Справа № 307/1179/21
Провадження № 1-кп/307/118/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 серпня 2021 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
її захисника ОСОБА_5
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Тячів кримінальне провадження про обвинувачення :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, з професійно-технічною освітою, вдови, пенсіонерки, раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.320 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , 18 січня 2021 року, о 13 годині 51 хвилина, виконуючи обов`язки провізора в аптеці № НОМЕР_1 , що розташована в АДРЕСА_2 , яка належить ФОП « ОСОБА_6 », діючи умисно, не маючи права відпускати медичний препарат без відповідного рецепту форми №1, реалізувала ОСОБА_7 6 (шість) упаковок під назвою «Пенталгін-ФС», в кожній з яких є по 10 (десять) таблеток круглої форми, в загальній кількості 60 (шістдесят) таблеток, які в своєму складі містять психотропну речовину, обіг якої обмежено і стосовно якої допускається виключення деяких заходів контролю фенобарбітал та наркотичну речовину, обіг якої обмежено і стосовно якої допускаються виключення деяких заходів контролю кодеїн, при цьому маса фенобарбіталу в 60 (шістдесятьох) таблетках становить 1,2000 грам, а маса кодеїну в 60 (шістдесяти) таблетках становить 0,5880 грам (у перерахунку на кодеїн основу). Таким чином, обвинувачена ОСОБА_4 порушила п.9 Порядку відпуску лікарських засобів і виробів медичного призначення з аптек та їх структурних підрозділів, визначених у п.1.22 Правил виписування рецептів та вимог-замовлень на лікарські засоби і вироби медичного призначення», затверджених наказом МОЗ України від 19.07.2005 року за №360, зареєстрованих Міністерством юстиції України 20.05.2005 року за №782/11062 та Постановою КМУ №1203 від 10.10.2007 року, згідно яких відпуск лікарських засобів відносно яких допускається виключення деяких заходів контролю, в склад яких входить наркотичний засіб кодеїн, здійснюється з урахуванням норм, що визначають гранично допустиму для відпуску кількість кодеїну на 1 рецепт у розмірі 0,2 грами в одні руки, чим допустила вихід наркотичного засобу - кодеїну з-під встановленого контролю. Кодеїн згідно Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою КМУ від 06.05.2000 року за №770 (в редакції від 27.12.2014 року), віднесений до наркотичних засобів, обіг яких обмежено. Фенобарбітал, згідно Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою КМУ від 06.05.2000 року №770 (в редакції від 27.12.2014 року), віднесений до наркотичних засобів, обіг яких обмежено і стосовно яких допускаються виключення деяких заходів.
Дії обвинуваченої ОСОБА_4 досудовим розслідуванням кваліфіковані за ч.1 ст.320 КК України як порушення, встановлених правил відпуску, торгівлі, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, призначених для виробництва чи виготовлення цих засобів чи речовин.
У судовому засіданні прокурором та обвинуваченою ОСОБА_4 заявлено клопотання про затвердження судом угоди про визнання винуватості від 26 березня 2021 року у кримінальному провадженні №0000013 від 19.01.2021 року між прокурором Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 .
Відповідно до умов вказаної угоди від 26 березня 2021 року обвинувачена та прокурор у кримінальному провадженні №0000013 за спільною ініціативою та обопільною згодою, у відповідності до ст.ст.468, 469, 470, 472, 473 КПК України уклали дану угоду про визнання винуватості, в якій виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ст.320 ч.1 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, а також узгодили призначення покарання обвинуваченій за ст.320 ч.1 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною з відпуском, реалізацією, торгівлею фармацевтичними товарами, медичними препаратами на 1 рік.
Також у даній угоді зазначені та роз`яснені обвинуваченій наслідки укладення та затвердження угоди, а також наслідки її невиконання.
Перевіривши угоду про визнання винуватості та її відповідність вимогам чинного КПК України, суд дійшов до висновку, що зазначена угода в повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені ст.472 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, узгоджене покарання та згода сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, дата її укладення та підписи сторін.
В судовому засіданні обвинувачена та прокурор підтвердили суду, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, заслухавши захисника, який також не заперечив щодо затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.
Відповідно п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Судом в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.320 ч.1 КК України, який є нетяжким злочином.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.
Укладена між прокурором та обвинуваченою угода, відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченої ОСОБА_4 за ст.320 ч.1 КК України кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачена може виконати взяті на себе угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого, особу винної і обставини, що пом`якшують покарання, а саме визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриття кримінального правопорушення, обставини, що обтяжують покарання, не встановлені, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 КК України.
З огляду на наведене, суд прийшов до висновку, що укладена між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_4 угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 374-376, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Угоду про визнання винуватості від 26 березня 2021 року, укладену у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000013 від 19.01.2021 року, між прокурором Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 , - затвердити.
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ст. 320 ч.1 КК України і призначити їй покарання за ст. 320 ч.1 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною з відпуском, реалізацією, торгівлею фармацевтичними товарами, медичними препаратами строком на 1 рік.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні не обирався.
Цивільного позову не заявлено.
Речові докази, - 6 (шість) упаковок під назвою «Пенталгін-ФС», в кожній з яких є по 10 (десять) таблеток круглої форми, в загальній кількості 60 (шістдесят) таблеток, які в своєму складі містять психотропну речовину фенобарбітал, масою 1,2000 грам та кодеїн, масою 0,5880 грам, які зберігаються в камері схову речових доказів Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області, - знищити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 1961 (одну тисячу дев`ятсот шістдесят одну) гривню 40 копійок процесуальних витрат за проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий: ОСОБА_1