Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1060/21
Провадження № 1-і/332/1/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2021 р. м. Запоріжжя

Суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянув винесене в кримінальному провадженні № 0000005 відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненнікримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та клопотання захисту про зміну запобіжного заходу стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має середню освіту, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 11.06.2020 Жовтневим районним судом м. Кривий Ріг за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком на 3 роки,
якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, та додані до клопотання матеріали, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно змісту клопотання прокурора, досудовим розслідуванням встановлено, що 01.01.2021, близько 07-00 годині, ОСОБА_5 , знаходячись на міжповерховій клітині між першим та другим поверхом під`їзду 2 будинку АДРЕСА_3 , діючи з прямим умислом на умисне вбивство малознайомого йому ОСОБА_6 , в ході раптово виниклого конфлікту, з мотивів особистої неприязності, усвідомлюючи та бажаючи спричинення потерпілому смерті, знаходячись навпроти ОСОБА_6 , дістав предмет, ззовні схожий на ніж, який мав при собі, при цьому стиснувши його у правій руці, наніс йому один удар в область грудної клітини зліва, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 , згідно з висновком експерта №204п від 10.02.2021, проникаюче поранення грудної клітки зліва, рану в 5-му міжребір`ї ліворуч з ушкодженням, за ходом ранового каналу, хряща 5-го ребра, що проникає в переднє середостіння, з розвитком гематоми переднього середостіння, із пораненням внутрішньої грудної артерії, скупчення крові в навколосерцевій сорочці (гемоперикард), тампонаду серця, скупчення крові у плевральній порожнині (гемоторакс), з розвитком травматичного шоку 3-го ступеня, що кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя. У подальшому, ОСОБА_5 , усвідомлюючи характер вчинених ним дій, зник з місця вчинення злочину, не надавши потерпілому медичної допомоги, чим виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але смерть ОСОБА_6 не настала, у зв`язку з своєчасним наданням йому медичної допомоги.

02.01.2021 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 115 КК України, а саме у закінченому замаху на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, не доведене до кінця з причин, що не залежали від його волі.

Під час досудового розслідування ОСОБА_5 слідчим суддею Заводського районного суду м. Запоріжжя 04.01.2021 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під ватрою та у подальшому 01.03.2021 продовжено строк дії раніше обраного запобіжного заходу до 02.04.2021.

За результатами досудового розслідування 22.03.2021 обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 направлено до суду для розгляду по суті.

Вина ОСОБА_5 щодо обґрунтованого обвинувачення у вчиненні вказаного кримінального правопорушення (злочину), повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, як письмовими та речовими доказами, так і показами потерпілого та свідків.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлена наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_5 може:

- переховуватись від суду;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні;

- вчинити інше кримінальне правопорушення.
Так, ризик переховування ОСОБА_5 від суду обумовлюється тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину. Розуміючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення (злочину), суворість та невідворотність покарання, обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватись від суду з метою уникнення покарання.

Ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовуються тим, що на теперішній час не встановлено знаряддя вчинення кримінального правопорушення і це свідчить про те, що обвинувачений, перебуваючи на свободі, може знищити, сховати або спотворити речі знаряддя злочину, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що свідки та потерпілий у мешкають у безпосередній близькості з ОСОБА_5 , а саме на території Заводського району міста Запоріжжя, тому перебування обвинуваченого поза межами місця позбавлення волі, негативно впливатиме на психологічний та моральний стан свідків та потерпілого, що провокуватиме у них бажання відмовитися від наданих свідчень, які є беззаперечними доказами вини ОСОБА_5 у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, очікуючи на можливу помсту з його боку, або відчуваючи до обвинуваченого співчуття.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що ОСОБА_5 , є особою, яка раніше неодноразово притягувалася до кримінальної відповідальності, вчинив інкримінований йому злочин під час іспитового строку за попереднім вироком суду, що свідчить про те, що він й на далі може вчиняти кримінальні правопорушення.

Вищевказане може вплинути на швидке, повне та неупереджене проведення судового розгляду та встановлення обставин, які згідно ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, а саме встановлення мотиву і мети вчинення кримінального правопорушення, виду і розміру завданої шкоди, тощо.

В судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , просив його задовольнити.
Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник заперечували проти задоволення клопотання. Подали клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому на домашній арешт. Свою позицію мотивували тим, що на даний час відпала потреба у застосуванні відносно ОСОБА_5 тримання під вартою, оскільки обвинувачений свою провину у спричиненні тілесного ушкодження потерпілому визнає, лише не згоден із правовою кваліфікацією своїх дій. ОСОБА_5 не перешкоджатиме в майбутньому встановленню істини у справі. Ризики, заявлені стороною обвинувачення, є необґрунтованими та надуманими. ОСОБА_5 має міцні соціальні зв`язки, є одруженим, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_7 , 2017 року народження, має постійне місце проживання, працює механіком на СТО.
Вислухавши думку сторін кримінального провадження, перевіривши доводи клопотань, вивчивши надані матеріали, суддя вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, клопотання захисту не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Враховуючи, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого умисного злочину вчиненного під час відбування покарання, призначеного з іспитовим строком за попереднім вироком суду від 11.06.2020, приймаючи до уваги дані обвинуваченого, який раніше судимий, не має офіційного місця працевлаштування, у зв`язку із чим може переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, обґрунтовано доведені прокурором існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які не втратили своєї актуальності, а також зважаючи на те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання вищезазначених ризиків, враховуючи вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду з прав людини, відповідно до якої у кожному випадку, як зазначає Європейський Суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечувати не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, суд дійшов до висновку про необхідність продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 .
З урахуванням вимог ч.4 ст. 183 КПК України суд не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 182-184, 193-194, 196, 197 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 задовольнити.
Продовжити строк застосування запобіжного заходу тримання під вартою у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з утриманням його в Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор», без визначення розміру застави.
Встановити строк дії ухвали про тримання ОСОБА_5 під вартою до 29 травня 2021 року включно.
Клопотання адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1