ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/4281/21
Номер провадження 11-cc/819/197/21 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ухвала слідчого судді Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 квітня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_2

Суддів ОСОБА_3

ОСОБА_4

Секретарі ОСОБА_5

За участю прокурора ОСОБА_6

Підозрюваного ОСОБА_7

Захисника адвоката ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні Херсонського апеляційного суду матеріали кримінального провадження №0000137 за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 22 березня 2021 року, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Херсон, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:
Зазначеною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СВ ХРУП ГУНП в Херсонській області та відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, терміном до 14 травня 2021 року, включно.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 22 березня 2021 року скасувати, обрати відносно ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що слідчий суддя не взяв до уваги відомості про особу підозрюваного, який позитивно характеризується за місцем проживання, має постійне місце проживання, раніше не судимий.

Суд дійшов неправильного висновку про те, що ОСОБА_7 буде перешкоджати розслідуванню кримінального провадження. Так, підозрюваний вже надав покази органу досудового розслідування, що свідчить про те, що останній не перешкоджає встановленню істини у справі.

Вважає, що оскаржуване судове рішення про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 винесено без достатніх для цього законних підстав, з порушенням Конституції України та вимог кримінального процесуального закону.

Заслухавши суддю - доповідача, захисника, підозрюваного, прокурора, в судових дебатах сторони залишилися на своїх позиціях, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Згідно з вимогами ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Зі змісту ч.1 ст.183 КПК України слідує, що запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до положень п.4 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як убачається з матеріалів провадження, задовольняючи клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя врахував, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, не має стійких соціальних зв`язків, що вказує на наявність існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний перебуваючи на волі, матиме можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків з метою уникнення кримінальної відповідальності, у зв`язку із чим є достатні підстави вважати, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити виконання ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків.

З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів. При цьому твердження апеляційної скарги захисника про відсутність обставин, які виправдовують необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою є непереконливими.

Як вбачається із матеріалів провадження, 20 березня 2021 року ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України (а.п.41-42).

20 березня 2021 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України (а.п.50-52).

Слідчий суддя на стадії досудового розслідування перевірив вагомість наявних доказів, які вказують на наявність підстав підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Так, обґрунтованість підозри підтверджується доданими до клопотання матеріалами справи, а саме даними, що містяться в довідці № 1106 від 19 березня 2021 року (а.п.15), протоколах огляду місця події від 20 березня 2021 року (а.п.12, 14), протоколах допиту підозрюваного ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 (а.п.9-10, 20-21, 28-29), протоколах проведення слідчих експериментів за участі свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 (а.п.18-19, 24-25), протоколах пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідкам ОСОБА_9 , ОСОБА_10 (а.п.16-17, 22-23), протоколі відібрання біологічних зразків у підозрюваного ОСОБА_7 (а.п.30-31), іншими матеріалами провадження.

З огляду на поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри.

Колегія суддів відповідно до ст.178 КПК України також враховує тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання винним у вчиненні інкримінованого йому особливо тяжкого кримінального правопорушення, а саме у виді позбавлення волі на строк до 15 років, відомості про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, працевлаштований, раніше не судимий, вдівець, неповнолітніх дітей та інших утриманців не має, що свідчить про недостатню міцність соціальних зв`язків.

Колегія суддів звертає увагу на той факт, що інкримінований ОСОБА_7 злочин був спрямований проти життя та здоров`я сина останнього. Крім того, із показів свідків вбачається, що підозрюваний після вчинення кримінального правопорушення, нікому про його вчинення не повідомив, та не здійснив жодних заходів щодо виклику швидкої медичної допомоги та співробітників поліції, а також чинив опір свідку, намагаючись таким чином уникнути відповідальності.

Таким чином, враховуючи обставини вчинення, характер дій та спосіб вчинення кримінального правопорушення, факт того, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Вказані обставини, на думку колегії суддів, дають достатні підстави вважати, що у разі незастосування до підозрюваного запобіжного заходу, який зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку, останній, перебуваючи на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, враховуючи, що потерпілий являється сином ОСОБА_7 , і так само як і свідок - невістка підозрюваного, зареєстрований та фактично проживає з останнім за однією адресою, що виправдовує необхідність застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з метою забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що свідчить про неможливість запобігання наведеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, як про те вказує апелянт.

Доводи апеляційної скарги захисника про недоведеність наявності існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, являються голослівними та спростовуються матеріалами провадження.

Що стосується посилання апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не судимий, то дані відомості про особу підозрюваного були враховані слідчим суддею при обранні запобіжного заходу, проте, з огляду на характер, вид та обставини вчинення злочину, в якому підозрюється ОСОБА_7 , відомості про його особу, вказані обставини, не зменшують встановлені ризики та не є визначальними аргументами, які давали б можливість застосувати до останнього запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, зокрема у виді домашнього арешту, як про те просить захисник.

Посилання апеляційної скарги захисника про невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи є необґрунтованим та зводяться до іншої, суб`єктивної, оцінки апелянтом обставин, встановлених судом.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване рішення, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Таким чином при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчим суддею дотримані як вимоги ст.ст.176, 177, 178, 183 КПК України, так й права осіб, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість утримання особи під вартою, що не суперечить практиці Європейського суду з прав людини, при цьому дослідивши належним чином всі матеріали провадження та навівши в ухвалі достатні мотиви, у зв`язку із чим підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ч.2 ст.376, ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 22 березня 2021 року відносно ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційній інстанції не підлягає.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підпис) ОСОБА_3
(підпис) ОСОБА_4