Постанова
іменем України
22 липня 2021 року
м. Київ
справа № 461/4416/18
провадження № 51-1338км21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора, який брав участь під час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції, на ухвалу Львівського апеляційного суду від 21 січня 2021 року про повернення йому апеляційної скарги на вирок Галицького районного суду м. Львова від 7 грудня 2020 року щодо ОСОБА_7 у зв`язку з пропуском строку на апеляційне оскарження.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами
першої та апеляційної інстанцій обставини
За вироком Галицького районного суду м. Львова від 7 грудня 2020 року ОСОБА_7 визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК, та виправдано на підставі ч. 1 ст. 373 КПК у зв`язку з відсутністю в його діях складу злочину.
Не погоджуючись з вироком місцевого суду, прокурор подав апеляційну скаргу.
Львівський апеляційний суд ухвалою від 21 січня 2021 року повернув апеляційну скаргу прокурору на підставі п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК, оскільки її було подано 11 січня 2021 року, а отже з пропуском передбаченого законом строку на апеляційне оскарження вироку місцевого суду і питання про поновлення цього строку апелянт не порушував.

Вимоги касаційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали
У касаційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції на підставах, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК. Вказує, що строку на апеляційне оскарження він не пропустив, оскільки вирок місцевого суду щодо ОСОБА_7 було ухвалено та проголошено 7 грудня 2020 року, останнім тридцятим днем подання апеляційної скарги було 6 січня 2021 року, а апеляційну скаргу відповідно до вимог ч. 1 ст. 116 КПК прокурор подав до відділення пошти 4 січня 2021 року, тобто до закінчення встановленого законом строку на апеляційне оскарження вироку. Вважає безпідставними висновки апеляційного суду про те, що датою подачі апеляційної скарги є 11 січня 2021 року, тобто дата, яка зазначена на вхідному штампі місцевого суду. За таких обставин рішення апеляційного суду про повернення його апеляційної скарги вважає необґрунтованим.
У запереченнях на касаційну скаргу прокурора захисник вважає її необґрунтованою та просить залишити без задоволення, а ухвалу апеляційного суду без змін.
Позиції учасників судового провадження
Прокурор підтримав касаційну скаргу та просив її задовольнити, а захисник заперечував проти задоволення касаційної скарги прокурора, просив ухвалу апеляційного суду залишити без зміни.
Мотиви суду
Відповідно до ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК.
Проте ухвала апеляційного суду цим вимогам не відповідає.
Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на вирок або ухвалу про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру протягом тридцяти днів з дня їх проголошення.
Відповідно до ч. 3 ст. 115 КПК при обчисленні процесуального строку днями строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку.
Статтею 116 КПК передбачено, що строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти.
Згідно з приписами ч. 3 ст. 399 КПК апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
За змістом ухвали апеляційного суду рішення про повернення апеляційної скарги мотивоване тим, що вирок місцевого суду був ухвалений та проголошений у присутності прокурора, обвинуваченого та його захисника 7 грудня 2020 року, проте з апеляційною скаргою прокурор звернувся лише 11 січня 2021 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції місцевого суду, тобто після закінчення передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК тридцятиденного строку на апеляційне оскарження та без клопотання про його поновлення. Апеляційний суд дійшов висновку про відсутність в матеріалах кримінального провадження інших даних, які б вказували на те, що прокурором не пропущено строк на апеляційне оскарження вироку місцевого суду.
Однак таке твердження апеляційного суду є передчасним й невмотивованим.
Вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 було постановлено 7 грудня 2020 року.
Отже, останній день строку на апеляційне оскарження для учасників кримінального провадження випав на 6 січня 2021 року.
Згідно зі списком № 6 згрупованих рекомендованих поштових відправлень листів, поданих Львівською обласною прокуратурою до поштового відділення Львів5 від 4 січня 2021 року, під порядковим номером 34 до нього внесено відправку апеляційної скарги на вирок Галицького районного суду м. Львова від 7 грудня 2020 року з вихідним номером 09/2/1-6вих-21 та цьому листу присвоєно унікальний номер 391.
Відповідно до листа заступника директора з розвитку мережі АТ «Укрпошта» ОСОБА_8 від 4 березня 2021 року № 12.2.1-04-100, поштове відправлення за номером 391 було прийняте до пересилання у ВПЗ Львів5 (79005) 4 січня 2021 року, надійшло у ВПЗ Львів18 (79018) 6 січня 2021 року та 11 січня 2021 року було вручене уповноваженому ОСОБА_9 .
Вказана інформація підтверджується також трекінгом поштового відправлення листа з унікальним номером 391 з офіційного вебсайту ukrposhta.ua.
На підставі вищенаведеного відповідно до приписів ст. 116 КПК днем подачі прокурором апеляційної скарги слід було вважати день здачі вказаної апеляційної скарги на відділення Укрпошти (ВПЗ Львів5).
Таким чином, обставини, коли саме прокурором було здано конверт із апеляційною скаргою на пошту, підлягали перевірці, виходячи з того, що апеляційна скарга прокурора датована 4 січня 2021 року за вихідним номером 09/2/1-6вих-21 та того ж дня була зареєстрована штрих-кодом вихідної кореспонденції.
Вирішуючи питання щодо дотримання прокурором строків на апеляційне оскарження вироку місцевого суду, передбачених ст. 395 КПК, апеляційний суд повинен був дослідити поштовий конверт прокуратури Львівської області та штрих-код відправлення цієї кореспонденції.
Проте цього апеляційний суд не зробив та дійшов до передчасних висновків про необхідність повернення прокурору апеляційної скарги, як такої, що подана з пропуском встановлено законом строку на апеляційне оскарження.
Допущені апеляційним судом порушення вимог кримінального процесуального закону згідно з ч. 1 ст. 412 КПК є істотними, оскільки перешкодили ухваленню законного та обґрунтованого рішення.
За таких обставин касаційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала апеляційного суду скасуванню з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, під час якого слід врахувати викладене, ретельно перевірити обставини та час подачі прокурором апеляційної скарги до відділення пошти та ухвалити судове рішення, яке б відповідало вимогам ст. 370 КПК.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК, Верховний Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу прокурора, який брав участь під час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції, задовольнити.
Ухвалу Львівського апеляційного суду від 21 січня 2021 року про повернення прокурору апеляційної скарги на вирок Галицького районного суду м. Львова від 7 грудня 2020 року щодо ОСОБА_7 у зв`язку з пропуском строку на апеляційне оскарження скасувати, призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3