В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" квітня 2021 р. Справа153/173/21

Провадження1-кп/153/18/21-к

Ямпільський районний суд Вінницької області
в складі головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4 та її представника адвоката ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Ямпіль Вінницької області кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000002 від 04.01.2021 по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження с.Новопетрівка Нижньосірогозького району Херсонської області, місце проживання АДРЕСА_1 , громадянки України, непрацюючої, неодруженої, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, на утриманні має троє малолітніх дітей: доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , раніше несудимої, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Потерпіла ОСОБА_4 22.09.2020 попросила обвинувачену ОСОБА_6 внести черговий обов`язковий платіж для погашення заборгованості по кредитному рахунку ПАТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_1 та надала ОСОБА_6 свою картку ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , під час чого у ОСОБА_6 виник умисел, спрямований на вчинення крадіжки.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , діючи умисно, таємно, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, через банкомат АДРЕСА_2 , 22.09.2020 о 09 годині 14 хвилин з банківського рахунку НОМЕР_1 , належного ОСОБА_4 , викрала гроші у сумі 200 гривень. Цього ж дня, о 10 годині 41 хвилині, ОСОБА_6 , продовжуючи та реалізовуючи свій злочинний умисел, викрала кошти у сумі 1000 гривень із вказаного рахунку, які в подальшому витратила на власні потреби. Крім цього, 15.10.2020 о 10 годині 10 хвилин, ОСОБА_6 , продовжуючи свою злочинну діяльність, через банкомат №1008, розташований по вул.Соборна, 23/14 в м.Ямпіль Вінницької області, шляхом вільного доступу, викрала з рахунку ПАТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_1 , належного ОСОБА_4 , гроші в сумі 3000 гривень, після чого о 10 годині 16 хвилин цього ж дня з вказаного рахунку викрала гроші в сумі 500 гривень, які в подальшому витратила на власні потреби. В результаті протиправних дій ОСОБА_6 ОСОБА_4 було завдано майнової шкоди на загальну суму 4700 гривень.
ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Фактичними даними із показань потерпілої ОСОБА_4 , даними нею у судовому засіданні, встановлено, що у вересні 2020 року вона попросила ОСОБА_6 , яку добре знала, оскільки та проживала разом з її братом, щоб вона погасила кредит, давши при цьому їй 200 гривень, банківську картку та пін-код від картки. Однак, ОСОБА_6 кредит не погасила, а зняла з її картки гроші в сумі 200 гривень, 1000 гривень та 3000 гривень. Про зняття грошей з її банківської картки вона дізналася із СМС повідомлення, яке надійшло їй на телефон. Вона пропонувала обвинуваченій вирішити вказане питання добровільно, однак, та так і не повернула їй викрадені кошти. Стосовно міри покарання ОСОБА_6 просила суд не карати обвинувачену. Заявлений нею цивільний позов підтримала та просила задовольнити його в повному обсязі.
Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 вину у вчиненні кримінального проступку визнала повністю, своїми показаннями повністю підтвердила фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, підтвердила місце, час та обставини вчинення кримінального проступку. Вказала, що першу крадіжку грошей в сумі 200 гривень та 1000 гривень вона здійснила в м.Ямполі через банкомат за допомогою банківської картки, яку дала їй потерпіла. Вдруге крадіжку грошей з банківської картки потерпілої в сумі 3000 гривень вона здійснила за допомогою телефону потерпілої, який та дала їй на її прохання. Кошти, викрадені у потерпілої, витратила на власні потреби. Збитки потерпілій не відшкодувала. В скоєному щиро розкаялася. Заявлений потерпілою цивільний позов визнала повністю, не заперечувала проти його задоволення.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.
Досліджені та проаналізовані зібрані по справі докази, тобто фактичні дані, які містяться в показаннях обвинуваченої, потерпілої, їх об`єктивна оцінка з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності для вирішення питань, передбачених ст.368 КПК України, дають підставу суду вважати про обґрунтованість пред`явленого органами досудового розслідування обвинувачення ОСОБА_6 про таємне викрадення чужого майна (крадіжка) - грошей в сумі 4700 гривень з банківського рахунку ПАТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_1 , належного ОСОБА_4 .
Оцінюючи усі докази в їх сукупності, суд вважає винуватість обвинуваченої ОСОБА_6 встановленою, а її дії кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, яким завдано потерпілій ОСОБА_4 майнової шкоди на загальну суму 4700 гривень, так і особу обвинуваченої, яка щиро розкаялася у скоєному, раніше не судима, що підтверджено даними, які містяться у вимозі про судимості, вих.№157/227/2021 від 14.01.2021, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, що підтверджено даними, які містять довідка, вих.№84 від 18.01.2021 КНП «Ямпільська територіальна лікарня», задовільно характеризується по місцю проживання, що підтверджено довідкою-характеристикою Ямпільської міської ради Могилів-Подільського району Вінницької області, вих.№4 від 14.01.2021; не зареєстрована, але фактично проживає в с.Дзигівка Ямпільського району Вінницької області та на утриманні має троє малолітніх дітей: дочку ОСОБА_7 , 2010 року народження; сина ОСОБА_8 , 2014 року народження та сина ОСОБА_9 , 2019 року народження, що підтверджено довідкою №215 від 14.01.2021, виданою Ямпільською міською радою Вінницької області та копіями свідоцтв про народження дітей.
Відповідно до ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_6 є щире каяття, що виразилося у критичній оцінці обвинуваченою своєї злочинної поведінки шляхом визнання вини і готовності нести кримінальну відповідальність та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , судом не встановлено.
При призначенні міри покарання обвинуваченій ОСОБА_6 за правилами ст.ст.50, 65 КК України, суд обирає покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Суд враховує ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком, обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 та відсутність обтяжуючих обставин, так і особу обвинуваченої, її ставлення до вчиненого, а також думку сторони обвинувачення, потерпілої та самої обвинуваченої, а тому має підстави застосувати відносно неї міру покарання у виді 100 (ста) годин громадських робіт, що полягає у виконанні засудженою у вільний від роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування.
Вказані вид та міра покарання передбачені санкцією ч.1 ст.185 КК України і є достатніми для виправлення обвинуваченої, її перевиховання, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, що відповідає її особі та є достатнім для досягнення, передбачених ч.2 ст.50 КК України, цілей покарання.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченої ОСОБА_6 не застосовувався, підстави для його застосування відсутні.
Речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні.
Потерпілою ОСОБА_4 заявлено цивільний позов до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненим кримінальним правопорушенням на загальну суму 8280 (вісім тисяч двісті вісімдесят) гривень 00 копійок, а саме: 5780 (п`ять тисяч сімсот вісімдесят) гривень матеріальної шкоди та 2500 (дві тисячі п`ятсот) моральної шкоди. В своєму позові потерпіла посилається на те, що вона понесла матеріальні збитки, у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 в період часу з 22.09.2020 вчинила крадіжку коштів у сумі 4700 гривень з рахунку НОМЕР_1 ПАТ КБ «ПриватБанку», належного їй. У зв`язку з тим, що ОСОБА_6 вчинила крадіжку коштів в сумі 4700 гривень з кредитної картки ПриватБанку, тому вона змушена була заплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 1080 (одна тисяча вісімдесят) гривень. Позивач зазначила, що їй також спричинена моральна шкода, яка виразилася у душевних стражданнях, пережитих нею, у зв`язку з незаконними діями ОСОБА_6 відносно неї, вона втратила зв`язок з близькими та друзями, відчуває неповноцінність та небажання спілкуватись, не може відновити звичайний спосіб та ритм життя.
В ході судового розгляду потерпіла та її представник - адвокат ОСОБА_5 , підтримали вказаний цивільний позов та просили суд задовольнити заявлені вимоги.
Обвинувачена ОСОБА_6 цивільний позов визнала. Не заперечувала проти його задоволення.
Вирішуючи цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненим кримінальним правопорушенням, суд вважає його обґрунтованим, виходячи із наступного.
Відповідно до ст.ст. 55, 56, 61, 128, 129 КПК України фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, вправі пред`явити до обвинуваченого цивільний позов, який розглядається судом у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Частинами 1, 2 статті 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.
Судом встановлено, що пряма дійсна шкода, завдана цим кримінальним правопорушенням, становить 4700 (чотири тисячі сімсот) гривень. Внаслідок вчинення крадіжки ОСОБА_6 незаконно заволоділа саме вказаною сумою коштів, які належать потерпілій ОСОБА_4 . Судом також встановлено, що потерпілою ОСОБА_4 сплачено відсотки за користування кредитом в розмірі 1080 (одна тисяча вісімдесят гривень), що підтверджено копіями квитанцій (а.с.17). Суд вважає обґрунтованими позовні вимоги потерпілої в частині стягнення із обвинуваченої 5780 (п`яти тисяч сімсот вісімдесят) гривень 00 копійок майнової шкоди. Причинно-наслідковий зв`язок між діями обвинуваченої та наслідками у виді втрат майнового характеру, вказаний розмір заподіяної майнової шкоди доведений достовірними доказами фактичними даними, отриманими судом в ході судового розгляду із показань обвинуваченого, потерпілої та досліджених письмових доказів. Способом відновлення порушеного майнового права потерпілої є стягнення на її користь із обвинуваченої майнової шкоди в розмірі 5780 (п`ять тисяч сімсот вісімдесят) гривень, завданої цим кримінальним правопорушенням.
Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги потерпілої про стягнення із обвинуваченої моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, оскільки внаслідок вчиненого відносно неї кримінального проступку потерпіла понесла втрати немайнового характеру - душевні страждання. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди потерпілій, суд враховує характер та обсяг моральних страждань потерпілої, тяжкість вимушених змін у її життєвих стосунках, у зв`язку із вчиненим кримінальним правопорушення, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.
Виходячи із засад виваженості, розумності та справедливості, суд вважає необхідним відшкодувати моральну шкоду потерпілій у розмірі 2500 гривень, які є обґрунтованою компенсацією за заподіяну моральну шкоду внаслідок кримінального правопорушення, задовольнивши вимоги ОСОБА_4 і в цій частині позову.
Керуючись ст.ст. 127-129, 349, 368-371, 373-374, 381, 382, 392-393, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити їй покарання у виді 100 (ста) годин громадських робіт.
Початок строку відбування покарання обчислюється з моменту приведення вироку до виконання.
Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненим кримінальним правопорушенням задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жительки АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , жительки АДРЕСА_1 , 5780 (п`ять тисяч сімсот вісімдесят) гривень 00 копійок майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень моральної шкоди.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Ямпільський районний суд Вінницької області до Вінницького апеляційного суду.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1