Справа № 216/7009/20
Провадження № 1-кп/216/577/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.02.2021 місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 8 кримінальне провадження № 0000181 від 01 жовтня 2020 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жуковка Брянської області Російської Федерації, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, не працює, неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, раніше не судимий, зареєстрований і мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Наприкінці вересня 2020 року в денний час доби ОСОБА_3 , переслідуючи злочинний намір, спрямований на незаконне виготовлення та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, знаходячись за місцем свого мешкання - на території будинку АДРЕСА_1 , шляхом пориву зібрав частину виявлених ним рослин коноплі в неустановленій кількості, із яких незаконно виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс загальною масою 2451,226 г, який розфасував масою по 798,519 г, 843,885 г, 750,624 г і помістив у господарське приміщення (сарай), а масою 58,198 г - у поліетиленовий пакет і поклав у літній кухні на стіл, де продовжував зберігати без мети збуту для особистого вживання.

12 жовтня 2020 року в період часу з 17.55 год. до 18.20 год. на підставі ухвали слідчого судді було проведено обшук будинку АДРЕСА_1 , де мешкає ОСОБА_3 , під час якого працівники поліції виявили та вилучили:

- у господарській будівлі (сараї) фрагменти рослин зеленого кольору, зі стеблом і боковими гілками з листям та суцвіттям масою 1 240 г, 1 305 г, 1 400 г, які згідно з висновком експерта від 10 листопада 2020 року № 19/104-17/1/3/893 складаються з речовини масою 895 г, 945 г, 840 г, що є канабісом, який віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено; маса канабісу в перерахунку на суху речовину становить відповідно 798,519 г, 843,885 г, 750,624 г;

- у літній кухні на столі паперовий згорток білого кольору з нанесеним художнім малюнком, в якому містилась речовина рослинного походження зеленого кольору масою 64,910 г, яка згідно з висновком експерта від 29 жовтня 2020 року № 19/104-17/1/3/862 є канабісом, який віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено; маса канабісу в перерахунку на суху речовину становить 58,198 г.

Загальна маса вилученого в ОСОБА_3 особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу складає 2451,226 г, що є великим розміром, який останній незаконного виготовив та зберігав без мети збуту для особистого вживання.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні злочину, в якому він обвинувачується, визнав повністю і дав суду такі показання. Наприкінці вересня 2020 року в денний час доби він зірвав кущі марихуани, які виросли в нього на огороді, та повісив сушити в сараї на своєму подвір`ї. Він розумів, що зірвані ним рослини є маріхуаною та свідомо зірвав їх для особистого вживання, без мети збуту. 12 жовтня 2020 року до його будинку приїхали працівники поліції для проведення обшуку, на пропозицію останніх він добровільно видав указаний наркотичний засіб. Обшук відбувався з дотриманням закону, у присутності понятих, будь-яких заборонених методів під час досудового розслідування, зокрема фізичного та психологічного тиску, до нього не застосовувалось. Водночас зазначив, що в обвинувальному акті всі обставини викладені правильно та відповідають дійсності.

Давши такі детальні показання, обвинувачений ОСОБА_3 просив суд не досліджувати зібрані в матеріалах справи докази, оскільки він всі фактичні обставини кримінального провадження визнає повністю та не оспорює їх.

При ухваленні вироку обвинувачений ОСОБА_3 просив суд врахувати, що він беззастережно визнає себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за викладених вище обставин і кваліфікації, щиро кається, критично ставиться до скоєного, усвідомив і засуджує свій негативний вчинок, зробив відповідні висновки, обіцяє виправитись та запевняє не допускати подібної поведінки в майбутньому. Також зазначив, що вважає справедливим покарання, яке просив призначити прокурор, оскільки коштів на сплату значної суми штрафу в нього не має, навіть із розстрочкою виплати певними частинами, тому просив призначити йому покарання з іспитовим строком.

Ураховуючи зазначену вище позицію обвинуваченого та беззаперечну згоду всіх учасників судового провадження на скорочений порядок дослідження доказів, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу, а також стосовно речових доказів і процесуальних витрат. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, зокрема щодо часу, місця, обстановки, способу вчинення, форми вини й мотиву інкримінованого йому кримінального правопорушення. Обвинувачений систематично та послідовно протягом усього часу розгляду справи визнавав усі обставини справи й погоджувалися з кваліфікацією вчиненого ним діяння, його показання є чіткими, мають логічний характер, об`єктивно узгоджуються між собою та відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, підстав для самообмови не встановлено, тому у суду не виникло сумнівів в його волевиявленні. Переконавшись у добровільності та істинності позицій обвинуваченого, а також інших учасників судового провадження, суд детально роз`яснив, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З огляду на наведене, оскільки фактичні обставини стороною обвинувачення встановлені правильно, повністю підтверджуються обвинуваченим і беззаперечно ним визнаються, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена в судовому засіданні поза будь-яким розумним сумнівом.

За встановлених обставин суд кваліфікує зазначені дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 309 КК України за ознаками незаконного виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, якщо предметом таких дій були наркотичні засоби у великих розмірах.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання, яке має бути призначено обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до статей 50, 65 КК України виходить із меж, установлених у санкції частини статті, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, враховує положення Загальної частини Кримінального кодексу України, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 вчинено кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження та долученої до них досудової доповіді обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий, не працює, неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, доглядає за тяжко хворою матір`ю похилого віку, за місцем мешкання характеризується позитивно, під наглядом лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебував і не перебуває (а.к.п. 98-106).

У пункті 4 досудової доповіді міститься висновок органу пробації про те, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без позбавлення або обмеження волі.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Таким чином, при призначенні покарання суд враховує фактичні обставини справи, характер і ступінь тяжкості кримінального правопорушення, мотиви, спосіб та обстановку його вчинення, ставлення обвинуваченого до скоєного, дані про його особу, зокрема, вік, стан здоров`я, відсутність судимостей, постійної роботи та стабільного джерела доходу, позитивну характеристику за місцем мешкання, наявність тяжко хворої матері похилого віку, яка потребує його догляду, не перебування на обліках, наявність однієї пом`якшуючої обставини та відсутність обтяжуючих обставин, указаний висновок органу пробації, а також висловлену стороною захисту позицію про доцільність призначення більш суворого покарання.

З огляду на наведене, ураховуючи всі зазначені вище обставини в їх сукупності, виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, суд дійшов висновку, що для досягнення мети покарання, виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень останньому необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі, оскільки більш м`який вид покарання не зможе забезпечити досягнення його мети через відсутність в обвинуваченого постійної роботи та стабільного джерела доходу.

При цьому, зважаючи на характер і ступінь тяжкості вчиненого діяння, яке є нетяжким злочином, а також на перед і пост кримінальну поведінку обвинуваченого, який уперше притягується до кримінальної відповідальності та не відбував покарання в місцях позбавлення волі, має постійне зареєстроване місце проживання, де характеризується позитивно та доглядає за хворою матір`ю, яка потребує його допомоги, на обліках не перебуває, беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні вказаного злочину, дійсно щиро кається, критично ставиться до скоєного, засуджує свій негативний вчинок і запевняє не допускати подібної поведінки в майбутньому, тобто наявність такої сукупності обставин, яка істотно знижує ступінь небезпеки обвинуваченого для суспільства та із достатньою переконливістю свідчить про реальну можливість його виправлення без відбування призначеного покарання, суд вважає за необхідне звільнити останнього від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, але в умовах здійснення належного контролю за його поведінкою й виконанням покладених на нього судом обов`язків під час такого звільнення, а також застосуванням протягом іспитового строку соціально-виховних заходів, необхідних для його виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень у майбутньому.

За встановлених обставин суд вважає, що саме таке покарання буде справедливим та адекватним характеру вчиненого діяння, його небезпечності й даним про особу винного, а також необхідним і достатнім для того, щоб обвинувачений ОСОБА_3 належною поведінкою протягом іспитового строку довів своє виправлення.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Згідно із ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_3 слід стягнути на користь держави 2 615 грн 20 коп. документально підтверджених процесуальних витрат на залучення експертів (а.к.п. 42, 53).

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до пп. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок іспитового строку ОСОБА_3 обчислювати з моменту проголошення вироку.

Речові докази, а саме:

- особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс масою 64,910 г в експертному пакеті № 4127753 та масою 1239,4 г у трьох поліпропіленових мішках, які зберігаються в камері схову речових доказів Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області згідно із квитанціями №№ 1095-н/20, 1104-н/20 (а.к.п. 48, 61), - знищити;

- решту речових доказів і документи залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 2 615 (дві тисячі шістсот п`ятнадцять) грн 20 коп. процесуальних витрат на залучення експертів.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити обвинуваченому його право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1