Справа № 686/1467/21
Провадження № 1-кс/686/910/21
У Х В А Л А
01 лютого 2021 року м. Хмельницький
ОСОБА_3 в судовому засіданні 26.01.2020 року підтримала вимоги скарги. Просила скасувати оскаржувану постанову, оскільки вважає її незаконною, прийнятою передчасно і з порушенням норм КПК України. Вважає, що в ході досудового розслідування не з`ясовані всі фактичні обставини провадження.
Дізнавач в судове засідання не з`явився, що не є перешкодою для розгляду скарги.
Заслухавши скаржника, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходжу до наступних висновків.
Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура
Ст. 22 КПК України передбачає, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, а ст. 92 даного кодексу обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора. На виконання даних вимог сторона обвинувачення в силу ст. 93 КПК України здійснює збирання доказів. Згідно з вимогами ст. 110 КПК України, мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставою для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.
В ході досудового розслідування здійснені наступні слідчі і процесуальні дії.
Допитана в якості потерпілої ОСОБА_3 , яка повідомила, що у 2013 році у зв`язку зі смертю батька, їй на підставі договору спадкування перейшов у власність будинок, розташований по АДРЕСА_1 . Її рідна сестра ОСОБА_5 відмовилась від своєї частини спадщини, а взамін вона ( ОСОБА_3 ) зобов`язалась передати 286000 грн., про що написала відповідну розписку. В подальшому ОСОБА_5 відмовилась від попередніх домовленостей та звернулась до суду з позовом про розірвання договору спадкування. Після смерті ОСОБА_5 , у спадщину вступила її донька ОСОБА_4 , і безпідставно вимагає повернення 286000 грн., які фактично не передавались.
Свідок ОСОБА_4 зазначила, що рішенням суду було визнано за її матір`ю ОСОБА_5 право власності на будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, у 2015 році між нею ( ОСОБА_4 ) і її тіткою ОСОБА_3 укладався договір про позику коштів в сумі 285000 грн., який відношення до спадкування не має. ОСОБА_3 кошти не повертає протягом тривалого часу, і жодних шахрайських дій ні вона, ні її матір ОСОБА_5 не вчиняли.
Органом досудового розслідування отримані і досліджені документи, які стосуються спадкування згаданого вище домоволодіння, а також отримання грошових коштів ОСОБА_3 , а саме: договір від 15.03.2014 року, укладений між позикодавцем ОСОБА_6 і позичальником ОСОБА_3 ; рішення Хмельницького міськрайонного суду від 02.10.2015 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 заборгованості за договором позики від 15.03.2014 року в сумі 285000 грн.; акт державного виконавця від 29.10.2019 року про передачу майна стягувану в рахунок погашення боргу; рішення Хмельницького міськрайонного суду від 13.09.2017 року про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом, видані ОСОБА_3 .
Окрім того, допитаний свідок ОСОБА_7 , який вказав, що був присутній при укладенні договору позики, за умовами якого ОСОБА_8 позичала на три роки ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 285000 грн. Під час підписання договору будь-який тиск на сторони не здійснювався.
Рішення мотивоване тим, що відносини, які виникли між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є цивільно-правовими, а тоому в даному діянні відсутній склад кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Органом досудового розслідування надана належна оцінка показанням допитаних осіб та іншим доказам, і інспектор правомірно винесла постанову про закриття провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Висновки дізнавача, викладені в оскаржуваній постанові, відповідають вимогам закону та ґрунтуються на матеріалах провадження, доводи потерпілої перевірені.

Враховуючи те, що в ході розгляду скарги ОСОБА_3 не знайшли підтвердження факти порушення вимог КПК України при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження, скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303-309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову дізнавача від 30.11.2020 року про закриття кримінального провадження № 0002444, відмовити.

На ухвалу протягом п`яти діб з дня одержання її копії може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду.

Повний текст ухвали оголошено 04.02.2021 року.

Слідчий суддя Хмельницького

міськрайонного суду