Справа № 314/702/21
Провадження № 1-в/314/321/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2021 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі :
головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у дистанційному судовому засіданні матеріали за клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженого Державної установи «Вільнянська виправна колонія (№ 20)» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Токмак Запорізької області, громадянина України, освіта середня, зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 ,
засуджений: 31.01.2019 року Токмацьким районним судом Запорізької області за ч.3 ст.185, ч.1 ст.309, ч.1 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України приєднано невідбуту частину покарання за вироком Токмацького районного суду від 27.10.2016 року та призначено покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим за вироком Токмацького районного суду Запорізької області від 14.06.2018 року остаточно призначено покарання за сукупністю вироків у вигляді 5 років позбавлення волі. Зараховано у строк покарання частково невідбуте покарання за вироком Токмацького районного суду Запорізької області від 14.06.2018 року з 27.07.2018 року по день набрання вироком законної сили.

Початок строку: 27.07.2018 року . Кінець строку: 27.07.2023 року

за участю: прокурора ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_3
представника установи ОСОБА_5
захисника засудженого адвоката ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИВ:
До Вільнянського районного суду Запорізької області від засудженого, який відбуває покарання у Державній установі «Вільнянська виправна колонія (№ 20)» ОСОБА_3 надійшло клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.
У судовому засіданні засуджений просив суд задовольнити клопотання. Прокурор заперечував проти задоволення клопотання. Захисник звернув увагу на те, що засуджений просив не звільнити його від покарання а тільки замінити його на більш мяке.
Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що у задоволенні клопотання слід відмовити.
Відповідно до ч. 1 ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.
Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш мяким» суд має ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.
З наданих відомостей про особу встановлено, що засуджений характеризується таким чином, систематично порушував вимоги режиму відбування покарання за що має сім стягнень в тому числі за вилучення заборонених предметів, виживання спиртних напоїв, відмова від виконання законних вимог персоналу установи, які хоча й погашені в установленому законом порядку, проте вчинені протягом періоду відбування покарання з 2018 по 2019 рік, тоді як 3 заохочення отримано лише у квітні жовтні та грудні 2020 року та одне в квітні 2021 за виконання покладених обов`язків та дотримання правил поведінки. Працює різноробочим в їдальні установи та залучався до робіт з благоустрою, однак з 01.01.2020 року по 01.03.2021 рік відсутні виходи на роботу. Не бере участі у реалізації програми диференційного виховного впливу на засуджених, не бере участі в організації виховних заходів та самодіяльних організацій. Комісією установи від 29.01.2021 року засудженому відмовлено у застосуванні ст.82 КК України, як такому, що не став на шлях виправлення, при цьому суд враховує що засуджений неодноразово судимий з наданням іспитового строку, проте на шлях виправлення не став знову вчинював злочини, за таких обставин вимоги до поведінки останнього повинні бути підвищенні вимоги для вирішення питання про його виправлення, у тому числі при застосуванні ст. 82 КК України.
При вивчених обставинах на теперішній час суд не знаходить достатніх підстав для задоволення клопотання, оскільки на думку суду, засуджений не довів своє випрвлення. Так, само по собі поліпшення поведінки в останній період без врахування більшої частини фактичного періоду відбування покарання не може бути достатньою підставою для застосування ст. 82 КК, а встановлені в судовому засіданні обставини у своїй сукупності не можуть свідчити, на погляд суду, про його виправлення та перевиховання на цей час.
Тобто висновок суду повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому за весь період знаходження у виправних установах. Таким чином, беручи до уваги наведене, суд вважає, що у клопотанні необхідно відмовити.
Керуючись ст. 82 КК України, п. 2 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд, -
п о с т а н о в и в:
У задоволенні клопотання засудженого Державної установи «Вільнянська виправна колонія (№20)» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про заміну покарання більш м`яким відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.
Суддя: ОСОБА_1
28.04.2021