ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/359/18
провадження № 1-кп/691/62/21
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2021 рокум. Городище

Городищенський районний суд Черкаської області в складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника (адвоката) ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городище Черкаської області, обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0000431 відомості 01.07.2017 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Мліїв, Городищенського району, Черкаської області, українки, громадянки України, із вищою освітою, заміжньої, маючої на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючої, раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень передбаченого ч.1 ст.358, ч.3 ст.358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , в невстановленому слідством місці, день та час, в 2016 році, діючи умисно, в інтересах Фермерського господарства "ВМС" ( зареєстрованого вул. Данила Кушніра 86В, кв. 10, с. Мліїв, Городищенський район, Черкаської області), з метою незаконного одержання вказаним господарством права користування на земельну ділянку, підробила офіційний документ, а саме договір оренди землі від 10.02.2016, який надає право орендарю в особі Фермерського господарства "ВМС" користуватися земельною ділянкою орендодавця в особі ОСОБА_6 , з кадастровим номером :02:001:0162, загальною площею 0,99 гектара, яка належить останній на праві приватної власності і знаходиться в адміністративних межах Млїївської сільської ради, шляхом проставлення підпису від імені ОСОБА_6 в графі орендодавець вказаного договору оренди землі, після чого Фермерське господарство "ВМС" використало вказаний підроблений документ шляхом подання його для державної реєстрації в Городищенське районне управління юстиції Черкаської області.

Вона ж, повторно, в невстановленому слідством місці, день та час, в 2016 році, діючи умисно, в інтересах Фермерського господарства "ВМС" ( зареєстрованого вул. Данила Кушніра 86В, кв. 10, с. Мліїв, Городищенський район, Черкаської області), з метою незаконного одержання з вказаним господарством права користування на земельну ділянку, підробила офіційний документ, а саме договір оренди землі від 10.02.2016, який надає право орендарю в особі ОСОБА_7 , з кадастровим номером :02:001:0838, загальною площею 1,5457 гектара, яка належить останньому на праві приватної власності і знаходиться в адміністративних межах Мліївської сільської ради, шляхом проставлення підпису від імені ОСОБА_7 в графі орендодавець вказаного договору оренди землі, після чого Фермерське господарство "ВМС" використало вказаний підроблений документ шляхом подання його для державної реєстрації в Городищенське районне управління юстиції Черкаської області.

Вона ж, повторно, в невстановленому слідством місці, день та час, в 2016 році, діючи умисно, в інтересах Фермерського господарства "ВМС" ( зареєстрованого вул. Данила Кушніра 86В, кв. 10, с. Мліїв, Городищенський район, Черкаської області), з метою незаконного одержання вказаним господарством права користування на земельну ділянку, підробила офіційний документ, а саме договір оренди землі від 10.02.2016, який надає право орендарю в особі ОСОБА_8 , з кадастровим номером :02:001:0071, загальною площею 1,89 гектара, яка належить останній на праві приватної власності і знаходиться в адміністративних межах Мліївської сільської ради, шляхом проставлення підпису від імені ОСОБА_8 в графі орендодавець вказаного договору оренди землі, після чого Фермерське господарство "ВМС" використало вказаний підроблений документ шляхом подання його для державної реєстрації в Городищенське районне управління юстиції Черкаської області.

Вона ж, повторно, в невстановленому слідством місці, день та час, в 2016 році, діючи умисно, в інтересах Фермерського господарства "ВМС" ( зареєстрованого вул. Данила Кушніра 86В, кв. 10, с. Мліїв, Городищенський район, Черкаської області), з метою незаконного одержання з вказаним господарством права користування на земельну ділянку, підробила офіційний документ, а саме договір оренди землі від 10.02.2016, який надає право орендарю в особі ОСОБА_9 , з кадастровим номером :02:001:0474, загальною площею 1,5042 гектара, яка належить останній на праві приватної власності і знаходиться в адміністративних межах Мліївської сільської ради, шляхом проставлення підпису від імені ОСОБА_9 в графі орендодавець вказаного договору оренди землі, після чого Фермерське господарство "ВМС" використало вказаний підроблений документ шляхом подання його для державної реєстрації в Городищенське районне управління юстиції Черкаської області.

Вона ж, повторно, в невстановленому слідством місці, день та час, в 2016 році, діючи умисно, в інтересах Фермерського господарства "ВМС" ( зареєстрованого вул. Данила Кушніра 86В, кв. 10, с. Мліїв, Городищенський район, Черкаської області), з метою незаконного одержання вказаним господарством права користування на земельну ділянку, підробила офіційний документ, а саме договір оренди землі від 10.02.2016, який надає право орендарю в особі ОСОБА_9 , з кадастровим номером :02:001:0475, загальною площею 1,54 гектара, яка належить останній на праві приватної власності і знаходиться в адміністративних межах Мліївської сільської ради, шляхом проставлення підпису від імені ОСОБА_9 в графі орендодавець вказаного договору оренди землі, після чого Фермерське господарство "ВМС" використало вказаний підроблений документ шляхом подання його для державної реєстрації в Городищенське районне управління юстиції Черкаської області.

Таким чином, ОСОБА_5 , своїми умисними діями вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.358 КК України, як підроблення офіційного документа, який посвідчується державним реєстратором, і який надає права з метою використання його іншою особою, та кримінальні правопорушення передбачені ч.3 ст.358 КК України, як підроблення офіційного документа, який посвідчується державним реєстратором, і який надає права з метою використання його іншою особою, вчинене повторно.

Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , представник потерпілих ОСОБА_11 , до суду 29.01.2021 року не з`явилися, надали заяви в якій клопотали проводити судовий розгляд за їх відсутності, з кваліфікацією кримінального правопорушення погоджуються, цивільний позов заявляти не будуть, покази дані на досудовому слідстві підтримують в повному обсязі, при обранні міри покарання ОСОБА_5 покладаються на розсуд суду.

За нормами ч.1 ст.325 КПК України, якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_5 повністю визнала свою винуватість у вчинені кримінальних правопорушень за ч.1 ст.358, ч.3 ст.358 КК України, в скоєному розкаялася, та дала пояснення, як здійснила підробку документів, показання обвинуваченої повністю відповідають фактичним обставинам справи та суті обвинувачення, суд за її згодою, що правильно розуміє обставини кримінального правопорушення, котрі не оспорюються, переконавшись у добровільності позицій, роз`яснивши про позбавлення в подальшому права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, визнав можливим розгляд обвинувального акта за відсутності потерпілих та недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи, в судовому засіданні, зібранні докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень повністю доведена, та ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами та перевірені у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, а також оцінені згідно ст.94 КПК України, суд приходить до висновку, що діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 мали місце, її дії вірно кваліфіковані.

Суд, кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_12 за ч.1 ст.358 КК України, як підроблення офіційного документа, який посвідчується державним реєстратором, і який надає права з метою використання його іншою особою, та за ч.3 ст.358 КК України, як підроблення офіційного документа, який посвідчується державним реєстратором, і який надає права з метою використання його іншою особою, вчинене повторно.

Призначаючи покарання, вид та розмір, у відповідності до ст.65 КК України, суд приймає до уваги тяжкість скоєних кримінальних правопорушень, а також те, що ОСОБА_5 є не судимою, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, характеризується задовільно, компрометуючих матеріалів щодо ОСОБА_5 не надходило, заяв, скарг про її поведінку від сусідів немає, алкоголем не зловживає, громадський порядок не порушує, щиро покаялася у скоєному, має малолітніх дітей, заміжня, на обліку в лікаря-нарколога, лікаря-психіатра в КЗ "Городищенське РТМО" не перебуває, а також досудову доповідь на обвинувачену, за Висновком Городищенського районного сектору філії ДУ "Центр пробації" в Черкаській області.
Обставинами, що помякшують покарання є щире каяття (ст.66 КК України).
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено (ст.67 КК України).
При призначенні покарання суд також приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, так, в справі "Скополла проти Італії" від 17.09.2009 року зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним, та в справі "Ізмайлов проти Росії" від 16.10.2008 року суд встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не ставити особистий і надмірний тягар для особи, та виходить з того, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що обвинуваченій ОСОБА_5 слід призначити покарання за ч.1 ст.358, ч.3 ст.358 КК України у межах санкцій статей, а саме у вигляді штрафу, позбавлення волі, з визначенням остаточного покарання, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим відповідно до приписів ст.70 КК України, у виді позбавлення волі, але знаходить, з урахуванням конкретних обставин справи, особи обвинуваченої, можливим перевиховання обвинуваченої без ізоляції від суспільства, що є необхідним і достатнім для виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

В судовому засіданні захисник (адвокат) ОСОБА_4 заявив клопотання, яке підтримане обвинуваченою ОСОБА_5 , про застосування амністії, звільнення від відбування покарання, на підставі п. "в" ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році", оскільки обвинувачена, будучи матір`ю, на утриманні має двох малолітніх дітей ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_1 від 31.05.2011 року, та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_2 від 19.06.2019 року, відносно яких не позбавлена батьківських прав, вчинила злочин невеликої та середньої тяжкості, повністю визнає свою вину, з наслідками застосування амністії ознайомлена.

Стаття 10 Закону України "Про амністію у 2016 році" передбачає, що питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти звільнення обвинуваченої від відбування покарання на підставі п."в" ст.1 ЗУ "Про амністію у 2016 році".

07.09.2017 набрав чинності Закон України "Про амністію у 2016 році" від 22.12.2016 №1 810-VІІ. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.

Розв`язуючи дане клопотання, суд враховує, що відповідно до ст.85 КК України на підставі закону про амністію або акту про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Статтею 86 КК України передбачено, що амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.

За нормами ст.3 Закону України "Про застосування амністії в Україні" від 01.10.1996 року № 392/96-ВР (зі змінами та доповненнями), установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

Обвинувачена ОСОБА_5 вчинила кримінальні правопорушення за ч.1 ст.358, ч.3 ст.358 КК України, до набрання чинності Законом України "Про амністію у 2016 році" від 22.12.2016 року, вчинені кримінальні правопорушення згідно ст.12 КК України, у редакції чинній на момент вчинення злочину, відноситься до категорії злочинів невеликої та середньої тяжкості, має на утриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (актовий запис № 951 від 31.05.2011 року) та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (актовий запис № 03 від 19.06.2019 року), не позбавлена батьківських прав, надала суду письмову згоду на застосування до неї Закону України "Про амністію у 2016 році".

Пункт "в" статті 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22 грудня 2016 року № 1810-VIII, який набрав чинності 07 вересня 2017 року, передбачає звільнення осіб, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами, від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили.

Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченої ОСОБА_5 амністії, передбачених статтею 4 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" та статті 9 ЗУ "Про амністію у 2016 році", судом не встановлено. Амністія до неї не застосовувалась.

Застосування амністії не допускається, якщо обвинувачений (підсудний) або засуджений заперечує проти цього.

Особа, щодо якої вирішується питання про застосування амністії, обвинувачена ОСОБА_5 , надала суду свою згоду на її застосування в усній та письмовій формі.

За таких обставин суд вважає, що на обвинувачену ОСОБА_5 поширюється дія ЗУ "Про амністію у 2016 році", а тому вона підлягає звільненню від відбування покарання, призначеного за ч.1 ст.358, ч.3 ст.358, ч.1 ст.70, ст. ст. 75, 76 КК України, на підставі п. "в" ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22.12.2016 року.

Суд роз`яснює обвинуваченій ОСОБА_5 наслідки застосування амністії.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_5 , не обирався.

Цивільний позов не заявлявся.

Витрати на залучення експерта, речові докази, відсутні.

Керуючись ст. ст. 85, 86, ч.1 ст.358, ч.3 ст.358 КК України, ст. ст. 349, 368, 370, 374, 376 КПК України, п. "в" ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році", ЗУ "Про застосування амністії в Україні", суд,

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_5 винною у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст.358, ч.3 ст.358 КК України, призначивши покарання:

- за ч.1 ст.358 КК України, у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) гривень;

- за ч.3 ст.358 КК України, у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_5 , остаточно визначити покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, та з покладенням відповідно до ч.1 ст.76 КК України, обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі п."в" ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році" ОСОБА_5 від відбування призначеного за цим вироком покарання, звільнити.

Запобіжний захід ОСОБА_5 як захід забезпечення кримінального провадження, не обирався.

Цивільний позов не заявлявся.

Витрати на залучення експерта, речові докази, відсутні.

Вирок ухвалено в нарадчій кімнаті та виготовлений в одному примірнику.

Копію вироку вручити обвинуваченій, прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Черкаського апеляційного суду через Городищенський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення (отримання).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1