Провадження № 11-сс/4820/269/21
Справа № 686/9444/21 Слідчий суддя в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія : ухвала слідчого судді Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

доповідача-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Хмельницькому, в режимі відеоконференцзв`язку, апеляційну скаргу прокурора групи прокурорів у кримінальному проваджені прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих ТУ ДБР Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 квітня 2021 року,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою задоволено частково клопотання старшого слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Рівному) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_7 , погоджене з заступником начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_10 , та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, працюючого оперуповноваженим відділу кримінальної поліції Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області, раніше не судимого,-

запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає у забороні залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, без дозволу слідчого, прокурора чи суду.
Покладено на підозрюваного ОСОБА_8 , визначені ст.194 КПК України обов`язки, а саме:
- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора, суду;
- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;
- утриматись від спілкування з свідками та іншим підозрюваним у даному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (у разі наявності).
Строк дії ухвали по 14 червня 2021 року включно.
Підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнено з-під варти та негайно доставлено до місця проживання: АДРЕСА_1 .
Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що наявні, визначені ст. 177 КПК України ризики, а саме: можливість переховування від органів досудового розслідування та/або суду; знищення, приховування чи спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. А тому, враховуючи наведені ризики, усі, визначенні ст. 178 КПК України, обставини в їх сукупності, прийшов до висновку, що відносно підозрюваного ОСОБА_8 слід обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло за адресою проживання цілодобово, адже саме такий запобіжний захід зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку.
В поданій апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на строк 60 днів, із одночасним внесенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, із покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. Вказує, що існує реальний ризик переховування підозрюваного ОСОБА_8 від органів досудового розслідування з метою уникнення від кримінальної відповідальності , враховуючи тяжкість вчинення ним кримінального правопорушення та суворість покарання у разі визнання його винуватим. Вік підозрюваного, його соціальні зв`язки, майновий стан та стан здоров`я дозволяють, останньому, переховуватись від органів досудового розслідування. Проведеними заходами встановлено, що він має широке коло родинних та соціальних зв`язків серед працівників поліції, які можуть посприяти у намірах підозрюваного переховуватись від слідства та суду. Крім того, при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слідчим суддею не покладено обов`язок на підозрюваного носити електронний засіб контролю. На думку прокурора, підозрюваний ОСОБА_8 будучи працівником правоохоронного органу, володіючи формами та методами оперативно-розшукової діяльності та проведенням слідчих та процесуальних дій, достовірно обізнаний яким чином знищити, приховати чи спотворити речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні триває та ОСОБА_8 не підтверджує фактичні обставини справи та не сприяє їх об`єктивному встановленню. Крім цього, матиме можливість знищити, сховати та підробити службову документацію, шляхом внесення завідомо неправдивих відомостей, спонуканні інших службових осіб, з якими підозрюваний має стійкі зв`язки, до вчинення неправомірних дій. Вважає, що підозрюваний ОСОБА_8 зможе продовжити вчиняти аналогічні злочини або вчинити новий злочин, через третіх осіб, у тому числі у сфері службової діяльності, оскільки такий вид протиправної діяльності також є джерелом його доходів. Вищенаведе свідчить про те, що ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення ініціативно із залучення до цього свого колеги ОСОБА_11 та в усіх випадках намагався використати вразливе становище ОСОБА_12 шляхом застосування погроз, останньому, бути притягнутим до кримінальної відповідальності. Уважає, що слідчий суддя безпідставно дійшов висновку про можливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосування до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, оскільки на даній стадії в інтерсах найбільш повного, оперативного, ефективного досудового розслідування лише наявність запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою спроможна забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, на підтримку доводів апеляційної скарги, пояснення підозрюваного та його захисника, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши судове рішення, в межах апеляційної скарги, та обговоривши її доводи, вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється в одержанні службовою особою неправомірної вигоди, а так само прохання надати таку вигоду для себе для не вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням службового становища, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
08.04.2021 року внесено відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР за № 0000016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
13.04.2021 року о 16 годині ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Цього ж дня, ОСОБА_8 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Згідно з частиною першою статті 176 КПК України запобіжними заходами, зокрема, є особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою.
Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.
Метою застосування запобіжного заходу, згідно вимог ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
На підставі вимог ч.4 ст.194 КПК України, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті.
Відповідно до вимог ч.5 ст.194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме:
1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;
5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом;
6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності;
7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;
8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
9) носити електронний засіб контролю.
Колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.
Відповідно до ч.1 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Згідно з ч.2 цієї ж статті домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до ст.178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Колегія суддів погоджується із висновками слідчого судді, що прокурором доведені обставини, передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.368 КК України та існування ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК України.
При цьому, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя прийшов до висновку, що прокурор не довів недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Приймаючи рішення про відмову у задоволенні клопотання слідчого про обрання щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обираючи запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя обґрунтовано врахував те, що він раніше не судимий, а також наявність постійного місця проживання, працевлаштування, міцних соціальних зв`язків та прийшов до висновку, що запобігти існуючим ризикам може, в повній мірі, запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.
Крім того, слідчий суддя обґрунтовано поклав зобов`язання на ОСОБА_8 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду у кримінальному провадженні, що в сукупності із встановленими конкретними обставинами кримінального провадження в повній мірі відповідає практиці Європейського суду з прав людини та статті 5 Конвенції, положення якої вказують, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність, нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Твердження, на які посилається в апеляційній скарзі прокурор щодо нездатності застосованого щодо підозрюваного запобіжного заходу забезпечити належну його процесуальну поведінку, з огляду на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім інкримінованого йому кримінального правопорушення та нездатність запобігти доведеним у ході досудового розслідування ризикам, на думку колегії суддів, є непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує застосування запобіжних заходів, при цьому вислухавши та врахувавши пояснення всіх учасників судового розгляду дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для зобов`язання ОСОБА_8 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду у кримінальному провадженні та належним чином мотивував своє рішення.
В сукупності із обставинами кримінального провадження і ризиками, які доведені слідчим у клопотанні, для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_8 , та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України. Саме сукупність цих обставин з достатньою повнотою свідчить, що підозрюваному ОСОБА_8 вмотивовано застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Доводи прокурора про те, що підозрюваний ОСОБА_8 будучи працівником правоохоронного органу, володіючи формами та методами оперативно-розшукової діяльності та проведенням слідчих та процесуальних дій, може знищити, спотворити документи не знайшли свого підтвердження в процесі апеляційного розгляду, а стороною обвинувачення зворотнього не доведено.
Посилання апелянта на не встановлення слідчим суддею обов`язку на підозрюваного ОСОБА_8 носити електронний засіб контролю, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки ч. 5 ст. 194 КПК України визначено, що якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.
З огляду на це, визначення слідчим суддею, які саме обов`язки будуть покладені на підозрюваного є правом слідчого судді, а не обов`язком та залежить від доведеності стороною обвинувачення існування відповідних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Інші твердження апеляційної скарги прокурора не дають колегії суддів підстав для скасування ухвали слідчого судді та застосуванню іншого запобіжного заходу пов`язаного з триманням під вартою.

З огляду на викладені обставини колегія суддів вважає, що слідчий суддя встановив достатні підстави для застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді саме цілодобового домашнього арешту і належним чином мотивував своє рішення.
Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.
Керуючись ст. ст. 176 - 178, 181, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -
п о с т а н о в и л а :

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 квітня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_8 залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_4 ОСОБА_2 ОСОБА_3