. Олександрівка

Слідчий суддя Олександрівського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_4 у справі за скаргою ОСОБА_3 про визнання бездіяльності прокурора Олександрівського відділу Знам`янської місцевої прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_5 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000403 та зобов`язання вчинити дії,
У С Т А Н О В И В:
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.02.2021 скарга ОСОБА_3 про визнання бездіяльності прокурора Олександрівського відділу Знам`янської місцевої прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_5 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000403 та зобов`язання вчинити дії, розподілена слідчому судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_4 .
У судовому засіданні, яке відбулось 22.02.2021 ОСОБА_3 заявила відвід слідчому судді ОСОБА_4 .
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.02.2021 заява про відвід слідчого судді ОСОБА_4 розподілена слідчому судді ОСОБА_1 .
У судовому засіданні 26.02.2021 ОСОБА_3 заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_4 підтримала, обґрунтовуючи його тим, що 22.04.2020 суддею Олександрівського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_4 було вчинено злочин, а саме останній надав матеріали кримінального провадження по двом справам для ознайомлення адвокату, який не є учасником справи. За її заявою по вказаному факту внесено відомості до ЄРДР. Окрім цього, ухвали слідчого судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_4 по справам ОСОБА_3 були скасовані Кропивницьким апеляційним судом, що свідчить про його упередженість при прийняті рішень.
Особа, якій заявлено відвід, слідчий суддя Олександрівського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд заяви про його відвід без його участі (а.с. 35).
Прокурор Олександрівського відділу Знам`янської місцевої прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилась, була повідомлена належний чином про дату, час та місце судового засідання. Про причини неявки слідчому судді невідомо (а.с. 34).
Оскільки їх участь не є обов`язкова, тому розгляд скарги здійснюється за їх відсутності.
Заслухавши заявника, дослідивши матеріали заяви про відвід, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому ч. 3 ст. 35 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:
1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75 - 79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Відвід повинен бути вмотивованим.
Згідно з ч. 3 ст. 35 КПК України, визначення судді (запасного судді, слідчого судді) або колегії суддів для конкретного судового провадження здійснюється автоматизованою системою документообігу суду під час реєстрації відповідних матеріалів, скарги, клопотання, заяви чи іншого процесуального документа за принципом вірогідності, який враховує кількість проваджень, що знаходяться на розгляді у суддів, заборону брати участь у перевірці вироків та ухвал для судді, який брав участь в ухваленні вироку або ухвали, про перевірку яких порушується питання, перебування суддів у відпустці, на лікарняному, у відрядженні та закінчення терміну їх повноважень. Після визначення судді (запасного судді, слідчого судді) або колегії суддів для конкретного судового провадження не допускається внесення змін до реєстраційних даних щодо цього провадження, а також видалення цих даних з автоматизованої системи документообігу суду, крім випадків, установлених законом.
Відповідно до п. 2.3.43 «Положення про автоматизовану систему документообігу суду», судові справи, що надійшли із судів апеляційної або касаційної інстанцій після скасування ухвал, які перешкоджають подальшому розгляду судової справи (крім ухвал про закриття, припинення провадження), а також ухвал, які не перешкоджають подальшому розгляду судової справи, передаються раніше визначеному у судовій справі головуючому судді (судді-доповідачу), ухвалу яких скасовано чи у провадженні яких перебувала або перебуває судова справа.
Окрім цього, аналіз положень ст. 76 КПК України, дає всі підстави прийти до висновку, щодо відсутності заборони повторної участі слідчого судді приймати участь у розгляді скарги (на стадії досудового розслідування), після скасування апеляційним судом, зокрема ухвали про відмову у відкритті провадження за скаргою особи на рішення, дії чи бездіяльність прокурора під час досудового розслідування.
Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Статтею 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини (надалі - також «ЄСПЛ») є обов`язковими для виконання Україною. У ст. 16 вказаного Закону прямо закріплюється, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі також - «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, наявність безсторонності (неупередженості) має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.
Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово зазначав, що у контексті об`єктивного критерію, окремо від поведінки суддів, слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли-б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії», заява № 33958/96, п.44, ECHR 2000-XII, у справі «Газета «Україна-Центр» проти України», заява № 16695/04, рішення від 15.07.2010, п. 31,«Хаусшільдт проти Данії», рішення від 24.05.1989, п. 48).
Як зазначає Європейський суд з прав людини, потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. При чому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.
Для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу відводу, повинні бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.
У відповідності до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляду справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.
Важливою процесуальною гарантією реалізації права кожної людини на справедливий судовий розгляд незалежним і безстороннім судом у кримінальному провадженні України є інститут відводів (самовідводів) професійних суддів і присяжних, який являє собою сукупність процесуальних норм, що передбачають ініціювання та вирішення питання про недопущення судді до участі або усунення його від участі в кримінальному провадженні за наявності обставин, що виключають таку участь.
Як зазначив Європейський суд у справі «Мироненко і Мартенко проти України» (рішення від 10 грудня 2009 року), наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія А, № 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).
Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 43).
Заслухавши заявника ОСОБА_3 , дослідивши матеріали заяви, слідчий суддя, приходить до висновку, що підстави, з приводу яких заявлено відвід слідчому судді, не свідчать про існування обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості слідчого судді, оскільки будь-яких конкретних даних про упередженість слідчого судді ОСОБА_4 , особисту заінтересованість в результатах провадження, ОСОБА_3 не надала.
Також слідчому судді не надано жодних доказів з приводу існування факту вчинення кримінального правопорушення суддею ОСОБА_4 . При цьому, обов`язок збирання доказів покладається на сторону, яка заявляє відвід, а не на слідчого суддю.
Окрім цього, сам по собі факт скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження та повернення скарги не є підставою з приводу якої можуть виникати сумніви у неупередженості слідчого судді при повторному розгляді даної скарги.
Також необхідно зазначити, що слідчий суддя ОСОБА_4 не розглядав по суті скаргу по даному кримінальному провадженні.
З огляду на викладене слідчий суддя приходить до висновку про те, що заява ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_4 задоволенню не підлягає, оскільки обставин, зазначених у п. 1-5 ч.1 ст.75 КПК України, під час розгляду заяви про відвід не встановлено.
Керуючись ст. 75, 81-83, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні заяви про відвід слідчого судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_4 у справі за скаргою ОСОБА_3 про визнання бездіяльності прокурора Олександрівського відділу Знам`янської місцевої прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_5 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000403 та зобов`язання вчинити дії, відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: /підпис/ ОСОБА_1

Згідно з оригіналом.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Рішення станом на «___»_______________2021 року набрало законної сили.

Слідчий суддя Олександрівського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1

Копію засвідчено «___»________________2021 року.