печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 квітня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

підозрюваного - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах ГСУ НП України ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0001113,-

ВСТАНОВИВ:
02.04.2021 старший слідчий в особливо важливих справах ГСУ НП України старший лейтенант поліції ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором, звернулась до суду з клопотанням ОСОБА_7 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0001113.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що Головним слідчим управління Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001113 від 03.12.2019 за підозрою ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України а також ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України.

Слідство зазначає, що для закінчення досудового розслідування та звернення до суду з обвинувальним актом, необхідно провести ще ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій, а саме:

- отримати висновки експерта, а саме судові експертизи дослідження матеріалів, речовин, виробів за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» за речовинами, які вилучені під час проведення досудового розслідування, з метою визначення їх належності до наркотичних засобів, яких було призначено у кількості 34 експертиз;

- після проведення вказаних вище експертиз та отримання відповідних висновків, призначити додаткові експертизи, пов`язані із відповіддю на питання, щодо функціонування наркотичних лабораторій за адресами проведення обшуків, направивши речові докази із попереднього дослідження на вказане в даному пункті;

- отримати висновки експертиз, а саме судові балістичні та молекулярно-генетичні експертизи по об`єктам вилученим під час проведення обшуків;

- провести порівняльні молекулярно-генетичні експертизи на підставі попередньо отриманих висновків із виявленими ядрам ДНК невстановлених осіб;

- після отримання результатів експертизи та об`єктів дослідження вирішити питання про належність вказаних об`єктів до кримінального провадження, визначити їх місце зберігання;

- провести огляд матеріалів, отриманих в результати проведення тимчасового доступу, а саме до матеріалів кримінальних проваджень, розпочатих в інших областях, на підставі яких планується вручення повідомлення про зміну підозри та нову підозру, особам, які причетні до вчинення кримінальних правопорушень у даному кримінальному провадженні;

- провести огляд матеріалів, отриманих в результати проведення тимчасового доступу, а саме із АТ КБ «ПРИВАТБАНК»;

- провести огляд матеріалів, отриманих в результати проведення тимчасового доступу, а саме із ТОВ «Нова Пошта»,

- провести огляд матеріалів, отриманих в результати проведення тимчасового доступу, а саме із операторів мобільного зв`язку, інших організацій, послугами яких користувались підозрювані у своїй злочинній діяльності;

- розсекретити матеріали проведених негласних слідчих (розшукових) дій;

- після розсекречення матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій, провести їх аналіз, допитати осіб відносно яких вони проводились;

- визначити місце зберігання речових доказів;

- долучити матеріали виконання всіх доручень, направлених для виконання оперативним підрозділам в порядку ст. 40 КПК України;

- встановити та допитати в якості свідків осіб, яким можуть бути відомі обставини вчинення підозрюваними злочинів;

- на підставі отриманих за результатами проведення вказаних слідчих та процесуальних дій доказів, вирішити питання про необхідність проведення інших слідчих (розшукових) дій з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, виявлення тих обставин, які викривають так і тих, що виправдовують підозрюваних, пом`якшують чи обтяжують покарання. На основі зібраних доказів підготувати та прийняти кінцеве процесуальне рішення у кримінальному провадженні (повідомлення про зміну/нову підозру);

- після проведення вказаних слідчих та процесуальних дій необхідно виконати вимоги ст.ст. 290, 291 КПК України, з наданням достатнього часу стороні захисту для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, що враховуючи значний обсяг матеріалів кримінального провадження, а також наявність дев`яти підозрюваних та такої ж кількості захисників, займе тривалий період часу;

- після виконання вимог ст. ст. 290, 291 КПК України, необхідно скласти та вручити стороні захисту обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Не проведення зазначених слідчих (розшукових) та процесуальних дій перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, у даному випадку наявні реальні ознаки суспільного інтересу, який переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного, так як наявні у матеріалах провадження дані підтверджують наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати про необхідність продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою не забезпечить належного виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків.

Так, слідчий вказує, що беручи до уваги те, що ОСОБА_5 , підозрюється у вчинені злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким, наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний з високим рівнем можливості може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Зокрема, з огляду на те, що ОСОБА_5 , має широке коло знайомих осіб, які також можуть бути причетними до вчинення вказаних злочинів, всі співучасники вчинених кримінальних правопорушень на даний час не встановлені, останні, з метою уникнення покарання, можуть надати підозрюваному помешкання для переховування від органів досудового розслідування та суду, оскільки за інкриміновані йому кримінальні правопорушення, які зумовлюють тяжкі наслідки не лише здоров`ю конкретної особи, а й здоров`ю населення в цілому, передбачена відповідальність у вигляді позбавлення волі;

- ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України. Зокрема, ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Вказаний ризик підтверджується тим, що інкримінований підозрюваному злочин вчинювався з використанням великої кількості банківських карток, мобільної та комп`ютерної техніки, а тому для уникнення покарання за скоєння особливо тяжких злочинів підозрюваний може самостійно, або за допомогою невстановлених осіб, які входять до вказаної злочинної організації знищити, сховати або спотворити зазначені документи та речі, які можуть мати значення доказів у кримінальному провадженні та які на даний час у повному обсязі не відшукані органом досудового розслідування;

- ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні. Вказаний ризик підтверджується тим, що підозрюваний, дізнавшись про дані свідків, покази інших підозрюваних у злочинах які йому інкримінуються, дані експертів, маючи на це реальну можливість, особисто, або за допомогою інших наразі невстановлених осіб, буде впливати на останніх у цьому кримінальному провадженні задля уникнення покарання;

- ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України. У органу досудового розслідування є підстави вважати, що існує ризик того, що підозрюваний, будучи на волі, продовжить свою злочинну діяльність, адже відповідно до зібраних доказів, він не збирався завершувати свою злочинну діяльність у сфері незаконного обігу наркотичних засобів.

Зазначені обставини у їх сукупності дають обґрунтовані підстави вважати, що, перебуваючи на волі, підозрюваний зможе перешкоджати встановленню істини у справі, продовжити злочинну діяльність, ухилятись від слідства та суду.

В той же час, з огляду на виняткову складність кримінального провадження, у ньому продовжує виконуватись значна кількість слідчих (розшукових) дій, направлених на забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування.

Підстави, які б свідчили про неможливість утримання ОСОБА_5 , в установах попереднього ув`язнення за станом здоров`я відсутні.

Враховуючи викладене, а також характер вчинення кримінальних правопорушень, їх суспільну небезпечність, тяжкість покарання, що загрожує за вчинення вказаних злочинів, особу підозрюваного, те що в нього відсутні сталі соціальні зв`язки, сторона обвинувачення вважає, що застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не забезпечить в повній мірі належного проведення досудового розслідування та судового розгляду.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Захисник та підозрюваний в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання, зазначили, що вказані ризики у клопотанні нічим не підтверджуються, підозра є необґрунтованою та просили застосувати щапобіжний захід не повязаний з триманням під вартою.

Вивчивши клопотання, заслухавши пояснення учасників провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 26.08.2020 о 17 год. 55 год. затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

27.08.2020 в порядку і з підстав, передбачених ст. ст. 276, 277, 278, 279 КПК України, обґрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, а саме у незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин з метою збуту в особливо великих розмірах.

Під час досудового розслідування встановленні обставини, які дають підстави підозрювати ОСОБА_5 , у вчиненні інкримінованих йому вищевказаних кримінальних правопорушень, які підтверджуються матеріалами кримінального провадження, а саме:

- протоколами огляду та виїмки кореспонденції;

- висновками експертних досліджень, проведених за результатами здійснення оглядів та виїмки кореспонденції;

- матеріалами отриманими під час проведення негласних слідчих (розшукових) дій;

- протоколами проведення обшуків;

- протоколом огляду відповіді від ТОВ «ФК «Контрактовий Дім», щодо використання та руху коштів на електронних гаманцях;

- протоколом огляду відповіді від ТОВ «Нова Пошта», із відеозаписами відправлень, здійснених підозрюваними;

- протоколами допитів підозрюваних ОСОБА_11 та ОСОБА_16 ;

- протоколами слідчих експериментів за участю підозрюваних ОСОБА_11 та ОСОБА_16 ;

- протоколами оглядів техніки, вилученої за адресами проживання, реєстрації підозрюваних у провадженні;

- висновками експертних досліджень, проведених за результатами здійснення обшуків за адресами проживання (реєстрації) підозрюваних;

- протоколами допитів свідків;

- протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками;

- іншими матеріалами кримінального провадження в своїй сукупності.

За результатами розгляду клопотання сторони обвинувачення 27.08.2020 до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 24.10.2020 включно, з альтернативою у вигляді застави у межах 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 630600 грн.

Так, 20.10.2020 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001113 від 03.12.2019 продовжено до шести місяців, а саме до 26.02.2021.

Також, за результатами розгляду клопотання сторони обвинувачення 21.10.2020 строк застосовано запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 продовжено до 19.12.2020 включно, з альтернативою у вигляді застави у межах 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 630600 грн.

Рішення слідчого судді Печерського районного суду м. Києва залишено в силі судом апеляційної інстанцією.

17.12.2020 слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва, підозрюваному ОСОБА_5 продовжено строк тримання під вартою до 12.02.2021 з альтернативою у вигляді застави у межах 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 630600 грн.

Так, 08.02.2021 ухвало слідчого судді Печерського районного суду міста Києва, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001113 від 03.12.2019 продовжено до десяти місяців, а саме до 26.06.2021.

10.02.2021 слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва, підозрюваному ОСОБА_5 продовжено строк тримання під вартою до 09.04.2021 з альтернативою у вигляді застави у межах 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 630600 грн.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ч.3 ст.199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя, окрім іншого, враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст..177 КПК України.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

У відповідності до положень ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на непов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжено у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення у строки, встановлені ст. 219 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Так, у відповідності до стандарту доказування «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»), який застосовується при оцінці доказів, докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення у справі «Коробов проти України»).

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалів клопотання доказах, та одночасно враховує, що вказане було встановлено судами при ухваленні рішення про застосування запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінальних правопорушень, є обґрунтованою, що дає підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні прокурора дані, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Наряду з вказаним, у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Слідчий суддя приймає до уваги, що у справі потрібно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, направлені на закінчення досудового розслідування.

Даних про наявність підстав для скасування ОСОБА_5 запобіжного заходу або його зміни на менш м`який, ніж тримання під вартою, слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено та стороною захисту не доведено наявність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки не спростовано існування в кримінальному провадженні ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Між тим, задовольняючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, необхідність покладення яких вбачається з наведеного в обґрунтування даного клопотання, так як станом на день розгляду клопотання, останній не підозрюється у вчиненні насильницького злочину.

Так, згідно п. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод звільнення може бути обумовлено наданням гарантій явки в суд, й судова практика Європейського суду з прав людини встановлює, що не відповідає п. 3 ст. 5 Конвенції встановлення розміру застави, виключно в залежності від інкримінованої шкоди. Гарантія має мету не відшкодування шкоди, а забезпечення присутності обвинуваченого в залі судового засідання. Тому її розмір повинен відповідати перспективі втрати застави чи обернення на неї стягнення у разі не явки обвинуваченого до суду, й повинен утримувати обвинуваченого в межах належної процесуальної поведінки.

При визначенні ОСОБА_5 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, слідчий суддя наряду з положеннями ст.ст. 182,183 КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, що узгоджується з рішеннями ЄСПЛ у справі «В. проти Швейцарії» (W. V. Switzerland), 14379/88, 26 січня 1993 року, у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain), 12050/04, 8 січня 2009 року

Враховуючи обставини вчинення кримінальних правопорушень, їх корисливий мотив, матеріальне становище підозрюваного, тяжкість правопорушення, у якому він підозрюється, слідчий суддя, приходить до висновку, про призначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, який перевищує вісімдесят розмірів мінімальної заробітної плати. Таким чином, на думку слідчого судді, розмір застави необхідно визначити у межах 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 630 600 грн, з одночаним покладанням обовязків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, що зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків з урахуванням вказаних обставин.

Так, слідчий суддя у відповідністі до положень ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського Суду з прав людини враховує тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному за умови доведеності його вини у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення, характер та обставини вчинення злочину, так як вони сформульовані в повідомлені про підозру та приходить до висновку про доведеність ризиків.

Враховуючи тяжкість та суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , дані про особу підозрюваного, його стан здоров`я, соціальні зв`язки, наявність значного суспільного інтересу в результатах розслідування кримінального провадження, те, що на даній стадії досудового розслідування не можливо провести всі заплановані слідчі дії, направлені на встановлення фактичних обставин справи та закінчити досудове розслідування, те, що продовження строку тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, слідчий суддя дійшов висновку, про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, з яких не може бути застосовано жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дії слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Відтак, клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193,194, 196, 197, 199, 202, 205, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001113, строк тримання під вартою до 31.05.2021 включно.

Одночасно визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, у межах 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 630 600 грн., зобов`язавши підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виконувати процесуальні обов`язки, визначені частиною п`ятою статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, а саме:

- не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватись від спілкування з іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні;

- носити електронний засіб контролю.

Застава може бути внесена, як самими підозрюваним, так й іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок Печерського районного суду м. Києва:

Отримувач: ТУ ДСАУ в м. Києві

МФО: 820172

Банк: Державна казначейська служба України м. Київ

р/р UA1012089

призначення платежу: застава за …(ПІБ, дата народження особи, за яку вноситься застава), згідно ухвали … (назва суду) … від … (дата ухвали).. по справі № …, кримінальне провадження № ….., внесені (ПІБ особи, що вносить заставу) згідно квитанції від (дата та № квитанції).

Термін обов`язків, покладених слідчим суддею, у разі внесення застави визначити в межах строку досудового розслідування, а саме до 31.05.2021 року включно.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок ТУ ДСАУ в м. Києві коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі установи, де особа утримується.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа установи, де особа утримується, має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти ОСОБА_5 , та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Печерського районного суду м. Києва.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави підозрюваним ОСОБА_5 , він вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1