Дата документу 24.05.2021 Справа № 336/3417/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 336/3417/21 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/515/21 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 181 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2021 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 1 травня 2021 року, якою у відношенні

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, неодруженого, маючого неповну середню освіту, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимого, відносно якого 6 січня 2021 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя скеровано обвинувальний акт за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,

частково задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладанням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Старший слідчий СВ відділу поліції №3 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції запорізької області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_10 звернулась до суду з клопотанням про застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

За матеріалами провадження ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, за наступних обставин.

30 квітня 2021 року приблизно о 9 год. 10 хв. ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна з проникненням у житло, діючи повторно, з корисливих мотивів, зайшов через зачинені ворота на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , де шляхом вільного доступу через відчинені двері, проник до будинку. Знаходячись в середині вказаного будинку, ОСОБА_7 зайшов до кімнати, де був помічений потерпілим ОСОБА_11 , який зажадав від останнього припинити злочинні дії, проте ОСОБА_7 чітко усвідомлюючи, що його злочинні дії помічені потерпілим, застосував насильство до потерпілого ОСОБА_11 , яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, що виразилося в нанесенні одного удару правою рукою в область носу, при цьому потерпілий ОСОБА_11 почав вчиняти опір на дії ОСОБА_7 , у зв`язку із чим, останній наніс декілька ударів своєю рукою в область верхньої губи та лобу потерпілого ОСОБА_11 . Після цього ОСОБА_7 , продовжуючи свій злочинний умисел, знаходячись в приміщенні кімнати відкрито викрав майно потерпілого, а саме: навушники чорного кольору, вартість яких складає 100 грн.; мобільний телефон «Viko Ferever», вартістю 950 грн.; мобільний телефон «Самсунг С20+Про», вартістю 2900 грн.; портативну колонку «Оптіма МЛ-4», вартістю 396 грн.; павербанк Emoji New desing (15000), вартістю 375 грн. та покинув місце вчинення злочину, чим спричинив потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 4721 грн.
Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у житло, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.

30 квітня 2021 року відомості про кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000558 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України (а.с. 6).

30 квітня 2021 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України (а.с. 41-44).

30 квітня 2021 року ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України (а.с. 37-39).
Задовольняючи частково клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя зазначив про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України та вважав можливим застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

В апеляційній скарзі прокурор вважає ухвалу суду першої інстанції незаконною та необґрунтованою.

В обґрунтування своєї скарги вказує, що підозрюваний вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, за яке кримінальним кодексом України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років.

Зазначає про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 КПК України.

Прокурор зауважує, що після скоєння кримінального правопорушення відносно потерпілого ОСОБА_11 , підозрюваний ОСОБА_7 до правоохоронних органів з дійовим каяттям не звернувся, безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення медичну допомогу потерпілому не надав, усвідомлюючи те, що вчинив кримінальні правопорушення, в результаті чого постраждало здоров`я (життя) потерпілого, як одне з найвищих соціальних цінностей і найважливіших особистих благ.

Вказує, що є достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 , знаходячись на свободі, усвідомлюючи невідворотність покарання за скоєний ним злочин, буде матиме можливість переховуватись від органів досудового розслідування (суду), що являється ризиком, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зазначає, що знаходячись на свободі ОСОБА_7 зможе незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_11 , так як ОСОБА_7 знає його місцезнаходження.

Крім того вказує, що раніше ОСОБА_7 було вчинено ряд тяжких злочинів корисливо-насильницької спрямованості, а саме, крадіжка (ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185), грабіж (ч. 2 ст. 186).

Зауважує, що ОСОБА_7 було оголошено в розшук та відносно нього зупинено провадження Комунарським районним судом м. Запоріжжя до його розшуку. Вказане переконливо свідчить на користь того, що ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може знов вдатися до насильства з метою досягнення своїх цілей, як він вже робив раніше.

Зазначає, що аналізуючи скоєний ОСОБА_7 злочин, враховуючи спосіб вчинення кримінального правопорушення та приймаючи до уваги зібрані в ході досудового розслідування докази, перебуваючи на свободі останній може продовжити свою злочинну діяльність, що є ризиком, передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Прокурор звертає увагу на те, що ОСОБА_7 не працевлаштований, не має постійного джерела доходу.

Просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити ухвалу, відповідно до якої клопотання слідчого СВ відділу поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити, застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні апеляційного суду прокурор підтримав подану ним апеляційну скаргу, разом з тим зазначив, що доказів порушення підозрюваним умов перебування під домашнім арештом орган досудового розслідування немає.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_8 у судовому засіданні апеляційного суду заперечувала проти задоволення апеляційної скарги. Зазначила, що ризики, на які посилається прокурор є формальними. Вказала, що дане кримінальне провадження вже скеровано до суду, підозрюваний завжди з`являвся до органу досудового розслідування, тричі до слідчого судді та до апеляційного суду для розгляду апеляційної скарги прокурора, підозрюваний проживає в сім`ї з батьками. Зауважила, що підозрюваний ніколи не намагався впливати на потерпілого та свідків. Зазначила, що підозрюваний ОСОБА_7 засуджений до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.

Підозрюваний ОСОБА_7 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного, його захисника та прокурора, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Так, як вбачається з наданих матеріалів та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.

Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, зроблено з посиланням на матеріали провадження, що їх підтверджують, і в апеляційній скарзі не оспорюються.

Разом з тим, врахувавши зазначені вище вимоги закону, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність даних, які б давали йому підстави обрати виключний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Задовольняючи частково клопотання слідчого, слідчий суддя оцінив в сукупності всі обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, що враховуються при обрані запобіжного заходу, належним чином мотивував своє рішення, встановивши обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, наявність ризиків, передбачених п. 1 та 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, але вірно зазначив про відсутність обставин, які б свідчили про неможливість запобігання вказаного ризику лише шляхом застосування найсуворішого запобіжного заходу.

Так, підозрюваний ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 8 років, проте, має постійне місце реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимий.

Доводи прокурора про те, що підозрюваний ОСОБА_7 не працює, не має постійного джерела доходу та наявність у останнього судимостей, не спростовують висновки слідчого судді та не можуть бути підставою для скасування законного та обґрунтованого рішення та застосування відносно ОСОБА_7 найсуворішого запобіжного заходу.

Посилання прокурора про те, що підозрюваного було оголошено у розшук Комунарським районним судом м. Запоріжжя також не можуть прийматися до уваги з боку апеляційного суду, оскільки наразі відомостей про те, що підозрюваний після обрання у відношенні нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту: переховувався від органу досудового розслідування або суду; здійснював незаконний вплив на потерпілого чи свідків; вчинив інше кримінальне правопорушення прокурором не надано.

В судовому засіданні апеляційної інстанції не надано даних на підтвердження порушення підозрюваним умов перебування під домашнім арештом.

Колегія суддів також враховує фактичну поведінку підозрюваного після застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який від органу досудового розслідування не переховувався, на виклики слідчого з`являвся, не чинив перешкод кримінальному провадженню, за викликом апеляційного суду самостійно з`явився для розгляду апеляційної скарги прокурора, в якій ставилось питання про застосування у відношенні нього найсуворішого запобіжного заходу.

З огляду на зазначене, фактична поведінка підозрюваного на час розгляду апеляційної скарги свідчить, що заявлені в клопотанні слідчого ризики є мінімальними.

Крім того, як зазначає у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, ризики неналежної процесуальної поведінки підозрюваного з часом зменшуються (справа «Ткачов проти України» від 13.12.2007 p., «Єлоєв проти України» від 06.11.2008 р.).

У зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає, що підстави для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у даному кримінальному провадженні в судовому засіданні свого об`єктивного підтвердження не знайшли, а прокурором не доведено неможливість забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 407, 422 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 1 травня 2021 року, якою частково задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, без змін.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4