Справа № 754/8803/21
У Х В А Л А
Іменем України

09 червня 2021 року слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши клопотання слідчого Деснянського УПГУНП в м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна

ВСТАНОВИВ:
Слідчий Деснянського УПГУНП в м. Києві ОСОБА_3 за погодження з прокурором 07.06.2021 року подав клопотання про накладення арешту на 4 змиви речовини бурого кольору, горловинну частку скляної пляшки, уламки скляної пляшки, які були вилучені в ході огляду місця події від 05.06.2021 року та мобільний телефон «Huawei», який був вилучений в ході обшуку в порядку ст.208 КПК України, по матеріалам кримінального провадження №0001517 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст.121 ч.1 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий вказує, про те, що в провадженні Деснянського УПГУНП в м. Києві перебуває кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 121ч.1 КК України. Під час досудового розслідування встановлено, що 05.06.2021 року під час огляду місця події по АДРЕСА_1 були вилучені 4 змиви бурого кольору та горловинну частину скляної пляшки з круговою етикеткою червоного кольору з написом «Carlos II». Крім того, 05.06.2021 року під час огляду місця події по АДРЕСА_2 були вилучені уламки скляної пляшки. Під час затримання ОСОБА_4 у порядку ст.208 КПК України було вилучено мобільний телефон «Huawei». Вказані речі в даному кримінальному визнані речовими доказами, а тому з метою збереження речових доказів слідчий просить накласти арешт на вищевказане майно.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій підтримав подане клопотання та просив проводити розгляд без його участі.

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

В суді встановлено, що в провадженні СВ Деснянського УПГУНП в м. Києві перебуває кримінальне провадження №0001517 за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст.121 ч.1 КК України.

Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. Частиною 2 даної статті передбачено, що повинно бути зазначено у клопотанні про арешт майна.

Клопотання слідчого про арешт майна відповідає вимогам ст.171 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до п.п.1, 3 ч.2 ст.167 КК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення.

За результатами вивчення клопотання слідчий суддя приходить до висновку про можливість часткового задоволення клопотання слідчого. Зокрема, слідчий суддя вважає, що на даний час є доцільним з метою збереження речових доказів та слідів злочину, накласти арешт на майно, яке являється майном в розумінні цивільного законодавства України, і яке визнано слідчим речовим доказом, а саме на горловинну частину скляної пляшки з круговою етикеткою червоного кольору з написом «Carlos II», уламки скляної пляшки та мобільний телефон «Huawei» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , оскільки вказане майно відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, могло зберегти сліди кримінального правопорушення і може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів та запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

На інші речові докази, які не являються майном, і не можуть належати фізичній чи юридичній особі, арешт не може бути накладений, так як такі докази являються лише результатом фіксації певних слідів правопорушення. Зокрема це стосується: вилучених під час проведення огляду місця події по АДРЕСА_1 змивів з поверхні ґрунтового та асфальтового покриття.

На підставі викладеного, керуючись: ст.ст.98,131,167,170-173 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого Деснянського УПГУНП в м. Києві ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити частково.

Накласти арешт на:

на горловинну частину скляної пляшки з круговою етикеткою червоного кольору з написом «Carlos II», вилучену 05.06.2021 року під час огляду місця події по АДРЕСА_1 ;

уламки скляної пляшки, вилучені під час огляду місця події по АДРЕСА_2 ,

мобільний телефон «Huawei» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , вилучений 05.06.2021 року у ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя: