Справа № 461/5030/19
Провадження № 1-кп/461/90/21
УХВАЛА

29.01.2021 року колегія суддів Галицького районного суду м.Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисника обвинувачених ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.2 ст.306 КК України, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , які обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, ОСОБА_9 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, -

встановила:

В провадженні колегії суддів Галицького районного суду м.Львова перебуває кримінальне провадження №0000555 від 11 жовтня 2019 року.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків обвинуваченому ОСОБА_9 строком на 2 місяці, оскільки такий закінчується 02 лютого 2021 року. Вважає, що на даний час продовжують існувати передбачені законом ризики, зокрема, обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків та інших обвинувачених у кримінальному провадженні, продовжувати займатись злочинною діяльністю.

Обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник в судовому засіданні проти клопотання прокурора заперечили, оскільки вважають, що відсутні ризики, передбачені ст.177 КПК України. Крім того, просили врахувати стан здоров`я підозрюваного, який потребує стаціонарного лікування в медичному закладі.

Суд, заслухавши думку учасників судового засідання, вивчивши надане прокурором клопотання про продовження строку домашнього арешту, встановив, що обвинуваченому ОСОБА_9 ухвалою слідчого судді від 23 березня 2019 року під час досудового розслідування був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів. Ухвалою колегії суддів від 29 серпня 2019 року строк тримання під вартою продовжено до 27 жовтня 2019 року включно. Ухвалою Львівського апеляційного суду від 09 жовтня 2019 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави обвинуваченому ОСОБА_9 змінено на домашній арешт, з забороною залишати квартиру АДРЕСА_1 цілодобово з покладенням на нього обов`язків прибувати за кожною вимогою до суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну. Ухвалою колегії суддів від 29 січня 2020 року строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту продовжено до 29 березня 2020 року включно. При цьому, запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту змінено на домашній арешт в нічну пору доби із забороною права залишати місце постійного проживання в період з 21 год. по 07 год. наступної доби. Ухвалою колегії суддів від 02 грудня 2020 року строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту продовжено до 02 лютого 2021 року включно.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України мета застосування запобіжного заходу визначена як забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також як запобігання спробам, вчинити інші незаконні дії, в т.ч. переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Слідчим суддею під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу вже було вирішено питання щодо обґрунтованості підозри обвинуваченого, з яким колегія суддів погоджується у повному обсязі.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 Кримінального кодексу України, а саме: у незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні з метою збуту, а також незаконному збуті наркотичних засобів та психотропних речовин, предметом якого були особливо небезпечні наркотичні засоби та психотропні речовини, вчиненому повторно, організованою групою, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна. Дії ОСОБА_9 представляють значну суспільну небезпеку в цілому.

Також, прокурором у кримінальному провадженні у повному обсязі доведене продовження існування ризиків, а саме: можливість ОСОБА_9 переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків та інших обвинувачених у кримінальному провадженні, продовжувати займатись злочинною діяльністю.

Суд зазначає, що ризиком у кримінальному провадженні є небажані для провадження наслідки дій обвинуваченого, спрямовані на створення перешкод кримінальному провадженню. Ризик стає реальним через невизначеність поведінки особи у певній ситуації, яку (поведінку) неможливо достеменно передбачити. Таким чином, у контексті кримінального провадження ризиком неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого слід вважати таку поведінку цієї особи, настання якої характеризується високим ступенем ймовірності.

Відтак, інші запобіжні заходи забезпечення провадження, крім домашнього арешту, не забезпечать з об`єктивних причин, законослухняну поведінку обвинуваченого.

Разом з тим, колегія суддів прийшла до висновку, що обвинуваченим та його захисником не було надано жодних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_9 за станом здоров`я потребує лікування. Одночасно, суд вважає за необхідне роз`яснити, що в подальшому обвинувачений не позбавлений права звертатись до суду за наданням дозволу на перебування в умовах стаціонарного чи амбулаторного медичного закладу у разі необхідності отримання медичної допомоги з поданням відповідних доказів.

З урахуванням викладеного, для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого колегія суддів вважає, що запобіжний захід у виді тримання під домашнім арештом з 21 години 00 хвилин по 07 годину 00 хвилин слід продовжити на два місці.

Керуючись ст.ст. 369-372, 375-376 КПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Клопотання задоволити.

Продовжити ОСОБА_9 строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту з обмеженням права покидати без дозволу суду місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 з 21 години 00 хвилин по 07 годину 00 хвилин строком на 2 місяці, тобто до 29 березня 2021 року включно.

Покласти на ОСОБА_9 наступні обов`язки:

1)прибувати за кожною вимогою до суду;

2)повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

3)здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_9 , що на підставі ч.5 ст.181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Повний текст ухвали оголошено 01 лютого 2021 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3