УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.03.2021 Справа №607/4448/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , у м. Тернополі в залі суду у відкритому судовому засіданні в порядку ст. 107 КПК України розглянувши клопотання (подання) начальника Тернопільського міськрайонного відділу філії Державна установа «Центр пробації» в Тернопільській області ОСОБА_3 про звільнення від покарання у зв`язку із закінченням строку покарання з випробуванням стосовно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з професійно технічною освітою, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судженого, востаннє вироком Первомойського міськрайонного суду Харківської області від 28 лютого 2019 року за ч.1 ст. 357, ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на два роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки, -

встановив:
Начальник Тернопільського міськрайонного відділу філії Державна установа «Центр пробації» в Тернопільській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про звільнення ОСОБА_4 від покарання, у зв`язку із закінченням строку покарання з випробуванням, посилаючись на те, що за час перебування на обліку він зарекомендував себе позитивно, оскільки на протязі іспитового строку не допускав порушень покладених на нього судом, до адміністративної відповідальності не притягався.

Учасники будучи повідомленими в порядку визначеному ст. 135 КПК України до суду не з`явились, тому з метою забезпечення розумних строків розгляду, приймаючи до уваги належне повідомлення сторін суд прийшов до висновку про необхідність розгляду клопотання в порядку ст. 107 КПК України.

Згідно вимог ч.1 ст.78 КК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Відповідно до вимог п.9 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.

За нормами п.3 ч.2 ст.539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктом 9 частини 1 статті 537 цього Кодексу.

Вироком Первомойського міськрайонного суду Харківської області від 28 лютого 2019 року ОСОБА_4 засуджено за ч.1 ст. 357, ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на два роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки, з покладенням обов`язків визначених ст. 76 КК України.

Іспитовий строк закінчився 27 лютого 2021 року.

Згідно ч.2 ст.165 КВК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за клопотанням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Із клопотання органу пробації вбачається, що 03 листопада 2020 року ОСОБА_4 було оголошено у державний розшук, 16 листопада 2020 року розшук було припинено, оскільки підтвердилось, що ОСОБА_4 перебуває в Державна установа «Рівненський слідчий ізолятор».

Згідно повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні злочину від 12 листопада 2020 року вбачається, що в рамках кримінального провадження № 0000052 від 07.03.2019 року, ОСОБА_4 підозрюється у вчинені кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 27 ч.3 ст. 146, ч.2 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч.2 ст. 127 КК України.

Крім цього згідно ухвали Рівненського міського суду Рівненської області від 22 травня 2020 року ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Згідно відповіді з СУ ГУНП в Рівненській області вбачається, що 17 листопада 2020 року ОСОБА_4 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

На підставі ч.3 ст. 75 КК України у випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.

Суд, аналізуючи клопотання та його підстави, вважає, що клопотання не підлягає до задоволення, оскільки, протягом іспитового строку щодо засудженого ОСОБА_5 проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0000052 від 07.03.2019 року за підозрою у вчинені кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 27 ч.3 ст. 146, ч.2 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч.2 ст. 127 КК України, отже звільнення його від покарання у зв`язку із закінченням строку покарання з випробуванням буде передчасним.

Керуючись статтями 75 78 КК України, статтями п.2 ч.2 ст.395, п. 9 ч.1 ст. 537, ст. 539 КПК України, суд, -

постановив:
У клопотанні начальника Тернопільського міськрайонного відділу філії Державна установа «Центр пробації» в Тернопільській області ОСОБА_3 про звільнення від покарання у зв`язку із закінченням строку покарання з випробуванням стосовно ОСОБА_4 , - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддяОСОБА_1