Справа № 684/289/20

УХВАЛА
17 березня 2021 року Старокостянтинівський районний суд
Хмельницької області
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі судових засідань ОСОБА_4
з участю сторін кримінального провадження:
законного представника ОСОБА_7
представника потерпілої адвоката ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_9
по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, клопотання про призначення експертизи,
В судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_10 заявив клопотання про призначення судової амбулаторної комплексної психолого-психіатричної експертизи неповнолітній потерпілій ОСОБА_6 щодо визначення стану її психологічного здоров`я та психологічних особливостей її особистості, посилаючись на різні показання свідків, які не узгоджуються із дослідженими письмовими доказами щодо поведінки потерпілої та обставин події.
Обвинувачений підтримав клопотання захисника.
Прокурор заперечив проти задоволення клопотання за безпідставністю.
Аналогічну думку висловили потерпіла, її законний представник та представник адвокат. Потерпіла категорично заперечила проти проведення відносно неї такої експертизи.
Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.
За положеннямист. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими нормами КПК України.
Захист здійснюється підозрюваним, обвинуваченим, його захисником, а суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Так, в ході судового розгляду справи суд, відповідно положенням ст. 332 КПК України, має право за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого доручити проведення експертизи лише у передбачених законом випадках, зокрема за наявності підстав, передбачених ст. 242 КПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 242 КПК України встановлено, що експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.
Відповідно до ч. 2 ст. 242 КПК України слідчий або прокурор зобов`язані забезпечити проведення експертизи щодо: 1) встановлення причин смерті; 2) встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень; 3) визначення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності; 4) встановлення віку особи, якщо це необхідно для вирішення питання про можливість притягнення її до кримінальної відповідальності, а іншим способом неможливо отримати ці відомості; 6) визначення розміру матеріальних збитків, якщо потерпілий не може їх визначити та не надав документ, що підтверджує розмір такої шкоди, розміру шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяного кримінальним правопорушенням.
Таким чином, положеннями ст. 242 КПК України встановлено вичерпний перелік підстав обов`язкового проведення експертизи, до яких проведення судової психолого-психіатричної експертизи потерпілої не відноситься.
Особливий процесуальний порядок призначення експертизи передбачає обов`язкове обмеження конституційних прав і свобод громадян, в тому числі права на недоторканність особи (ст. 29 Конституції України).
Примусове залучення особи, відповідно до положень ч.3 ст.242 КПК України, передбачене лише для проведення медичної або психіатричної експертизи, при цьому з урахуванням положень ч.2 ст. 242 КПК України, такий примус може стосуватися лише підозрюваного чи обвинуваченого.
На час заявлення клопотання допит потерпілої не проведений.
З досліджених матеріалів справи встановлено, що під час проведення досудового розслідування було відмовлено в задоволенні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_11 в призначенні судової амбулаторної комплексної психолого-психіатричної експертизи неповнолітній потерпілій ОСОБА_6 , щодо призначення та проведення якої остання категорично заперечила. Постанова про відмову в задоволенні даного клопотання не оскаржувалась.
Суд вважає, що заявлене клопотання є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки його доводи зводяться до суб`єктивного бачення сторони захисту поведінки та дій потерпілої, маючи на меті надати оцінку доказам, що є прерогативою суду при ухвалені вироку у кримінальному провадженні. Крім того питання індивідуально-психологічних особливостей неповнолітньої потерпілої щодо правильності сприйняття обставин справи можливо з`ясувати без проведення експертизи, а на підставі свідчень останньої, а також інших доказів у їх сукупності. На даний час потерпіла судом ще не допитана. Чинним законодавством не передбачено примусового зобов`язання потерпілої для проведення експертизи, яка стосується безпосередньо її психологічного стану, щодо призначення та проведення якої вона в судовому засіданні категорично відмовилась.
Керуючись ст.ст.242, 332, 370-372 ,376, 509 КПК України, суд -
Відмовити в задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_10 про призначення судової амбулаторної комплексної психолого-психіатричної експертизи неповнолітньої потерпілої ОСОБА_6 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді