Провадження № 1-кс/686/2012/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2021 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника скаржника адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, -

ВСТАНОВИВ:

16.02.2021 року адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із скаргою, поданою в інтересах ОСОБА_4 в якій просив скасувати постанову слідчого 1-го ВСВ Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області від 16 жовтня 2020 року про закриття кримінального провадження №0002599 від 28.06.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України. В обґрунтування доводів скарги зазначив, що оскаржувана ним постанова слідчого, якою було закрито кримінальне провадження № 0002599, є незаконною, необґрунтованою, винесеною передчасно та підлягає скасуванню.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав, наполягав на її задоволенні.

Слідчий, будучи належним чином повідомленими про дату та час розгляду скарги, у судове засідання не з`явився, відповідно до ст. 306 ч.3 КПК України це не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення представника скаржника, дослідивши надані матеріали кримінального провадження № 0002599, вважаю, що скарга підлягає задоволенню, а постанову слідчого про закриття кримінального провадження слід скасувати з наступних підстав.

Хмельницьким ВП ГУНП в Хмельницькій області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002599 від 28.06.2020 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.
Як встановлено, оскаржувана постанова слідчого була ухвалена 16 жовтня 2020 року. Вказану постанову скаржник отримав 08 лютого 2021 року. За таких обставин вважаю, що строк на оскарження вищевказаної постанови слідчого скаржником не пропущений, оскільки після фактичного отримання ним її копії адвокат ОСОБА_3 зі скаргою до суду звернувся у встановлені законом строки.

Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Ст. 22 КПК України передбачає, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, а ст. 92 даного кодексу обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора. На виконання даних вимог сторона обвинувачення в силу ст. 93 КПК України здійснює збирання доказів.

Виходячи зі змісту ст. ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Постановою слідчого СВ Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_5 від 16 жовтня 2020 року вказане кримінальне провадження було закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, тобто у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КК України.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження (ст. 110 КПК України).

В мотивувальній частині вказаної постанови, обґрунтовуючи рішення про закриття кримінального провадження, слідчий передчасно послався на те, що під час досудового розслідування не здобуто належних та достатніх доказів для повідомлення винуватій особі про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, а також не встановлення осіб, причетних до заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень, оскільки слідчим не було вжито всіх передбачених законом заходів, спрямованих на встановлення обставин отримання ОСОБА_4 тілесних ушкоджень.
Так, слідчим суддею встановлено, що під час досудового розслідування кримінального провадження № 0002599 слідчий не вжив заходів для встановлення та подальшого допиту можливих свідків кримінального правопорушення. При цьому слідчий суддя звертає увагу, що будучи допитаним як потерпілий 06.08.2020 ОСОБА_4 повідомив, що його знайомі, з якими він відпочивав у «Селфі-барі» - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 бачили, хто наносив потерпілому удари та вказали на охоронців бару. Проте слідчим не було допитаних вказаних осіб як свідків з метою з`ясування осіб, які спричинили ОСОБА_4 тілесні ушкодження та усіх обставин нанесення вказаних ушкоджень; не пред`явлено осіб для впізнання; не проведено слідчих експериментів із свідками та потерпілим.

Також, ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 07.08.2020 було надано дозвіл слідчим 1-го відділення СВ Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 на тимчасовий доступ до архівних записів камери відеоспостереження за період часу з 03 год. 00 хв. 28.06.2020 по 05 год. 00 хв. 28.06.2020, які зберігаються на сервері в нічному клубі « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з можливістю вилучення копії вказаних документів.

Проте в матеріалах кримінального провадження відомості щодо виконання вказаної ухвали та отримання відеозапису з нічного клубу «Селфі-бар» за період часу з 03 год. 00 хв. 28.06.2020 по 05 год. 00 хв. 28.06.2020 відсутні.

За таких обставин, висновок слідчого про не встановлення осіб, причетних до заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень, а також про не встановлення незацікавлених свідків є передчасним. У зв`язку із цим також слід звернути увагу і наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КПК України свідком є фізична особа, якій відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, і яка викликана для давання показань. При цьому висновок щодо зацікавленості свідків без їх попереднього допиту є невірним. Окрім того, у разі виникнення сумнівів у достовірності показань свідка, його показання можуть бути перевірені іншими засобами доказування.

Не вірним також є висновок слідчого про те, що не встановлення місця знаходження ОСОБА_4 вказує на те, що останній не бажає підтримувати обвинувачення. При цьому, слідчий суддя керується висновком Верховного Суду у справі № 404/6160/16-к від 26 червня 2019 року.

Так, специфіка здійснення кримінального провадження у формі приватного обвинувачення регламентується главою 36 КПК України. Так, особливостями кримінального провадження у формі приватного обвинувачення є: 1) підставою для початку досудового розслідування кримінального провадження у формі приватного обвинувачення є подання потерпілим (фізичною чи юридичною особою) до слідчого, прокурора, іншої службової особи органу, уповноваженого на початок досудового розслідування, заяви про вчинення кримінальних правопорушень, вичерпний перелік яких закріплено в ст. 477 КПК України (ч. 4 ст. 26, ч. 1 ст. 478 КПК України); 2) відмова потерпілого, а у випадках, передбачених КПК України, його представника, від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження (ч. 4 ст. 26, п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України).

Отже, кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення, як свідчить зміст глави 36 КПК України, має особливість стосовно початку такого провадження та його завершення. Жодних інших особливостей кримінального провадження у формі приватного обвинувачення ані главою 36 КПК України, ані іншими положеннями КПК України не передбачено. Тобто, після того, як кримінальне провадження розпочато за заявою потерпілого про вчинення кримінального правопорушення, що міститься у переліку таких правопорушень у ст. 477 КПК України, задіюється державно-владний ресурс органів досудового розслідування та прокуратури, який слугує подальшою рушійною силою здійснення досудового розслідування та підтримання обвинувачення під час судового розгляду.

Таким чином, визначений КПК України процесуальний порядок здійснення кримінального провадження у формі приватного обвинувачення за своєю правовою природою є приватно-публічним різновидом кримінального провадження і його варто розглядати як диференціацію форми такого провадження у межах загальної його форми, врегульованої КПК України.

Обвинувачення може підтримуватися потерпілим та/або його представником лише у випадках передбачених ч. 3 ст. 338 КПК України (зміна прокурором обвинувачення в суді) та ч. 2 ст. 340 КПК України (відмова прокурора від підтримання державного обвинувачення). Такий висновок корелює з п. 19 ч. 1 ст. 3 КПК України щодо віднесення до сторони обвинувачення потерпілого, його представника та законного представника тільки у випадках, установлених КПК України, та з п. 4 ч. 3 ст. 56 КПК України, згідно з яким під час судового провадження потерпілий має право підтримувати обвинувачення в суді у випадку відмови прокурора від підтримання державного обвинувачення.

Водночас, ч. 5 ст. 340 КПК України передбачає, що у випадку висловлення потерпілим згоди на підтримання обвинувачення в суді, якщо прокурор відмовився від підтримання державного обвинувачення, кримінальне провадження за відповідним обвинуваченням набуває статусу приватного і здійснюється за процедурою приватного обвинувачення.

Тлумачення норм КПК України в їх системному зв`язку дозволяє дійти висновку про те, що варто розрізняти поняття «кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення» та «підтримання потерпілим приватного обвинувачення».

Якщо під «кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення» слід розуміти провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, з числа перелічених у ч. 1 ст. 477 КПК України та здійснюється в загальному порядку, передбаченому КПК України, то підтримання потерпілим приватного обвинувачення здійснюється лише у випадку відмови прокурора від підтримання державного обвинувачення.

Виконання стороною обвинувачення процесуального обов`язку щодо досудового розслідування кримінального правопорушення у провадженнях у формі приватного обвинувачення та підтримання державного обвинувачення у суді є гарантією реалізації засад рівності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні їх переконливості перед судом, передбачених ст. 22 КПК України.

Отже потерпілий за обставин, встановлених у кримінальному провадженні, зокрема, за відсутності відмови прокурора від підтримання обвинувачення, не є стороною обвинувачення і не має обов`язку підтримувати обвинувачення. А тому висновок слідчого про те, що потерпілий не бажає підтримувати обвинувачення є невірним.

Враховуючи усе викладене, слідчий суддя вважає, що відсутні підстави стверджувати, що досудове розслідування проведено всебічно та повного, а тому висновок слідчого про закриття кримінального провадження, на думку слідчого судді, є передчасним та таким, що зроблений без належного з`ясування всіх обставин справи.
Окрім того, п. 2 ч. 1 ст.284 КПК України встановлює таку підставу закриття кримінального провадження як встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

В той же час, відповідно до норм діючого кримінального законодавства, склад злочину це сукупність встановлених у кримінальному законі юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене суспільно-небезпечне діяння як злочинне. Враховуючи наведене вище, на думку слідчого судді, в постанові про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, слідчий повинен конкретизувати в діях яких саме осіб відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України та вказати, які саме ознаки кримінального правопорушення та їх елементи (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна чи об`єктивна сторона) відсутні в діях саме цих осіб в даному випадку.

За таких обставин, прихожу до переконання, що постанова слідчого СВ Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_5 від 16 жовтня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0002599 від 28.06.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, є незаконною, винесена передчасно, без з`ясування та перевірки всіх обставин кримінального провадження, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.
Керуючись ст.ст.2, 9, 284, 303-307 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 , на постанову слідчого про закриття кримінального провадження задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СВ Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_5 від 16 жовтня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0002599 від 28.06.2020.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 03.03.2021.

Слідчий суддя Хмельницького

міськрайонного суду ОСОБА_1