КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/3212/2021 Доповідач: ОСОБА_2
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 серпня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою, з доповненнями захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08 травня 2021 року, щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вишгород, Вишгородського р-ну, Київської обл., громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , займаючого посаду голови Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області, раніше не судимого,
який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України,-
прокурора ОСОБА_8 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_9 ,
в с т а н о в и л а:
Строк дії ухвали про тримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою визначенотривалістю 60 (шістдесят) днів з моменту затримання підозрюваного, тобто до 04.07.2021 року 17 год. 46 хв., включно.
Визначено розмір застави ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених КПК України у вигляді 220 (двохсот двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 499 400 (чотириста дев`яносто дев`ять тисяч чотириста) гривень.
У разі внесення застави покладено на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора, суду по вказаному кримінальному провадженні за першою вимогою;
- не відлучатися за межі Київської області, без дозволу слідчого, прокурора, або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- здати на зберігання до Державної міграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- уникати спілкування із свідками до завершення досудового розслідування.
Визначено строк дії покладених на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухвалою слідчого судді обов`язків 60 днів з моменту внесення застави у розмірі, визначеному судом, в межах строку досудового розслідування.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подала апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_10 , прозастосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що до клопотання про обрання запобіжного заходу не долучено докази, які обґрунтовують підозру у вчиненні ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190КК України, а також замаху, на вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. Стороною захисту, під час розгляду клопотання наголошувалось на відсутність у додатках доказів, які свідчили про вчинення ОСОБА_7 будь яких злочинів, або готування до них. Жодний ризик передбачений статтею 177 КПК України слідчим та прокурором не доведений.
В доповненнях до апеляційної скарги апелянт зазначає, що в тексті письмового повідомлення про підозру та у клопотанні про застосування запобіжного заходу не описана подія злочину, передбаченогоч. 2 ст. 190 КК України та ч. 4 ст. 190 КК України, зокрема - відсутня матеріальна шкода за закінчений злочин чи імовірна шкода, яка могла бути завдана внаслідок замаху.
Перевіряючи обґрунтованість підозри в частині правильності кваліфікації діянь, описаних в клопотанні, суд першої інстанції не надав оцінку обставинам, які свідчать про відсутність події злочину, передбаченого ст. 190 КК України.
Також апелянт зазначає, що як вбачається з протоколу про затримання ОСОБА_7 від 06.05.2021 року, підставою затримання були ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Разом з тим, письмового повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України ОСОБА_7 не вручалось.
До матеріалів клопотання долучено протоколи негласних слідчих дій, згідно зі змісту яких вбачається, що вони проводились з метою розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Разом з тим, стороною обвинувачення не дотримано вимог ст. 257 КПК України в частині отримання дозволів на використання результатів НСРД.
В оскаржуваній ухвалі слідчий суддя зазначає, що в матеріалах клопотання наведено достатньо даних, які вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, однак не зазначено, які саме матеріали підтверджують подію злочину.
При обранні найсуворішого запобіжного заходу слідчий суддя встановив ризик переховування від органу досудового розслідування, разом з тим, не врахував наявність сталих соціальних зв`язків та постійного місця проживання та роботи.
Ризик впливу на заявника спростовується матеріалами клопотання, оскільки згідно додатків заявник у даному кримінальному провадженні відсутній.
Оцінюючи імовірність впливу на свідків, слідчим суддею не враховувалась обставина, що в провадженні допитано лише два свідка - ОСОБА_14 ,- яка не надавала жодних показань відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_12 , який співпрацював з органом досудового розслідування.
Слідчим суддею не наведено жодних доводів щодо застосування розміру застави і її співмірності з матеріальним станом ОСОБА_7 .
Заслухавши доповідь судді, захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали судового провадження за клопотанням слідчого, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
У ході досудового розслідування встановлено, що 25.10.2020 на чергових виборах ОСОБА_7 , обрано на посаду селищного голови Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області та на підставі рішення 1 сесії селищної ради VIII скликання від 27.11.2020 № 1-1-VIII вступив на посаду.
Так, приблизно в червні 2020 року, точний час у ході досудового розслідування не встановлено, у громадянина ОСОБА_12 виникла необхідність орендувати або отримати у власність земельну ділянку площею не більше 2,0 га на території Вишгородського р-ну Київської обл. для зайняття підприємницькою діяльністю та розташування на земельній ділянці ангару із обладнанням для виробництва.
З метою вирішення вказаного питання, приблизно в липні 2020 року, точний час у ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_12 познайомився з ОСОБА_15 та депутатом Вишгородської районної ради Київської області ОСОБА_16 , останній представився директором Фонду комунального майна Вишгородського району та зазначив, що є депутатом Вишгородської районної ради Київської області, а також ОСОБА_17 , що у Вишгородському районі є декілька варіантів для виділення земельних ділянок, однак йому необхідно попередньо переговорити із головами відповідних селищних рад.
Після тривалої перерви, з часу вищевказаної зустрічі, у невстановлені час та місці, але не пізніше лютого 2021 року, ОСОБА_16 та ОСОБА_15 зустрілися із раніше їм знайомим головою Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області ОСОБА_7 та повідомили про розмову із ОСОБА_12 , який має намір орендувати або отриматиу власність земельну ділянку для здійснення підприємницької діяльності.
В цей час, у ОСОБА_16 , ОСОБА_7 та ОСОБА_15 виник злочинний умисел на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_12 в особливо великому розмірі шляхом обману останнього.
Реалізуючи свій злочинний умисел, приблизно у лютому 2021 року, більш точні час та дата не встановлені, ОСОБА_15 , діючи за попередньою змовою групою осіб з метою заволодіння грошовими коштами в особливо великому розмірі шляхом обману ОСОБА_12 , зателефонував останньому і повідомив, що для нього підшукали необхідну земельну ділянку на території Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області, яку він може отримати у власність, у зв`язку із чим їм потрібно зустрітися із ОСОБА_16 та ОСОБА_7 з метою узгодження усіх питань.
Після того, як ОСОБА_12 висловив бажання придбати у власність вказану земельну ділянку, ОСОБА_16 діючи відповідно до раніше розподілених ролей, усвідомлюючи протиправність своїх дій та не відступаючи від злочинного умислу, спрямованого на заволодіння коштами ОСОБА_12 , зазначив, що останній набуде право власності на вказану земельну ділянкуза умови надання неправомірної вигоди ОСОБА_7 в розмірі 100 тис. доларів США, за прийняття Димерською селищною радою рішенняпро розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянкидля ведення особистого селянського господарства на підставну особу, оформлення договору купівлі продажу та в подальшому зміну її цільового призначення на землі промислового виробництва, чого фактично не мали наміру робити, бажаючи лише шляхом обману заволодіти ОСОБА_18 в особливо великому розмірі, звернувши їх на свою користь.
11.03.2021, приблизно о 12 год., ОСОБА_16 , ОСОБА_7 , та ОСОБА_15 , діючи за попередньою змовою групою осіб відповідно до попередньої домовленості зустрілись із ОСОБА_12 на території Вишгородського р-ну Київської обл. та поїхали оглядати земельну ділянкуна місцевості.
13.03.2021, приблизно о 13 год., ОСОБА_15 , діючи за попередньою змовою групою осіб, усвідомлюючи протиправність своїх дій та не відступаючи від злочинного умислу, спрямованого на заволодіння коштами ОСОБА_12 , організував зустріч між ОСОБА_7 та ОСОБА_12 , біля магазину «Фора», який знаходиться вздовж траси по вул. Святопокровська, с. Новопетрівці у Вишгородському р-ну Київської обл. Під час вказаної зустрічі ОСОБА_7 пояснив ОСОБА_12 , що для першого етапу оформлення земельної ділянки, а саме прийняття Димерською селищною радою рішення про розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на підставну особу - учасника АТО йому необхідно надати неправомірну вигоду в сумі 30 тис. дол. США. Крім того, ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_12 , що передачу вказаних грошових коштів необхідно здійснити через ОСОБА_15 та у подальшому всі фінансові питання у вигляді передачі грошових коштів необхідно проводити через останнього.
На виконання вищевказаних домовленостей, 16.03.2021, приблизноо 15 год., ОСОБА_16 та ОСОБА_15 , реалізуючи спільний з ОСОБА_7 умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою групою осіб, зустрілисьу приватній кабінці суші бару за адресою: АДРЕСА_2 .
Таким чином, учасниками вказаної зустрічі обумовлено, що за перший етап, в який входить прийняття Димерською селищною радою рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на підставну особу - учасника АТО та наступне оформлення права власності на довірену особу ОСОБА_12 , останній повинен надати грошові кошти ОСОБА_16 , ОСОБА_7 та ОСОБА_15 у сумі 30 тис. дол. США, 10 тис. дол. США відразу та 20 тис. дол. США після того, як земельну ділянку буде фактично передано ОСОБА_12 .
На вказану пропозицію, ОСОБА_12 погодився та зазначив, що готовий надати суму у розмірі 10 тис. дол. США, що в еквіваленті на національну валюту України дорівнює 280 тис. грн., та через 10 днів після відпустки він готовий передати їм іншу частину неправомірної вигоди в сумі 20 тис. дол. США після отримання документів, що підтверджують виконання попередніх домовленостей з боку ОСОБА_7 .
В цей же день, приблизно в 16 год., перебуваючи в тому ж місці, ОСОБА_16 та ОСОБА_15 , діючи за попередньою змовою групою осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання отримали ОСОБА_21 грошові кошти у сумі 280 тис. грн., для ОСОБА_22 за нібито прийняття Димерською селищною радою рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на підставну особу - учасника АТО.
Отже, ОСОБА_16 , ОСОБА_7 та ОСОБА_15 , шляхом шахрайства заволоділи чужим майном у вигляді грошових коштів потерпілого у сумі 280 тис. грн., які останні привласнили та у подальшому розпорядились на власний розсуд.
В подальшому, 07.04.2021, приблизно о 15 год., ОСОБА_16 , ОСОБА_7 , разом із ОСОБА_15 та, діючи за попередньою змовою групою осіб з метою заволодіння грошовими коштами шляхом обману, зустрілись з ОСОБА_12 в ресторані «Жульен», який розташованийпо вул. Визволителів у с. Лютеж, Вишгородського р-ну Київської обл.
У ході вказаної зустрічі, ОСОБА_7 , з метою введення в оману ОСОБА_12 та створення у останнього враження, що діє за попередньо досягнутими домовленостями повідомив, що людина, яка займається технічним оформленням землевпорядної документації по вказаній земельній ділянці захворіла у зв`язку із чим необхідно для завершення оформлення усіх процесів ще 10 днів. Крім того, ОСОБА_7 та ОСОБА_16 , запевнили ОСОБА_12 , що всі документи оформлені, підстав для хвилювання не має, сесія Димерської селищної ради з приводу надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на підставну особу - учасника АТО відбулась та рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність прийняте сесією ради. Наразі вони займаються виготовлянням проектно технічної документації для відведення земельної ділянки, державної реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі та оформленням прав власності вказаної земельної ділянки на їхню підставну особу.
Надалі, ОСОБА_7 пояснив, що у визначений ними час, ОСОБА_12 потрібно приїхати до їхнього нотаріуса для оформлення договору купівлі-продажу земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства з підставної особи - учасника АТО на довірену особу ОСОБА_12 .
Крім того, ОСОБА_7 повідомим ОСОБА_12 , що грошові кошти в розмірі 800 тис. грн. (в приблизному еквіваленті, дорівнює 30 тис. дол. США), як узгоджено 13.03.2021, останній повинен передати черезОСОБА_15 .
В подальшому, 29.04.2021, приблизно о 21 год., в ресторані «Жульен», який розташований по вул. Визволителів у с. Лютеж, Вишгородського р-ну, Київської обл. відбулась зустріч між ОСОБА_7 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_12 , під час якої останні діючи за попередньою змовою групою осіб, усвідомлюючи протиправність своїх дій та продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на заволодіння коштами ОСОБА_12 в особливо великому розмірі, шляхом введення його в оману, повідомили останньому, що земельна ділянка оформлена на їх підставних осіб, документи відповідають вимогам законодавства та після передачі 800 тис. грн. може бути переоформлена на ОСОБА_12 .
Після чого, ОСОБА_12 необхідно буде надати їм грошові кошти в сумі 1,6 млн. гривен за прийняття сесією Димерської селищної ради позитивного рішення по зміні цільового призначення зазначеної земельної ділянки з особистого селянського господарства на землі промислового виробництва, достовірно знаючи, що Димерська селищна рада не має повноважень прийняти таке рішення.
В цей же день, приблизно о 17 год. 45 хв., перебуваючи в тому ж місці, ОСОБА_15 , діючи за попередньою змовою групою осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання отримав від ОСОБА_12 , який був впевненим, що купує земельні ділянки на яких в подальшому зможе займатися законною господарською діяльністю, грошові кошти у сумі 800 тис. грн.,для передачі ОСОБА_7 та ОСОБА_16 за прийняття на сесії Димерської селищної ради рішення про зміну цільового призначення з ведення селянського господарства на землі промислового виробництва.
Отже, ОСОБА_16 , ОСОБА_7 та ОСОБА_15 , шляхом шахрайства заволодів чужим майно у вигляді грошових потерпілого у сумі 800 тис. грн., які останні привласнили та у подальшому планували витратити
на особисті потреби.
Одразу після одержання грошових коштів ОСОБА_16 , ОСОБА_15 та ОСОБА_7 затримані працівниками правоохоронних органів у порядку ст. 208 КПК України, у зв`язку з чим їх протиправна діяльність припинена та останні не довели свої дії до кінця з причин, які не залежали від їх волі.
На обґрунтування вимог даного клопотання слідчий послався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих йому вищевказаних кримінальних правопорушень, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.
Також зазначив, що метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , відповідно до ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, приховання або спотворення документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного здійснення впливу на заявника та свідків та запобігання вчинення інших кримінальних правопорушень.
08.05.2021 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва дане клопотання слідчого було задоволено частково та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів з моменту затримання підозрюваного, тобто до 04.07.2021 року 17 год. 46 хв., включно, із одночасним визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 220 (двохсот двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 499 400 (чотириста дев`яносто дев`ять тисяч чотириста) гривень. У разі внесення застави покладено на ОСОБА_7 , обов`язки визначені даною ухвалою.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності зазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону суддею дотримані.
Застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою судом перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України.Вагомість наявних доказів підозри вчинення ОСОБА_7 , кримінальних правопорушень доведена прокурором та сумнівів у суду щодо їх достатності, не викликала.
У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_7 ,з вчиненими кримінальними правопорушеннями підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_7 , до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК Україниє обґрунтованою, що дає підстави для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування.
Також, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує слідчий у клопотанні, існують та підтверджуються матеріалами провадження, а саме можливість підозрюваного ОСОБА_7 ,переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на заявника та свідків, а тому підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу за матеріалами справи не вбачається, оскільки жоден із більш м`яких, окрім виняткового, запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам та забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Інші ризики зазначені слідчим у клопотанні та прокурором в судовому засіданні слідчий суддя вважав недоведеними, які є лише припущеннями, що не підтверджуються жодними належними доказами.
Отже, під час розгляду клопотання, слідчий суддя місцевого суду встановив наявність достатніх підстав вважати, що обставини визначені п. п. 1-3, ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному кримінальному провадженні, достовірність підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам є обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані та доведені прокурором, при цьому підтверджуються матеріалами справи. Обґрунтовуючи свої висновки, слідчий суддя місцевого суду в сукупності із зазначеним, врахував тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 ,та відомості про його особу в їх сукупності.
На підставі чого, за результатами розгляду клопотання, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що прокурором під час судового розгляду доведено, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_7 ,покладених на нього процесуальних обов`язків.
З огляду на викладені обставини колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 ,запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки специфіка вчинення кримінальних правопорушень та суворість можливого покарання за вчинені злочини, не дає підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу. При цьому слідчий суддя прийняв правильне рішення про необхідність задовольнити клопотання слідчого частково.
Застосувавши до підозрюваного ОСОБА_7 ,запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд на законних підставах визначив йому заставу в розмірі 220 (двохсот двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 499 400 (чотириста дев`яносто дев`ять тисяч чотириста) гривень у національній грошовій одиниці України.
Такий розмір є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Згідно ухвали, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, конкретні обставини кримінального провадження, тяжкість злочинів у вчиненні яких ОСОБА_7 підозрюється, наявність ризиків у даному кримінальному провадженні, а тому правильно визначив саме такий розмір застави, що відповідає вимогам ч. 5 ст. 182 КПК України, тому доводи апеляційної скарги в частині того, що визначений слідчим суддею розмір застави є не співмірний з матеріальним станом підозрюваного не є переконливими.
Доводи захисника про те, що відсутні будь-які докази, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих йому злочинів, а також про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України не можуть бути прийняті до уваги, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення. Отже, твердження в апеляційній скарзі про невмотивованість висновків суду щодо необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного є безпідставними, оскільки суперечать наявним у матеріалах провадження доказам, які містять фактичні дані на підтвердження наведених слідчим суддею в ухвалі обставин.
Крім того, як встановлено колегією суддів апеляційного суду, обставини підозри судом з`ясовані в тій мірі, в якій закон на даному етапі кримінального провадження вимагає від слідчого судді. Так з положень п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України вбачається, що при обранні запобіжного заходу слідчий суддя перш за все має переконатися в наявності доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, закон не вимагає щоб докази були повними, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений в обранні того чи іншого запобіжного заходу. При цьому слідчий суддя місцевого суду не знайшов у висновках, які зробив орган досудового слідства, чогось очевидно необґрунтованого чи довільного. Не виявлено таких обставин і колегією суддів апеляційного суду.
Однак є слушними доводи апеляційної скарги в частині того, що підставою затримання підозрюваного ОСОБА_7 були ознаки вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, письмового повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України ОСОБА_7 не вручалось, відомості щодо обставин, пов`язаних з подією інкримінованого злочину до ЄРДР не вносились. Проте колегія суддів вважає, що дані обставини не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки ОСОБА_7 повідомлено про підозру за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, за якими здійснювалось досудове розслідування згідно витягу ЄРДР, який долучений до клопотання /а.с. 19-20/.
Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.
За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування та застосування підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів не знаходить.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не виявлено.
Зважаючи на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції остаточно дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника, з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 194, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,
п о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08 травня 2021 року, - залишити без зміни, а апеляційну скаргу, з доповненнями захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4